ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2021 р. Справа№ 910/6864/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Агрикової О.В.
суддів: Мальченко А.О.
Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явились,

від відповідача Наїдко Л.В.,

від третьої особи не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Асікс Груп
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року (повний текст рішення складено 19.10.2020)

у справі № 910/6864/20 (суддя Павленко Є.В.)

За позовом Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асікс Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_2

про стягнення 285, 92 грн. та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асікс Груп" про стягнення 285, 92 грн. та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за договором № 204-19 від 06.06.2019 року та поставки неякісного товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Асікс Груп" замінити поставлений товароодержувачу (Військовій частині 2195) товар неналежної якості масло солодковершкове "Селянське" 72,5 % жиру в кількості 91 кг 640 г, вартістю 14 295 грн. 84 коп. за договором від 6 червня 2019 року № 204-19, яке зберігається на складі Військової частини НОМЕР_2 . Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асікс Груп" на користь Військової частини 1471 285 грн. 92 коп. штрафу та 4 204 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем обов`язку щодо поставки якісного товару за договором.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю Асікс Груп подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовним вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема скаржник вважає, що місцевим господарським судом неправильно застосовано п. 6, 9, 30, 33, 40 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженого постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року №П-7. Також на думку відповідача судом першої інстанції невірно зроблено висновок про порушення позивачем порядку пред`явлення претензії щодо якості товару та невідповідності останнього вимогам ДСТУ 4399:2005. Й наостанок відповідач вважає, що в даному випадку не досліджено питання щодо порушень умов зберігання товару позивачем, що призвело до дослідження відібраного заздалегідь зіпсованого та до складання відповідного протоколу випробувань, з дослідження зіпсованого зразка.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки, а саме подати докази сплати судового збору в сумі 6 306 грн. 00 коп.

27.11.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю Асікс Груп надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Асікс Груп на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі №910/6864/20, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі №910/6864/20 та призначено розгляд справи на 13.01.2021 року.

14.02.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

14.02.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від третьої особи надійшли письмові пояснення в яких останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

13.01.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з із участю представника в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 року розгляд справи відкладено на 27.01.2021 року.

В судовому засіданні 13.01.2021 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2019 року між військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством укладено договір № 204-19, відповідно до умов якого останнє зобов`язалося передати позивачу у власність масло солодковершкове "Селянське" 72,5 % жиру за ДСТУ 4399:2005 (код 15530000 вершкове масло), якість, кількість, асортимент і ціна якого, зазначені в специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1), а військова частина НОМЕР_1 прийняти цей товар та оплатити його на умовах даного договору. (а.с. 10-12).

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Відповідно до п. 2.1. договору якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів на цей вид товару та технічному завданню. Пред`явлення постачальником документів, що підтверджують якість товару на всю партію є обов`язковим, а саме: декларація виробника (якісне посвідчення) та експертний висновок (протокол досліджень).

Згідно з п. 2.2. договору строк придатності товару повинен відповідати строку, визначеному в ГОСТ та/або ДСТУ та/або ТУ на цей вид товару і становити не менше 75% від терміну зберігання даного виду товару з дня поставки його на склад замовника (товароодержувача).

Пунктом 2.3. договору передбачено, що при прийманні товару за кількістю та якістю сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15 червня 1965 року, Інструкцією № П-7 та іншими чинними нормативними документами.

Згідно з п. 2.4. договору на вимогу замовника (товароодержувача) проведення експертизи щодо якості поставленого товару в акредитованих лабораторіях проводиться за рахунок коштів постачальника.

Відповідно до п. 5.1. договору відвантаження та доставка товару до товароодержувача проводиться на підставі документів, оформлених замовником з подальшим його перевезенням у місця, визначені специфікацією, проводиться за рахунок коштів (або транспортом) постачальника в строки, передбачені пунктом 5.2 цього договору.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що поставка товару за цим договором складає двадцять календарних днів у строк, вказаний в заявці замовника.

