ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2021 Справа № 905/1995/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Калітіній К.А., у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи №905/1995/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРС» м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»,

про стягнення заборгованості у розмірі 295780,96грн.

Без виклику сторін

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Барс» м.Маріуполь звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» м.Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 145978,80грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на не виконання Замовником умов Договору підряду №88/130 та Додаткової угоди №1 із оплати ремонтних робіт.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив, в якому просить суд залишити позовну заяву без розгляду з огляду на третейське застереження, визначене сторонами у Договорі і яке відповідає чинному законодавству.

22 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути інфляційні у сумі 27531,63грн. та пеню у розмірі 122270,53грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором. Дана заява прийнята судом до розгляду з урахуванням статті 252 ГПК України.

Відповідач надав пояснення по справі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. На думку відповідача, позивач не підтвердив факт прострочення зобов`язань за Договором і тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій. У своїх поясненнях відповідач також просить застосувати строки позовної давності до штрафних санкцій та зменшити розмір неустойки враховуючи тяжке фінансове становище.

Представник відповідача також звернувся із заявою про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3351,58грн.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, суд,-

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАРС» (далі Підрядник) укладений Договір підряду №88/130 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах цього договору ремонтнобудівельні роботи на спорткомплексі, в об`ємі, передбаченими затвердженими Замовником кошторисами №3765, 3796.

Замовник зобов`язується надати Підряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, передбачені даним Договором (п.1.2 Договору).

Строки виконання Робот за договором , а також їх окремих об`ємів (об`єктів, етапів, видів) визначаються Графіками виконання робот, які оформлюються у вигляді додатку до договірних цін і є невід`ємною частиною даного Договору.

Строк виконання робот за даним Договором починає відраховуватись з моменту фактичного прийняття об`єкту робот у відповідності з п.5.2 Договору. У разі несвоєчасного прийняття об`єкту робот строк початку виконання робот починає відраховуватись з останнього дня строку, визначеного п.5.2 Договору (п.2.1 Договору).

Розділом 3 Договору визначена вартість робот. Так, відповідно до п.3.2 Договору вартість робот визначається кошторисами з урахуванням договірної ціни по об`ємам Робот , які є невід`ємною частиною Договору.

Умови виконання робот сторони визначили у розділі 5 Договору.

Види та зміст Робот по даному Договору, а також за окремими об`ємами визначаються на підставі кошторисів та Графіків виконання Робот, які є невід`ємною частиною даного Договору (п.5.1 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання (п.16.4 Договору) і чинний до 31 грудня 2017 року (п.16.5 Договору).

Договір складено, підписано та скріплено печатками Сторін без зауважень 17.08.2017р.

18.09.2017р між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАРС» укладена Додаткова Угода №1 до договору №88/130 від 17.08.2017р. За даною Угодою:

Замовник поручає, а Підрядник зобов`язується виконати в порядку та на умовах даної додаткової угоди ремонтні роботи покрівлі музею за адресою Лепорського,1 в об`ємі, передбаченому затвердженим Замовником кошторисом №3382 (далі Роботи) (п.1.1 Угоди).

Строки виконання Робот за даною Угодою, а також окремих об`ємів, визначаються Графіком виконання робот, який оформлюється у вигляді додатку до договірної ціни і є невід`ємною частиною Додаткової Угоди (п.1.2).

Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника, зазначений в Угоді, вартість виконаних робот поетапно (щомісячно) з відстрочкою платежу 45 банківських днів з моменту підписання сторонами Актів КБ-2в та на підставі наданих Підрядником рахунків (п.1.5).

Додаткова Угода є невід`ємною частиною Договору підряду №88/130 від 17.08.2017р (п.1.7).

У всьому іншому, не обумовленому у Додатковій Угоді, Сторони керуються Договором №88/130 від 17.08.2017р (п.1.8 Угоди).

Викласти п.16.5 в наступній редакції «Даний Договір діє до 31 грудня 2018 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань ( втому числі гарантійних) по даному Договору» (п.1.9 Угоди).

Дана додаткова угода укладена у 2-х екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони (п.1.10).

Додаткова Угода до Договору складена, підписана та скріплена печатками Сторін без зауважень.

У якості підтвердження обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, останнім долучено до матеріалів справи акт №105 приймання виконаних підрядних робот за грудень 2017р., підписаний сторонами без зауважень 26.12.2017рна суму 145978,80грн.

В матеріалах справи наявна копія рахунку №б17-97 від 25.12.2017р, згідно якого Постачальником є ТОВ «Барс», а покупцем ПАТ «Металургійний комбінат Азовсталь», зазначений рахунок виставлено за виконання поточного ремонту покрівлі над музеєм в будівлі управління комбінатом згідно акту ф.2 №105 за грудень 2017 року за договором підряду №90/130 від 01.08.2017р, на суму 145978,80грн.

Листом від 05.03.2020р позивач направив на адресу відповідача рахунки для оплати вартості виконаних робот: №б17-97 від 26.12.2017р на суму 145978,80грн, Б17-106 від 29.12.2017р на суму 40800,00грн та №Б17-107 від 29.12.2017р на суму 43200,00грн відповідно до п.4.3 Договору.

