номер провадження справи 17/179/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 Справа № 908/3003/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою: акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д

адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800

до відповідача: фізичної особи-підприємця Русанової Ганни Ігорівни, АДРЕСА_1

про стягнення 153 075,16 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

20.11.20 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк") від 22.10.20 з вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Русанової Ганни Ігорівни (надалі ФОП Русанова Г.І.) 153 075,16 грн. заборгованості за кредитним договором від 07.08.19, а саме 120 833,31 грн. заборгованість за кредитом, 257,77 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 31 340,86 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 643,22 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/3003/20 між суддями від 20.11.20, зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ч. ч. 1,2 ст. 509, ч. 1 ст. 530, ч. ч. 1, 3 ст. 549, ст. 611, ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639, ст. ст. 1054, 1048, 1049 ЦК України, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 2 ст. 193, ч.1 ст. 216, ч.1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 ГК України, а також неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 07.08.19 № б/н, за якими останнім отримано від позивача кредитні кошти у сумі 290 000,00 грн. Також позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідачем через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" (що розміщені на сайті http://privatbank.ua), що на думку позивача підтверджує укладення сторонами кредитного договору який складається із Заяви та Умов та правил надання послуги "КУБ". Згідно з доводами позивача заборгованість відповідача станом на 16.10.20 складає: 120 833,31 грн. заборгованість за кредитом, 257,77 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, 31 340,86 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9. Умов, 643,22 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором нарахованої згідно п. 3.2.8.10.1 Умов.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/3003/20 між суддями наведену позовну заяву визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 25.11.20 позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/3003/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Згідно з наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, представником позивача копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримано 30.11.20.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі № 908/3003/20 в порядку визначеному ГПК України була надіслана судом за належною адресою (зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) відповідача, проте остання повернута підприємством поштового зв`язку на адресу суду із зазначенням наступної причини її повернення: За закінченням терміну зберігання.

Згідно із положеннями ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. 11 та п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у т.ч. рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

А, сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатись поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, господарським судом вжито всіх належних заходів визначених чинним ГПК України щодо повідомлення ФОП Русанову Г.І. про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/3003/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.2 ст. 252 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.19 ФОП Русановою Ганною Ігорівною (Клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі Заява від 07.08.19), за змістом якої Клієнт, підписанням цієї Заяви на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі Умови), що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та Клієнтом.

Умовами п.1 Заяви від 07.08.19 передбачені істотні умови кредитного договору, зокрема:

- пп. 1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагорода в обумовлені цим Договором терміни;

- пп. 1.2. Розмір кредиту: 290000 грн.;

- пп. 1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів;

- пп. 1.4. Проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,6 % від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту);

- пп. 1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит,включно із цим числом;

- пп. 1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних у п. 1.4., Сплатити Банку проценти у розмір 4 % в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг;

- пп. 1.9. Укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладання електронного цифрового підпису в системі «Приват 24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору;

- пп. 1.10. Кредитний договір вважається укладеним, якщо Клієнт підписав цю Заяву протягом 10 днів з дати направлення Заяви Клієнту в системі «Приват 24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless». Якщо Клієнт підписав Заяву пізніше цього терміну, вона втрачає дію і укладення договору можливе тільки після подачі нової заяви на отримання кредиту та нового прийняття рішення Банком щодо можливості кредитування Клієнта.

Пунктом 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (затверджені на засідання Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.02.17, протокол № 10, далі - Умови) визначено наступні умови та правила надання кредиту «Кредит Куб» (далі послуга): Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «Куб» (далі Заява), а також у системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі НБУ), які регулюють кредитні відносини (пп.3.2.8.1.).

Згідно з пп. 3.2.8.3. п. 3.2.8 Умов, надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на умовах: 3.2.8.3.1. Повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. 3.2.8.3.1.3. Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦКУ, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

- 3.2.8.3.2. За користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

Згідно з п. 3.2.8.5. Умов клієнт зобов`язується: 3.2.8.5.3. Повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку; 3.2.8.5.5. Сплатити Банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2.; 3.2.8.5.11. Клієнт підтверджує, що рішення про отримання кредиту, а також порядок укладання кредитних договорів прийнято уповноваженим органом підприємства або його власником, оформлене документально і може бути надане в Банк на його першу вимогу, а також ним підготовлені всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління Клієнта на підписання цього Договору (протоколи загальних зборів, протоколи засідання правління та ін.) і можуть бути надані ним у Банк на першу вимогу. Стосовно майна Клієнта рішення про приватизацію не приймалося, на момент укладення цього Договору в господарському/цивільному суді немає заяв кредиторів про визнання Клієнта банкрутом, на момент укладення договору застави у Клієнта відсутні відомості про права та вимоги інших осіб на предмет застави, в т. ч. незареєстровані в установленому порядку.

Порядок розрахунків визначено п. 3.2.8.9. Умов, зокрема: погашення кредиту, сплата процентів за цим Договором здійснюються у валюті кредиту. Погашення неустойки за цим Договором здійснюються у гривні відповідно до умов цього Договору (пп. 3.2.8.9.5); зобов`язання за цим Договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від Клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат / збитків Банку згідно з п.п. 3.2.8.5.14 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим Договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.8.9.3. цього Договору. У разі несплати процентів у відповідні дати сплати, визначені в цьому Договорі, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат Банку згідно з п.п.3.2.8.5.14. цього Договору за згодою сторін можлива зміна термінів погашення кредиту (пп. 3.2.8.9.6).

