РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1206/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Комунальне підприємство «Діловий центр» Чернігівської обласної ради,

; проспект Миру, 49-А, м.Чернігів, 14000

в особі: Філії №1 Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради,

; проспект Миру, 49-А, м.Чернігів, 14000

до відповідача: Приватного підприємства «Брановський Груп»

Код ; проспект Перемоги, 145, м.Чернігів, 14013

предмет спору: про стягнення заборгованості з орендної плати 11149,08 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання)

Комунальним підприємством «Діловий центр» Чернігівської обласної ради в особі Філії №1 Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради подано позов до Приватного підприємства «Брановський Груп» про стягнення заборгованості з орендної плати 11149,08 грн, з яких 9958,20 грн боргу, 375,59 грн інфляційні нарахування, 782,82 грн - 10% річних від простроченої суми, 32,47 грн пені.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №77/19/01 від 01.10.2019 року.

Ухвалою суду від 22.12.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відкрито провадження у справі; сторонам встановлено процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь позивача на відзив з доказами надсилання зазначених документів іншій стороні.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі № 927/1206/20 від 22.12.2020, яка була направлена судом відповідачу рекомендованим листом, згідно поштового повідомлення № 688 була вручена відповідачу 23.12.2020 року.

В ухвалі господарського суду Чернігівської області від 22.12.2020 року відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у даній справі.

Таким чином, відзив на позов відповідач мав подати не пізніше 11.01.2021 ( з врахуванням святкових та вихідних днів).

Згідно статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Між комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради та Приватним підприємством «БРАНОВСЬКИЙ ГРУП» 01.10.2019 року було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 77/19/01.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Позивач зобов`язується передати, а Відповідач прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення в будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташованої за адресою: проспект Миру, 49-А у місті Чернігові та перебуває в господарському віданні комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Відповідач вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1. орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акту приймання-передачі в оренду та акту приймання-передачі майна з орендного користування.

Відповідно до пункту 3.2. Договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість.

Згідно з умов Договору розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції, затвердженої рішенням обласної ради № 34-9/УІІ від 17.05.2017 року зі змінами з урахуванням результатів вивченого попиту на право оренди майна згідно наказу по підприємству №76-в від 27.09.2019 року (п. 3.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.4. Договору розмір орендної плати, визначений на підставі узгодженого між Позивачем та Відповідачем розрахунку (Додаток 2 до Договору), становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції") - 4 032,03 грн. (без ПДВ). Орендна плата за перший (жовтень 2019 року) місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень та жовтень 2019 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до пункту 3.5. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно пункту 3.6. Договору Відповідач зобов`язаний перераховувати щомісячно у 10-денний термін після офіційного повідомлення про індекс інфляції за минулий місяць, згідно виставлених Позивачем рахунків шляхом перерахування на поточні рахунки Позивача та обласного бюджету у співвідношенні, встановленому діючою Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремим рішенням обласної ради. Також, перерахування розміру орендної плати здійснюється Відповідачем на підставі рахунку та Акту наданих послуг, які щомісячно надаються Позивачем. Відповідач повинен підписати та повернути Позивачеві Акт наданих послуг не пізніше трьох днів з моменту його отримання від Позивача.

Відповідно до пунктів 9.1. та 3.7. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Сторони погодили, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, Відповідач повинен сплатити Позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми( п. 9.5. договору).

Згідно пункту 10.1. Договору строк дії Договору з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року включно. Пунктом 10.2. Договору передбачено, що умови Договору в частині зобов`язань Відповідача щодо сплати орендної плати зберігають силу до повного виконання зобов`язань.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення з однієї кімнати № 803 (літ. «8-1-812, літ. « 8-1-813»), яка знаходиться на восьмому поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею 53,9 кв.м, що не має окремого входу. Факт передачі приміщення підтверджується Актом прийому-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних сіл, селищ, міст Чернігівської області» від 01.10.2019 року (додаток № 1 до Договору оренди від 01.10. 2019 року), який підписаний сторонами та скріплений печаткою позивача.

З наведеного вище вбачається, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання у частині передачі об`єкта оренди відповідачу.

На виконання умов Договору відповідачу позивачем були виставлені рахунки за період з грудня 2019 р. по березень 2020 р.;

- Рахунок № УА-0002169 від 31.12.2019 р. та Акт надання послуг№ УА-0002169 від

31.12.2019 р. - вручені особисто;

- Рахунок № УА-0000130 від 31.01.2020 р. та Акт надання послуг № УА-0000130 від

31.01.2020 Р. - вручені особисто;

- Рахунок № УА-0000212 від 29.02.2020 р. та Акт надання послуг № УА-0000212 від 29.02.2020 р. - вручені особисто;

- Рахунок № УА-0000553 від 31.03.2020 р. та Акт надання послуг № УА-0000553 від 31.03.2020 р. - вручені особисто.