21.10.2020р позивач звернувся листом № 1021-01 до ПАТ «МК Азовсталь» та просив вважати вірним номер Договору №88/130 від 17.08.2017р зазначений у рахунку №Б17-97 від 26.12.2017р.

За приписами ч.1 ст.837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином здійснював свої зобов`язання за договором, оплату робот за договором не виконав, у зв`язку з чим позивач правомірно вимагає стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 145978,80грн.

Щодо позовних вимог позивач про стягнення пені та інфляційних втрат, то дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог в цій частині.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з умов Договору, сторони узгодили відповідальність Замовника за кожен день прострочки у випадку порушення строків оплати виконаних робот у вигляді пені у розмірі 0, 01% від суми заборгованості, але не більш подвійної облікової ставки НБУ (п.10.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що оплата Замовником виконаних робот здійснюється поетапно (щомісячно, протягом 45 (сорока п`яти) банківських днів від дати отримання Замовником рахунків, виставлених Підрядником на підставі підписаних сторонами актів КБ-2в.

Враховуючи положення Договору та норми чинного законодавства позивач не довів належним чином виникнення права нарахування інфляційних втрат та пені на момент звернення із позовом до суду. Як свідчать матеріали справи, позивач виставив рахунок 5.03.2020 року, проте доказів надсилання рахунку на адресу відповідача не надав. 21.10.2020 року (за 30 днів до подачі позову) позивач скоригував інформацію по рахунку та визначив, що рахунок, який раніше був надісланий на адресу відповідача стосується договору 88/130.

Вирішуючи питання відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань, суд виходить з того, що сторони домовилися про те, що на підставі підписаних актів КБ2 позивач повинен виставити рахунок, який є, у тому числі але не виключно, однією із підстав для перерахування коштів.

Відсутність виставленого рахунку, в умовах підписаних актів КБ2, з яких вбачається вартість виконаних робіт, не звільняє відповідача від сплати виконаних робіт, проте у питанні притягнення до відповідальності за своєчасне виконання зобов`язань, сторони повинні діяти в межах прийнятих на себе обов`язків та прав, які породжують права та обов`язки для кожного з них.

Таким чином, в умовах несвоєчасного виставлення рахунку, суд вважає незбалансованим покладання на відповідальність на відповідача у вигляді компенсації інфляційних витрат та пені.

Стосовно заперечень відповідача щодо розгляду справи в господарському суді та залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Пунктом 15.2 Договору передбачено, якщо спори та розбіжності, які виникли за даним Договором або при його укладанні, зміні, порушення, розірвання, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється відповідно до норм матеріального права України наступним чином:

- спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10000доларів США ( з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимоги) по основній сумі зобов`язань, розглядаються в господарських судах України (відповідно до діючого законодавства України);

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США ( з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов`язань вирішуються в постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації «регіональна правова група» (у відповідності з регламентом зазначеного суду), рішення якого є обов`язковим для Сторін і підлягає виконанню сторонами в строки, зазначені в рішенні суду.

Отже сторони Договору передбачали умови, за якими спір підлягає розгляду в господарському суді чи третейському в залежності від розміру майнових вимог за таким спором (перевішують/ не перевищують еквівалент 10000 доларів США ( з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань.

Суд прийняв позовну заяву позивача та розглянув її в рамках господарського процесу в спрощеному провадженні враховуючи наступне.

При поданні позову ТОВ «Барс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 145978,80грн, в подальшому позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши їх і просив також стягнути пеню у розмірі 122270,53грн та інфляційні втрати у сумі 27531,63грн. Таким чином, остаточні майнові вимоги позивача складають 295780,96грн і їх розмір перевищує еквівалент 10000 доларів США ( з урахуванням курсу НБУ на дату виникнення вимоги).

Між іншим, умовами договору передбачено, що розмір майнової вимоги, в залежності від якого спір підлягає розгляду в господарському суді чи в третейському суді, залежить від розміру вимог за основною сумою зобов`язань.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення зобов`язання є не лише відповідна правова норма, а й настання певного юридичного факту, вказівка на який міститься в нормі права.

Для деяких видів зобов`язань ще одним елементом може бути санкція, яка з юридичної точки зору визначає загальні наслідки, які можуть настати у випадку, якщо правова норма буде ким-небудь порушена.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Як інфляційні втрати так і пеня входить складу грошового зобов`язання.

Діючим законодавством не передбачено поняття основна сума зобов`язання, сторони також не визначились, який критерій покладено в основу визначення основної суми зобов`язання.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст. 124 Конституції України правосуддя в державі здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Такі чіткі гарантії встановлені в Конвенції та Конституції України покладають на суди обов`язок при застосуванні вимог ст. 226 ГПК України ретельно досліджувати умови третейської угоди між учасниками справи задля недопущення порушення конституційних гарантій. В свою чергу, сторони укладаючи угоди про розгляд їх спорів у третейських судах , повинні досягти згоди у тої мірі, яка дозволяє визначити критерії, за якими сторони довіряють вирішення спорів поза межами судів України.