Заявка замовника подається шляхом надсилання її на електронну пошту постачальника, зазначену в договорі. Доказом отримання заявки є лист-підтвердження про отримання заявки від постачальника протягом однієї робочої доби. У разі відсутності такого листа доказом отримання постачальником заявки замовника є лист-підтвердження про направлення заявки від адміністратора поштового домену @dpsu.gov.ua (провайдера)

Відповідно до п. 5.3. договору до кожної партії товару, що постачається, постачальник обов`язково надає замовнику видаткові накладні, рахунки-фактури, завірені підписами уповноваженої особи (осіб) постачальника.

Для перевезення товару до товароодержувача уповноваженими особами замовника оформлюється накладна на товар, акт приймання-передачі товару на перевезення. (п. 5.4. договору).

В пункті 5.5. договору сторони обумовили, що датою прийняття та передачі у власність товару вважається дата, вказана уповноваженою особою товароодержувача при отриманні товару в акті приймання-передачі товару на перевезення.

Відповідно до п. 5.7. договору присутність представника постачальника під час приймання товару замовника (товароодержувачем) є обов`язковою. Представник повинен мати підтверджуючий документ, який уповноважує його на участь в прийманні замовником товару, відбору зразків, проведення досліджень щодо якості товару (у разі потреби).

Згідно з п. 5.8. договору відвантаження товару проводиться постачальником у тарі й упаковці з відповідним маркуванням згідно з вимогами ГОСТ, ДСТУ, ТУ. Тара та упаковка товару під час транспортування до місяця поставки повинна бути цілісною і непошкодженою.

Цей договір набрав чинності з дня його підписання сторонами. Дата закінчення строку цього договору 31 грудня 2019 року (п. 10.1. договору).

В матеріалах справи наявна специфікація, викладена в додатковій угоді від 26.09.2019 року до цього договору, якою передбачено поставку товару у червні-вересні 2019 року, у тому числі: масло солодковершкове "Селянське" 72,5 % жиру за ДСТУ 4399:2005, місце поставки в/ч 2195, місто Чернівці, у кількості 2000 кг, вартістю 390 000,00 грн. з ПДВ. (а.с. 14).

Відповідно до заявки від 05.09.2019 року №722/373 позивач просив відповідача поставити в період з 06.09.2019 року по 26.09.2019 року, зокрема, такого товару: масло солодковершкове "Селянське" 72,5 % жиру за ДСТУ 4399:2005, місце поставки в/ч 2195, місто Чернівці, у кількості 1000 кг, вартістю 156 000,00 грн. з ПДВ. Факт отримання вказаної заявки Товариством не заперечувався. (а.с. 15).

На виконання умов вищенаведеного договору (відповідно до заявки від 05.09.2019 року № 722/373) 16.09.2019 року Товариство поставило військовій частині 2195 (товароодержувач) товар, а саме: масло солодковершкове "Селянське" 72,5 % жиру за ДСТУ 4399:2005, у кількості 1000 кг, вартістю 156 000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями наступних документів: накладної (вимоги) від 06.09.2019 року № цбз 03259 (а.с. 16), акта приймання-передавання товару для перевезення від 06.09.2019 року № 1173 (а.с. 18), довіреності від 16.09.2019 року № 299 (а.с. 17), повідомлення-авізо від 06.09.2019 року № 2263 (а.с. 19), декларації на готову молочну продукцію від 13.09.2019 року. (а.с. 20).

Колегія суддів звертає увагу, що зі змісту декларації на готову молочну продукцію від 13.09.2019 року вбачається, що дата виготовлення товару « 09, 10, 12.09.2019 року».

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується позивачем, що останній у позовній заяві зазначив, що під час прийняття вказаного товару будь-яких його недоліків виявлено не було.

Втім, 20.09.2019 року комісією у складі голови заступника начальника Чернівецького прикордонного загону начальника відділу забезпечення полковника Сергія Олексюка, та членів комісії начальника відділення продовольчого забезпечення майора Михайла Канєва, працівника Василя Остапчука відібрано проби масла солодковершкового "Селянське" 72,5% за ДСТУ 4399:2005, величина зразка 0,4 кг, величина партії 92,0 кг, виробник ПАТ "Веселинівський завод СМЗ", дата виробництва 9 вересня 2019 року, дата надходження на склад 11.11.2019 року, про що складено відповідний акт відбору проб від 20 вересня 2019 року № б/н, підписаний уповноваженими особами. (а.с. 21).

