ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Справа №907/542/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Бонк Т.Б.,

суддів Бойко С.М.,

Матущак О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , за вих. №АБВМ20-07/23-04 від 20.08.2020 (вх. № місцевого суду 02.3.1.-03/3999/20 від 21.08.2020, вх. № апеляційного суду 01-05/2405/20 від 03.09.2020)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року (суддя Андрейчук Л.В., м. Ужгород) про повернення позовної заяви

у справі №907/542/20

за позовом ОСОБА_1 , м. Ужгород

до відповідача 1 Приватного підприємства "Голден Бір Трейдінг", м. Ужгород

до відповідача 2 Акціонерного товариства "Пивні заводи Лобкович Група, АТ", м. Прага, Чеська республіка

про визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

05.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ПП «Голден Бір Трейдінг» та АТ «Пивні заводи Лобкович Група, АТ» про визнання поруки припиненою.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до укладеної 08.05.2013 угоди про зобов`язання позивач виступив поручителем ПП «Голден Бір Трейдінг» (відповідача1) за його зобов`язаннями як покупця за генеральним договором купівлі-продажу товару 1GK110901 від 01.02.2012, укладеного з Pivovary Lobkowicz A.S. (в подальшому права продавця передано Pivovary Lobkowicz Group A.S.). Позивач вказує, що укладаючи договір поруки, сторони керувались умовами договору купівлі продажу в редакції додаткової угоди від 01.03.2013, згідно з якими у випадку невиконання покупцем (відповідачем1) своїх платіжних зобов`язань продавець не здійснює наступних поставок або такі поставки можуть бути здійснені за умови 100% передплати за товар, що значно б зменшували ризики поручителя. Однак, в подальшому, не зважаючи на неоплату відповідачем1 попередніх поставок, сторони договору купівлі-продажу без узгодження з позивачем, здійснювали наступні поставки та продовжили дію договору купівлі продажу, чим, в свою чергу, збільшували обсяг відповідальності позивача як поручителя без його згоди. У зв`язку з чим, посилаючись на ч. 1 ст. 559 ЦК України, позивач вказує про наявність підстав для визнання поруки припиненою.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2020 у справі №907/542/20 позовну заяву ОСОБА_1 повернено на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява від імені ОСОБА_1 підписана його представником адвокатом Вакулою Ю.І. , який був керівником відповідача1 як на час укладення генерального договору купівлі-продажу товару 1GK110901 від 01.02.2012 , так і на час його забезпечення оспорюваною порукою. У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 59 ГПК України, якою передбачено, що особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої суперечать інтересам її довірителя, суд першої інстанції дійшов висновку, що Вакула Ю.І. не може представляти інтереси позивача у даній справі, оскільки він представляв інтереси відповідача 1 як керівник підприємства та підписував від його імені угоди, неналежне виконання яких є предметом дослідження в межах заявленого позову. Крім того, суд зазначив, що оскільки позовна заява підлягає поверненню, виявлені при її поданні недоліки, а саме: неналежні докази надіслання відповідачам копії позовної заяви та неналежним чином завірені копії доданих до позову матеріалів, які є підставою для залишення позовної заяви без руху, не беруться судом до уваги.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та направити справу на розгляд до місцевого суду.

В апеляційній скарзі скаржник вказує про неправильне застосування судом першої інстанції ч. 2 ст. 59 ГПК України, оскільки адвокат Вакула Ю.І не представляв раніше і не представляє інтересів ні відповідача 1, ні відповідача2 у даній справі. Вважає, що встановлене ч. 2 ст. 59 ГПК України правило щодо неможливості одночасного або такого, що було у минулому представництва, застосовується саме до судової справи, а не матеріальних правовідносин. Зазначає, що предметом розгляду даного спору є вимоги про визнання припиненою поруки, яку Вакула Ю.І. не підписував ні як керівник відповідача1, ні як його адвокат, та вважає, що необхідність дослідження судом обставин виконання генерального договору купівлі-продажу від 01.02.2012 не є свідченням передбаченої ч.2 ст. 59 ГПК України суперечності інтересів. Вказує, що підписуючи договір купівлі-продажу товару від 01.02.2012, Вакула Ю.І. діяв як найманий працівник, а не адвокат, що є різними за своїм змістом правовими статусами, а відтак вважає, що суд міг зробити висновок про наявність конфлікту інтересів у випадку наявності відповідної заяви з боку відповідача1. Також скаржник зазначає, що заявою від 23.07.2020 позивач та відповідач1 надали свою згоду на незастосування передбачених частинами 1, 2 статті 20 Правил адвокатської етики обмежень (якими встановлено, що адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат пов`язаний договором про надання правової допомоги; адвокат не має права прийняти доручення також якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту) у випадку надання адвокатом Вакулою Ю.І. професійної правничої допомоги ОСОБА_1 та/або ПП «Голден Бір Трейдінг». Вказує, що у цій заяві відповідач1 заявив, що представництво прав ОСОБА_1 , які виникають внаслідок підписання позивачем спірної поруки, не перебуває у конфлікті інтересів з ПП «Голден Бір Трейдінг»(відповідачем1), а також до адвокат Вакула Ю.І. не є носієм конфіденційної інформації та не володіє інформацією, що може бути використана прости цього підприємства. Разом з тим, вказує, що копія цієї заяви від 23.07.2020 не додавалась до позовної заяви в силу об`єктивної відсутності такої потреби, оскільки стверджувати про наявність конфлікту інтересів позивача та відповідача1 вправі або позивач, або відповідач1, які таких заяв не здійснювали до моменту прийняття оскаржуваної ухвали.