Позивач наполягає на тому, що спір з урахуванням інфляційних витрат та пені повинен розглядатися у господарському суді, оскільки сума його майнових вимог перевищує 10 000 доларів США. Відповідач проти цього заперечує. Таке неоднакове сприяння умов третейського застереження свідчить про відсутність чітко визначених критеріїв, за яким сторони домовилися про розгляд їх спорів третейським судом.

За таких обставин, суд виходить с суми позовних вимог позивача, яка перевішує 10 000 доларів США, та зазначає про підсудність справи господарському суду.

11.01.2021р від представника відповідача надійшла заява про стягнення з ТОВ «БАРС» витрат на правову допомогу у сумі 3351,58грн.

В якості обґрунтування вимог ПАТ «МК Азовсталь» до матеріалів справи надано договір №180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 29.03.2018р, Додаткову Угоду №7/1 від 03.12.2018р, додаткову угоду №34 від 01.10.2019р, додаткову угоду №227 від 30.11.2020р, акт №1 від 11.12.2020р приймання передачі наданих послуг за Додатковою угодою №227, розрахунок розміру винагороди приймання передачі наданих послуг від 11.12.2020р на суму 3351,58грн, рахунок на оплату №887 від 11.12.2020р (за яким ПАТ «МК Азовсталь» сплатив послуги правової допомоги у розмірі 3351,58грнгрн), платіжне доручення № від 30.12.2020р на суму 3351,58 грн в підтвердження сплати юридичних послуг за договором №180329/АЗСТ від 29.03.2018р.

Так, 29.03.2018р між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (адвокатське об`єднання) та Приватним акціонерним товариством «Металіргійний комбінат» «Азовсталь» (Клієнт) укладено договір №180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги).

За умовами даного договору Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта та в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.5.2 Клієнт відшкодовує витрати Адвокатського об`єднання, понесені у зв`язку з виконанням покладених клієнтом завдань, вартість яких попередньо узгоджена із Клієнтом.

Оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку. Оплата Клієнтом наданих послуг здійснюється на підставі Актів надання послуг (актів прийому передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядках та рахунків, наданих Адвокатським об`єднанням. Акт надання послуг (акт прийому передачі послуг) оформлюється Адвокатським об`єднанням станом на останній день місяця в якому надавалися послуги за цим Договором (п.5.3 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року.

Додатковою угодою №227 від 30.11.2020р до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018р сторони визначили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з ПРАТ «МК Азовсталь» на користь ТОВ «БАРС» стягнення заборгованості.

Пунктом 6 Угоди передбачений порядок приймання передачі наданих юридичних послуг.

Так, правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг (акту прийому передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріплюється печатками (п.6.1 Угоди).

Згідно пункту 1 акту №1 від 11.12.2020р приймання передачі наданих послуг за Додатковою угодою №227 від 30.11.2020р адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до Додаткової угоди №227 від 30.11.2020р та згідно з розрахунком розміру винагороди за надання правової допомоги, який додається.

Вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим Актом приймання передачі послуг становить 3351,58грн (п.2 акту).

Позивач надав розрахунок розміру винагороди приймання передачі наданих послуг від 11.12.2020р на суму 3351,58грн:

- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції -315,30грн;

- перевірка та підготовка документів 630,60грн;

- складання заперечення проти вирішення спору в господарському суді 945,90грн;

- гонорар за складність справи 1459,78грн.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Приписами ч. 2 ст.126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

Отже, при здійсненні розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 ГПК України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

При здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної доведеності.

Під час вирішення спору суд встановив, що спір виник унаслідок неправомірних дій відповідача і тому враховуючи вище викладене вважає правомірним задовольнити вимоги про стягнення витрат на правову допомогу щодо перевірки та підготовки документів, усної консультації клієнта та гонорару за складність справи пропорційно задоволеним вимогам позивача.

В частині стягнення витрат з надання правової допомоги із складання заперечень проти вирішення спору в господарському суді у розмір 945,60грн, суд задовольняє в повному обсязі з огляду на те, що такі заперечення були наданні до збільшення позовних вимог, в строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження для надання відповідачем відзиву на позовну заяву та в строк, встановлений ст. 226 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» м.Маріуполь, Донецька область до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» м.Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 295780,96грн, з яких: 145978,80 основний борг, 122270,53грн пеня, 27531,63грн інфляційні нарахування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500 місто Маріуполь, Донецька область, вулиця Лепорського, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» (87502 місто Маріуполь, Донецька область, вулиця Пашковського, будинок 4, ) заборгованість у розмірі 145978,80грн та судовий збір у сумі 2187,70грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» (87502 місто Маріуполь, Донецька область, вулиця Пашковського, будинок 4, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500 місто Маріуполь, Донецька область, вулиця Лепорського, будинок 1, ) витрат на правничу допомогу у сумі 2133,19грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2021р.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).