20.09.2019 року Чернівецьким регіональним науково-виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації (ДП Буковинастандартметрологія) вказаний зразок (проба) був прийнятий для проведення випробувань на відповідність вимогам ДСТУ 4399:2005, що підтверджується актом приймання зразків від 20.09.2019 року № 392/1441. (а.с. 22).

За результатами проведених випробувань було складено протокол випробувань від 27.09.2019 року № 392/1441, відповідно до якого за показниками: Бактерії групи кишкової палички (коліформи), Патогенні мікроорганізми роду Salmonella, зразок продукції: масло солодковершкове "Селянське" 72,5% жиру, партія № 13 не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005. (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) листом від 18.10.2019 року № 703/11470 повідомив Товариство про здачу масла вершкового з датою виготовлення 09.09.2019 року до ДП Буковинастандартметрологія для проведення випробувань на відповідність вимогам ДСТУ 4399:2005, а також, що за результатами зазначених випробувань виявлено наявність бактерії групи кишкової палички (коліформи) та Патогенні мікроорганізми роду Salmonella, та просив відповідача замінити масло солодковершкове "Селянське" у кількості 91 кг 640 г з датою виробництва 09.09.2019 року. (а.с. 71).

Листом від 31.10.2019 року № 703/12057 ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) звертався до Товариства з проханням направити свого представника для спільного відбору зразків та проведення випробування на відповідність вимогам ДСТУ 4399:2005 масла солодковершкового "Селянське" 72,5% жиру, партія № 13 з датою виробництва 09.09.2019 року. (а.с. 25).

Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України направив начальнику міського управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області лист №703/12174 від 04.11.2019 року в якому зазначило, що на виконання вимог розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №Т/722-8384 від 20.09.2019 року «Про повторну перевірку» з метою дотримання санітарного законодавства про запобігання виникнення та поширення серед особового складу гострих кишкових інфекцій та відповідно розпорядження начальника Чернівецького прикордонного загону №Т/722-10564 від 25.09.2019 року «Про додаткову перевірку масла», 25.09.2019 року призупинено видачу та повернуто для подальшого зберігання до управління Чернівецького прикордонного загону масло солодко вершкове «Селянське» 725% жиру партія №13 з датою виробництва 09.09.2019 року виробник ПАТ «Веселинівський завод СЗМ». Повторне випробування на відповідність вимогам ДСТУ 4933:2005 вище вказаної продукції буде проводитись тільки в присутності представника ТОВ «АСІКС ГРУП». (а.с. 27).

Також листом від 07.11.2019 року № 703/12246 ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) звертався до Товариства з проханням направити свого представника для спільного відбору зразків та проведення випробування на відповідність вимогам ДСТУ 4399:2005 масла солодковершкового "Селянське" 72,5% жиру, партія № 13 з датою виробництва 09.09.2019 року. (а.с. 24).

В подальшому, 13.11.2019 року комісією у складі: начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ЧМУ ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області державного інспектора І.В. Смоляка, начальника відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ЧМУ ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області Н.О. Проданика, завідувача продовольчого складу Василя Остапчука, представника за дорученням від Товариства Сергія Вовка, директора відповідача Є. Білого та завідувача відділу ПРЗПОД ЧДДП Галини Такудинової, було повторно відібрано зразки масла солодковершкового "Селянське" 72,5% жиру, виробництва ПАТ "Веселинівський завод СЗМ", отриманого 16.09.2019 року на підставі накладної від 06.09.2019 року № цбз 03259, для проведення дослідження на мікробіологічні показники в Чернівецькій регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що підтверджується актом від 13.11.2019 року № 10. (а.с. 28-29).

Згодом, 18.11.2019 року Чернівецькою регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за результатами проведення випробувань було видано експертний висновок від 18.11.2019 року № 001473 п.о/19, відповідно до якого надісланий зразок (акт відбору зразків від 13.11.2019 року) за мікробіологічними показниками (БГКП (коліформи), в 0,01 г) не відповідає ДСТУ 4399:2005. (а.с. 30).