Як зазначено позивачем, та підтверджується матеріалами справи, рахунки за період з грудня 2019 р. по березень 2020 р. вручались відповідачу особисто разом із Актами надання послуг.

Відповідно до договірних зобов`язань, відповідачем черговими платежами було сплачено орендну плату за грудень 2019 року та частково в розмірі 168,09 грн за січень 2020 року. В порушення умов договору, орендна плата за лютий відповідачем сплачена не була.

26.02.2020 року позивач та відповідач достроково розірвали Договір, що підтверджується Угодою про розірвання Договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 77/19/01. Дана угода підписана сторонами та скріплена печаткою позивача.

Згідно Акту прийому-передачі із орендного користування від 02.03.2020 року (додаток №3 до договору оренди), підписаного сторонами та скріпленого печаткою позивача, відповідач фактично звільнив та повернув позивачу орендоване приміщення.

В порушення умов договору, орендна плата за березень відповідачем сплачена не була.

У зв`язку з викладеним у відповідача утворилась заборгованість зі сплати орендної плати згідно договору в розмірі 9958,20 грн.

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 759 ЦК України, яка кореспондується зі статтею 283 ГК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Положення ч.5 статті 762 ЦК України визначають, що плата за користування майном вноситься щомісячно. Частиною 4 статті 286 ГУ України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частин 1,2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності (ч.4 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частиною третьою статті 285 ГК України, орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Керуючись статтями 598 та 599 ЦК України, зобов`язання відповідача перед позивачем, передбачені умовами договору, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що на момент винесення рішення судом заборгованість відповідача по орендній платі згідно договору становить 9958,20 грн.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 9958,20 грн заборгованості по орендній платі згідно договору № 77/19/01 від 01.10.2019.

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо сплати йому суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 375,59 грн підлягають задоволенню.

Дослідивши поданий позивачем текст договору оренди № 77/19/01 від 01.10.2019 року, суд встановив що згідно п.9.5 сторони погодили , що у разі у разі несвоєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми.

Відповідно до положень ст. 627 Цивільного кодексу України , при укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо сплати йому відповідачем 10% річних від простроченої суми є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Перевіривши наданий позивачем розрахунок річних, суд встановив, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 10% річних від простроченої суми в розмірі 782,82 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені, вона має бути передбачена законом або договором.

Як встановлено судом, пунктами 9.1. та 3.7. договору оренди № 77/19/01 від 01.10.2019 року сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Згідно із частиною шостою статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості зі сплати пені у сумі 32,47 грн по простроченій сумі заборгованості, є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частин 1,3 ст.95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відокремлений підрозділ юридичної особи - це філія, інший підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Згідно з ч.4 ст.4 та ч.2 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відокремлені підрозділи юридичної особи не підлягають державній реєстрації. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи, як ідентифікаційний код юридичної особи, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи.

У відповідності з ч.ч.1,2 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

З врахуванням вимог ст.84 ГПК України у резолютивній частині рішення у спорі, пов`язаному зі стягненням грошових сум, мають зазначатися, зокрема, дані, визначені п.3 ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме місцезнаходження стягувача і боржника (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб).

Отже, стягувачем або боржником є юридична особа, а не її відокремлений структурний підрозділ, тому в резолютивній частині рішення зазначається місцезнаходження та ідентифікаційний код стягувача і боржника (юридичних осіб).

Пленум Вищого господарського суду України у п.1.7 постанови від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз`яснив, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір має бути покладено на відповідача.

Керуючись ст. 42, 46, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Брановський Груп» (Код ; проспект Перемоги, 145,м.Чернігів, 14013) на користь Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (; проспект Миру, 49-А,м.Чернігів, 14000) в особі Філії №1 (, р/р НОМЕР_1 а АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) 9958,20 грн заборгованості по орендній платі; 375,59 грн інфляційних нарахувань; 782,82 грн річних від простроченої суми та 32,47 грн пені.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Брановський Груп» (Код ; проспект Перемоги, 145,м.Чернігів, 14013) на користь Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (; проспект Миру, 49-А,м.Чернігів, 14000) в особі Філії №1 (, р/р НОМЕР_1 а АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) 2102,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 03.02.2021 року.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/