Згідно з пп. 3.2.8.11. Умов, договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок Клієнта. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Як свідчать зміст позовної заяви, позивача вказує, що 07.08.19 ним перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 290 000,00 грн.

Проте, відповідач в обумовлені строки заборгованість за кредитним договором перед позивачем не погасив, що стало підставою для звернення до суду із цієї позовною про стягнення з клієнта (відповідача) 153 075,16 грн. заборгованості за кредитним договором від 07.08.19, а саме: 120 833,31 грн. боргу за кредитом, 257,77 грн. боргу за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 31 340,86 грн. боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 643,22 грн. пені.

Стягнення вказаних сум з ФОП Русанової Г.І., на користь позивача і є предметом спору у справі № 908/3003/20.

Вирішуючи спір у справі по суті спору суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ч. 2 ст. 345 ГК України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч.2). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3).

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частинами 1-3 ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно із ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа з нанесеними одним або множинними ЕЦП та допустимість такого документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

До матеріалів позовної заяви позивачем, зокрема, надано паперові копії наступних електронних документів (які засвідчені у порядку, встановленому законом):

- «Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ» від 07.08.19;

- «Об`єкт перевірки: Заява при приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ.pdf», який свідчить про накладення на документ «Заява при приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ.pdf» ФОП Русановою Ганною Ігорівною 07.08.19 електронного цифрового підпису, а також ЕЦП ПАТ КБ Приватбанк. Вірність вказаних підписів (ЕЦП та електронної печатки) підтверджено Акредитованим центром сертифікації ключів АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (АЦСК АТ КБ «ПРИВАТБАНК», діяльність якого здійснюється на підставі свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії А №45, атестату відповідності № 9885 від 28.02.14 та експертного висновку № 05/02/02-3000 від 15.08.14 (які є загальнодоступними на сайті https://acsk.privatbank.ua/acskdoc).

Статтею 96 ГПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ч.1). … Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч.3). … Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.5).

З урахуванням вказаних норм права та обставин справи, враховуючи, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки), суд дійшов висновку, що подані до суду паперові копії електронних доказів (про які зазначено вище) свідчать, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ФОП Русановою Г.І (відповідачем) шляхом накладення 07.08.19 позивачем та клієнтом їх ЕЦП (печатки) на документ «Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ» укладено в письмовій формі кредитний договір від 07.08.19 № б/н.

Факт отримання відповідачем від позивача 07.08.19 кредитних коштів у сумі 290 000,00 грн. підтверджується випискою по рахунку ФОП Русанова Г.І. за період з 07.08.19 по 28.09.20.

Докази протилежного матеріали цієї справи не містять та учасниками справи суду не повідомлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором від 07.08.19 № б/н, а саме перерахування на поточний рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 290 000,00 грн. відповідно до умов договору від 07.08.19 № б/н, у т.ч. розділу 3.2.8 Умов.

Згідно наданої позивачем по рахунку ФОП Русанової Г.І. виписки за період з 07.08.19 по 28.09.20, відповідачем погашення заборгованості за кредитом здійснено частково у сумі 169166,69 грн., залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом за договором від 07.08.19 № б/н станом на 16.10.20 за розрахунком позивача складає суму 120 833,31 грн.

Наведене, дає суду підстави для висновку, про допущення Клієнтом (відповідачем) порушення умови кредитного договору від 07.08.19 № б/н щодо порядку та строків здійснення платежів з погашення кредиту.

Доказів сплати спірної суми боргу за кредитом у розмірі 120 833,31 грн. матеріали справи не містять та учасниками по справі станом на час ухвалення цього рішення суду не надано.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по простроченому кредиту в сумі 120 833,31 грн. такою, що підтверджується матеріалами справи, доведеною та відповідачем не спростованою, а тому зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 257,77 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1. Умов, 31 340,86 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9 Умов та 643,22 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Детальний розрахунок заявлених до стягнення сум відповідних процентів та пені доданий до позовної заяви).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас, вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 3.2.8.5.2. Умов, Клієнт зобов`язаний оплачувати щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2.

У п. 3.2.8.3.2. закріплено, що за користування послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов передбачено, що у разі виникнення простроченних зобов`язань за кредитним договором Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

У п. 3.2.8.9.1. Умов визначено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Згідно з п. 3.2.8.9.2 Умов, нарахування прострочених відсотків здійснюється щодня, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не враховується.

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п. 3.2.8.3.1). Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання Клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (пп. 3.2.8.9.7).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

За змістом статей 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», як невід`ємною частиною кредитного договору від 07.08.19 № б/н передбачено (пп. 1.4.) наступні проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,6 % від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту); також пп. 1.6. вказаної Заяви визначено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних у п. 1.4., Сплатити Банку проценти у розмір 4 % в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

З огляду на викладене, а також враховуючи свободу договору та встановлені сторонами умови договору, суд перевіривши розрахунок заборгованості позивача дійшов висновку про обґрунтованість та, як наслідок, про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 257,77 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 31 340,86 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 643,22 грн. пені.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України у сумі 2296,13 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 96, 129, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Русанової Ганни Ігорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) - 120 833 (сто двадцять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 31 коп. заборгованість за кредитом, 257 (двісті п`ятдесят сім) грн. 77 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 31 340 (тридцять одну тисячу триста сорок) грн. 86 коп. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 643 (шістсот сорок три) грн. 22 коп. пені та 2296 (дві тисячі двісті дев`яносто шість) грн. 13 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

У зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи судом підписано рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Повний текст рішення складено 01.02.21

Суддя В.Л. Корсун