Отже, обґрунтовуючи звернення з позовом Військова частина НОМЕР_1 стверджує, що відповідачем було здійснено поставку товару, який не відповідає умовам ДСТУ 4399:2005, а тому він підлягає заміні. Крім того, позивачем у відповідності до п. 7.4 договору нараховано штраф в сумі 285, 92 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно ст. 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Сторонами в п. 2.3. договору узгоджено, що при прийманні товару за кількістю та якістю сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 та іншими чинними нормативними документами.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-7 приймання продукції по якості й комплектності проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними й Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація й т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поставлена і в акті вказується, які документи відсутні.

Пунктом 9 Інструкції П-7 унормовано, що акт про приховані недоліки продукції має бути складено протягом 5 днів з моменту виявлення недоліків, але не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад отримувача, який виявив приховані недоліки, якщо інші строки не встановлені обов`язковими для сторін правилами.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції. (абзац 6 пункту 9 Інструкції П-7).

Згідно п. 30 Інструкції № П-7 якщо між виробником (відправником) і одержувачем виникнуть розбіжності про характер виявлених дефектів і причини їх виникнення, то для визначення якості продукції одержувач зобов`язаний запросити експерта бюро товарних експертиз, представника відповідної інспекції за якістю або іншої компетентної організації.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Так, відповідно до частини 1 статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару (частина 4 статті 680 ЦК України).

Статтею 269 ГК України передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Гарантійний строк придатності та зберігання товарів обчислюється від дня виготовлення товару.

Постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Положеннями Інструкції П-7 саме на покупця покладено обов`язок з організації проведення експертизи продукції, відбору зразків спірної продукції та складання відповідних актів у разі виявлення прихованих дефектів продукції та наявності розбіжностей між покупцем та постачальником стосовно якості продукції, - не застосовуються, як підстава для звільнення постачальника (виробника) від обов`язку доводити, що дефекти товару виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу, оскільки відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР" може застосувати лише ті нормативні акти колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України, а відповідно до ч. 7 ст. 11 ГПК України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18.

Місцевим господарським судом було встановлено, що відповідно до підписаної сторонами специфікації, викладеної в додатковій угоді № 1 до договору від 6 червня 2019 року № 204-19, сторони погодили, зокрема, поставку до військової частини НОМЕР_2 (місто Чернівці) масла солодковершкового "Селянське" 72,5 % жиру, яке мало відповідати вимогам ДСТУ 4399:2005.

ДСТУ 4399:2005 стандарт, який поширюється на масло вершкове, виготовлене тільки з коров`ячого молока та (або) продуктів його переробляння та призначене для безпосереднього вживання в їжу, кулінарних цілей, використовування на підприємствах ресторанного господарства та у харчовій промисловості.

Водночас, як було встановлено вище, за результатами проведення випробувань зразка продукції (а саме: масла солодковершкового "Селянське" 72,5% жиру, виробництва ПАТ "Веселинівський завод СЗМ", отриманого 16 вересня 2019 року на підставі накладної від 6 вересня 2019 року № цбз 03259), відібраного 13 листопада 2019 року у присутності представників Товариства, експертним висновком Чернівецької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 18 листопада 2019 року № 001473 п.о/19 встановлено, що наданий зразок за мікробіологічними показниками (БГКП (коліформи), в 0,01 г) не відповідає ДСТУ 4399:2005.

Надавши оцінку зібраним доказам в сукупності та доводам учасників справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів враховуючи положення Інструкції П-7, термін зберігання поставленого відповідачем товару та вимоги щодо якості такого виду продукції, приймає акт відбору №10 від 13.11.2019 року та Експертний висновок № 001473 п.о/19 від 18.11.2019 року в якості належних доказів виявлення прихованих недоліків товару, факт наявності яких встановлено у визначений у п.7 Інструкції П-7 строк, та зафіксовано, у т.ч. за безпосередньою участю постачальника.

Всупереч вищевказаним вимогам відповідач належними доказами не довів відповідність поставленої продукції вимог щодо якості.