Інші учасники справи не подали відзивів на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою від 05.10.2020 розгляд справи №907/542/20 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

Відповідно до ч.2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст.56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 вказаної статті).

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Отже, з 01.01.2019 представництво у суді першої інстанції має здійснюватися адвокатом. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позовна заява ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою підписана його представником адвокатом Вакулою Юрієм Ігоровичем.

На підтвердження повноважень адвоката Вакули Ю.І. представляти інтереси позивача до позовної заяви додано ордер №45549 від 23.07.2020, виданий на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги та представництва №АБВМ 20-07/23 від 23.07.2020, укладений ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Вакули» (а.с. 13, 15).

Згідно з п.3 вказаного договору бюро надає клієнту правничу допомогу з питань у будь-яких правовідносинах, що виникли внаслідок підписання клієнтом угоди про зобов`язання гарантувати (порука) виконання ПП «Голден Бір Трейдінг» зобов`язань перед АТ «Pivovary Lobkowicz A.S.» згідно з генеральним договором купівлі-продажу товарів № 1GK110901 від 01.02.2012.

Поряд з тим, як встановив суд першої інстанції, генеральний договір купівлі-продажу товарів № 1GK110901 від 01.02.2012 та додатки до нього (специфікація товару, зразок маркування товару, порядок нарахування та використання бонусів, порядок рекламації) від імені ПП «Голден Бір Трейдінг» (відповідача1) підписаний його директором Вакулою Юрієм (а.с. 16-25).

Вакула Ю. як директор ПП «Голден Бір Трейдінг» також підписав додаткову угоду від 01.03.2013 до генерального договору купівлі-продажу товарів № 1GK110901 від 01.02.2012, умовами якої сторони передбачили, що всі платіжні зобов`язання, які випливають з цього договору, мають бути гарантовані поручителем, що має можливість впливати на виконання платіжних зобов`язань покупця, та регулюються окремою угодою (а.с. 42-43).

Разом з тим, специфікацію товару, оформлену як додаток №6 від 19.04.2013 до генерального договору купівлі-продажу товарів № 1GK110901 від 01.02.2012, від імені ПП «Голден Бір Трейдінг» підписав вже ОСОБА_1 як директор підприємства, який діє на підставі статуту та рішення №8 від 26.03.2013.

В подальшому, 08.05.2013 АТ «Pivovary Lobkowicz A.S.» (кредитор) та ОСОБА_1 (співборжник) уклали спірну угоду про зобов`язання, за умовами якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання гарантувати виконання всіх платіжних зобов`язань перед кредитором, які виникають з договору купівлі-продажу товарів № 1GK110901 від 01.02.2012 спільно з ПП «Голден Бір Трейдінг» (боржником) або окремо.

За приписами ч. 3 ст. 65 ГК України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (частина 5 вказаної статті).

З наведеного вбачається, що станом на час підписання генерального договору купівлі-продажу товарів № 1GK110901 від 01.02.2012 та в подальшому укладеної угоди від 01.03.2013, якою передбачено укладення договору поруки, керівником відповідача1 був Вакула Ю.І. , який, представляючи інтереси позивача як адвокат, звернувся до суду з позовом про визнання поруки згідно з угодою від 08.05.2013 припиненою.

Частиною 1 статті 4 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Конфлікт інтересів - суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності (п. 8 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 20 Правил адвокатської етики, затвердженими Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України від 15.02.2019) адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат пов`язаний договором про надання правової допомоги.

Адвокат не має права прийняти доручення також якщо конфлікт

інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому

клієнту.

Обмеження, передбачені цією статтею, не застосовуються в конкретному випадку за письмовою згодою клієнта (клієнтів), інтереси якого (яких) представляє адвокат та є суперечливими.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ГПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Вакула Ю.І. , будучи керівником відповідача1 під час підписання основного зобов`язання-договору купівлі-продажу, з метою забезпечення виконання умов якого і була укладена спірна порука, не може представляти інтереси позивача-поручителя відповідача1 як адвокат, оскільки, виконуючи обов`язки керівника відповідача1, Вакула Ю.І. діяв в інтересах відповідача1, однак в подальшому, він як адвокат позивача представлятиме інтереси останнього, зокрема, підтримуючи доводи позовної заяви про незаконність вчинених відповідачами дій.

Посилання скаржника на підписану позивачем та відповідачем1 заяву від 23.07.2020 про незастосування обмежень, визначених ст. 20 Правил адвокатської етики, додану до апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки скаржник не навів жодних доводів та не подав жодних доказів на їх підтвердження щодо неможливості подання цієї заяви разом з позовною заявою. Твердження скаржника про об`єктивну відсутність потреби долучати таку заяву до позовної заяви апеляційний суд оцінює критично, оскільки долучення такої заяви залежало виключно від суб`єктивної поведінки позивача та його представника, а відтак згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 позивачу, оскільки така підписана особою, яка не права її підписувати.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2020 у справі №907/542/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , за вих. №АБВМ20-07/23-04 від 20.08.2020 ( вх. № апеляційного суду 01-05/2405/20 від 03.09.2020) - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2020 у справі №907/542/20 - без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження постанови встановлені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

О.І. Матущак