Щодо посилань скаржника на те, що позивачем було грубо порушено температурний режим зберігання, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до акту відбору №1 від 13.11.2019 року вказано температуру зберігання від 01 до 04 градусів цельсія, однак зазначена інформація стосується розділу IV «Інформація про відібраний зразок», а не всю партію, як помилково вважає скаржник.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ДСТУ 4399:2005 визначено строки зберігання вершкового масла в торговельній мережі та на підприємствах ресторанного господарства: за температури не вищої ніж 6°С для масла у моноліті 10 діб, для топленого масла у транспортній тарі 15 діб, під час зберігання вершкового масла у спожитковому пакуванні не більше 3 діб.

Отже, з викладеного вбачається, що відібраний зразок, при відбиранні, знаходячись при температурі не вищої ніж 6°С не міг зіпсуватися.

Щодо посилання скаржника на експертний висновок від 20.11.2019 року №003445 п/19 (а.с. 124-125) колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги даний висновок виходячи з наступного.

По перше, як вірно вказав суд першої інстанції, зразки товару, на підставі яких зроблено вказаний висновок, були відібрані з такої ж партії товару, яку було поставлено військовій частині НОМЕР_2 (місто Чернівці), та по друге, як вбачається із самого висновку №003445 п/19 від 20.11.2019 року (а.с. 125), а саме в примітках до нього, що результати дослідження стосуються зразка, що пройшов випробування, цей експертний висновок не може бути відтворений, тиражований та розповсюджений, повінню чи частково, як офіційних документ без дозволу Волинської регіональної державної лабораторії, термін дії експертного висновку: 1 місяць від дати видачі, згідно Закону України «Про ветеринарну медицину».

Отже, колегія суддів зазначає, що застосування даного висновку до зразка, який був предметом дослідження при проведенні експертизи в даній справі є не можливим.

За умовами статті 677 Цивільного кодексу України законом або іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для використання за призначенням (строк придатності).

Строк придатності товару визначається періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, на який встановлено строк придатності, з таким розрахунком, щоб він міг бути використаний за призначенням до спливу цього строку.

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару (частина 4 статті 680 ЦК України).

Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено вище, позивачем доведено поставку відповідачем товару, який не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005 та в подальшому позивачем дотримано порядок пред`явлення претензій, що вбачається з листа військової частини НОМЕР_2 від 18.10.2019 року № 703/11470, яким ВЧ повідомила відповідача про те, що за результатами випробувань, проведених ДП Буковинастандартметрологія, виявлено наявність бактерії групи кишкової палички (коліформи) та Патогенні мікроорганізми роду Salmonella у зразках продукції, поставленої відповідачем, а також просила останнього замінити масло солодковершкове "Селянське" у кількості 91 кг 640 г з датою виробництва 9 вересня 2019 року. (а.с. 71).

Доказів здійснення заміни відповідачем товару неналежної якості, що є предметом даного спору матеріали справи не містять.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Оскільки порушення ТОВ «АСІКС ГРУП» договірних зобов`язань в частині поставки обумовленого товару за договором №204-19 від 06.06.2019 року неналежної якості доведено, підтверджено матеріалами справи, відповідач з урахуванням вимог ч. 2 ст. 679 ЦК України та ч. 6 ст. 269 ГК України не надав доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення його від відповідальності за виявлені недоліки товару, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача замінити поставлений товароодержувачу (військовій частині 2195) товар неналежної якості масло солодковершкове "Селянське" 72,5 % жиру в кількості 91 кг 640 г, вартістю 14 295 (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн. 84 коп. за договором від 6 червня 2019 року № 204-19, яке зберігається на складі військової частини 2195 підлягають задоволенню.

Частиною 7 статті 269 Господарського кодексу України передбачено, що у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.4 вищевказаного договору, у разі поставки товару з порушенням вимог пунктів 2.1 та 2.2 цього правочину постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 2% вартості недоброякісного товару.

Отже, встановивши, що дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення штрафу) відповідно до умов пункту 7.4. договору, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій у сумі 285, 92 грн.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Асікс Груп на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі №910/6864/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі № 910/6864/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі №910/6864/20.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6864/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.02.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз