СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа № 922/2711/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Дикий Я.П.

2-го відповідача - адвокат Халабурдін С.В.

Інші представники учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (вх.№11Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/2711/20 (повний текст якого складено та підписано 04.12.2020 суддею Чистяковою І.О. у приміщенні господарського суду Харківської області),

за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 84, оф. 111, ідентифікаційний код 41264766) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код 21708016), як уповноважена особа на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1, ідентифікаційний код 26549700); 2. Національний банк України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106)
до 1) ТОВ "БК-ГРАНТІС" (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 31, оф. 7, ідентифікаційний код 37962928), 2) ТОВ "Пашкольц" (61001, м. Харків, майдан Захисників України, буд. 2, ідентифікаційний код 39783679) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); 2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ); 3. ТОВ "Меріда - Інвест" (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Черновола, буд. 41, офіс 305, ідентифікаційний код 35839848)
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину
ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів: 1) ТОВ "БК-ГРАНТІС"; 2) ТОВ "Пашкольц", в якій просило застосувати до відносин сторін наслідки недійсності нікчемного правочину:

- визнати за ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" права іпотекодержателя за Іпотечним договором укладеним з ТОВ "Меріда - Інвест" від 12.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 6917, предметом іпотеки за яким виступили нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "А3", заг. пл. 2 558,8 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху № 61-77, 77-а, 77-б, 78-93, V-ХІ; 3-го пов. № 94 -117, 117-а, 117-б, 117-в, 117-г, 118-124, ХІІ-ХV; технічного поверху № ХVІ- ХVІІІ, в літ. "А-3" заг. пл. 4 940,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про обтяження іпотекою нерухомого майна, а саме:

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "А3", заг. пл. 2 558,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01;

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 61-77, 77-а, 77-б, 78-93, V-ХІ; 3-го пов. № 94 -117, 117-а, 117-б, 117-в, 117-г, 118-124, ХІІ-ХV; технічного поверху № ХVІ- ХVІІІ, в літ. "А-3" заг. пл. 4 940,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01 на користь іпотекодержателя за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (код 41264766) на підставі іпотечного договору посвідченого 12.09.2014 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 6917.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про нікчемність правочинів на підставі п.1, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме операцій проведених 25.09.2014: щодо перерахування ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 12 993 830,61 грн з рахунку на рахунок з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ"; щодо перерахування ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 14 710 364,73 грн з рахунку на рахунок з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ"; правочину щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за № 6917. А також позивач зазначає про відсутність у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки при проведенні операцій щодо перерахування грошових коштів фізичними особами в якості фінансової допомоги в рахунок погашення кредиторської заборгованості ТОВ "БК-Грантіс", при проведенні правочинів (транзакцій) з перерахування коштів, врахування таких коштів як погашення заборгованості, а також вчинення правочину щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору, у ПАТ "Банк Камбіо" були відсутні належні повноваження для здійснення таких операцій, оскільки цивільна дієздатність була обмежена приписами Закону України "Про банки та банківську діяльність", Положення № 346 від 17.08.2012, Постановою №510/БТ від 19.08.2014, Постановою від 25.09.2014 № 603/БТ, відповідно до яких на вчинення таких дій необхідно погодження куратора, та Банку було заборонено використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано Банк здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

Одночасно із позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. №2711).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 серпня 2020 року заяву ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову повернуто позивачу.

10.09.2020 позивачем надано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Відповідачу по справі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Пашкольц" ідентифікаційний код 39783679, місцезнаходження 61001, м. Харків, майдан Захисників України, буд. 2, а саме на:

- нежитлові приміщення 1-го поверху №1-29 в літ. "А-3" загальною площею 2333,7 кв.м., розміщені за адресою: АДРЕСА_3. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- нежитлові приміщення 2-го поверху, 3-го поверху, технічного поверху, заг. пл. 4 940,3, Опис: нежитлові приміщення в літ. "А-3": 2-го поверху № 61-77, 77а, 77б, 77в, 77г, 77д, 77е, 77ж, 77з, 77и, 77к, 77л, 78-93, V, VІ, VІІ, VІІІ, загальною площею 2 357,4 кв.м; 3-го пов. № 94 -117, 117а, 117б, 117в, 117г, 117д, 117е, 117ж, 117з, 117и, 117к, 117л, 117м, 117н, 117о, 117п, 117р, 117с, 118-122, 122а, 122б, 122в, 123, , ХІІ-ХV загальною площею 2 530,3 кв.м; технічного поверху № ХVІ, ХVІа, ХVІб, ХVІв, ХVІг, ХVІд, ХVІе, ХVІж, ХVІз, ХVІи, ХVІк, ХVІл, ХVІІ, ХVІІІ загальною площею 268,6 кв.м розміщені за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Також, позивач просив заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно реєстрації будь - яких змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлових приміщень 1-го поверху №1-29 в літ. "А-3" загальною площею 2333,7 кв.м., розміщені за адресою: АДРЕСА_3. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- нежитлових приміщень 2-го поверху, 3-го поверху, технічного поверху, заг. пл. 4 940,3, Опис: нежитлові приміщення в літ. "А-3": 2-го поверху № 61-77, 77а, 77б, 77в, 77г, 77д, 77е, 77ж, 77з, 77и, 77к, 77л, 78-93, V, VІ, VІІ, VІІІ, загальною площею 2 357,4 кв.м; 3-го пов. № 94 -117, 117а, 117б, 117в, 117г, 117д, 117е, 117ж, 117з, 117и, 117к, 117л, 117м, 117н, 117о, 117п, 117р, 117с, 118-122, 122а, 122б, 122в, 123, , ХІІ-ХV загальною площею 2 530,3 кв.м; технічного поверху № ХVІ, ХVІа, ХVІб, ХVІв, ХVІг, ХVІд, ХVІе, ХVІж, ХVІз, ХVІи, ХVІк, ХVІл, ХVІІ, ХVІІІ загальною площею 268,6 кв.м розміщені за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову.

Також, позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, а саме: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ); Товариство з обмеженою відповідальністю "Меріда - Інвест" (78600, Івано - Франківська область, Косівський район, м. Косів, вул. Незалежності, 34, ідентифікаційний код 35839848); Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код 21708016), як особу уповноважену на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1, ідентифікаційний код 26549700) та Національний банк України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106).

Крім того, позивачем до позовної заяви надано клопотання про витребування доказів, в якому він просив суд: витребувати у Національного Банку України оригінали, або належним чином завірені копії доказів, а саме:

- Постанови правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700) шляхом призначення куратора;

- Постанови правління Національного банку України від 25.09.2014 № 603/БТ про віднесення ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700) до категорії проблемних;

- Постанови правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 про віднесення ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700) до категорії неплатоспроможних;

- Постанови правління Національного банку України від 27.02.2015 № 144 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700).

Витребувати у Фонда гарантування вкладів фізичних осіб оригінали, або належним чином завірені копії доказів, а саме:

- Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 140 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700);

- Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 46 "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700) та призначення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку";

- Оригінал, а в разі відсутності належним чином завірену копію Іпотечного договору укладеного між ТОВ "Меріда-Інвест" та ПАТ "Банк Камбіо" від 12.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 6917, та інформацію про місцезнаходження оригіналу Іпотечного договору;

- Оригінал, а в разі відсутності належним чином завірену копію правочину щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору від 12.09.2014 за номером № 6917;

- Договору, укладеного Банком з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за яким 25.09.2014 проведені операції щодо перерахування грошових коштів в розмірі 12 993 830,61 грн. з рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_4 з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ", а також Заяви-доручення про перерахування коштів;

- Виписки про рух коштів по Договору укладеному ПАТ "Банк Камбіо" з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за яким 25.09.2014 проведені операції щодо перерахування грошових коштів;

- Договору, укладеного ПАТ "Банк Камбіо" з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), за яким 25.09.2014 проведені операції щодо перерахування грошових коштів в розмірі 14 710 364,73 грн. з рахунку № НОМЕР_5 на рахунок № НОМЕР_4 з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ", а також Заяви-доручення про перерахування коштів;

- Виписки про рух коштів по Договору укладеному ПАТ "Банк Камбіо" з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), за яким 25.09.2014 проведені операції щодо перерахування грошових коштів;

- Інформацію, чи зараховувалися на кореспондентський рахунок ПАТ "Банк Камбіо" в Національному банку України кошти за вищевказаними операціями з фізичними особами;

- Договору застави майнових прав укладеного між ПАТ "Банк Камбіо" та Національним банком України, на виконання Генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту від 21.11.2013 №04, відповідно до якого в заставу передано Кредитний договір № 001/1-2014/980 від 18.04.2014 з договором забезпечення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2711/20. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 жовтня 2020 р. о 10:30 год.

Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Також, цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-їх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як уповноважену особу на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" та Національний банк України.

Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 та ТОВ "Меріда - Інвест".

25.09.2020 від 2-го відповідача у справі надійшла заява про застосування позовної давності за вх. № 22285, в якій він зазначив про те, що спірні правочини мали бути перевірені на предмет нікчемності до 01.03.2015, протягом дії тимчасової адміністрації, отже Фонд об`єктивно міг і повинен був довідатися про імовірну нікчемність операцій від 25.09.2014 щодо перерахування грошових коштів та правочину щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору до 01.03.2015, натомість, комісія Фонду затвердила акт перевірки правочинів на предмет їх нікчемності лише 18.07.2018, тобто через понад три роки з дня закінчення встановленого Законом строку перевірки і на четвертий рік з моменту виконання відповідних правочинів. Проте, позивач звернувся до суду лише у червні 2020 року. Також, 2-ий відповідач зазначив, що заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, що встановлено ст. 262 ЦК України.

09.11.2020 до суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" надійшли письмові пояснення (вх. №26105), до яких додано наявні у третьої особи документи, витребувані ухвалою господарського суду Харківської області від 11 вересня 2020 року, які судом першої інстанції приєднані до матеріалів справи, а також повідомлено про причини неможливості надання документів, які відсутні у Фонду, зокрема: інформація щодо договорів, які були укладені між ПАТ "Банк Камбіо" та клієнтами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за якими 25.09.2014 проведені операції щодо перерахування грошових коштів в системі АБС ПАТ "Банк Камбіо", також договори, які були укладені між ПАТ "Банк Камбіо" та клієнтами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якими 25.09.2014 проведені операції щодо перерахування грошових коштів, іпотечний договір з ТОВ "Меріда-Інвест" від 12.09.2014, правочин щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору від 12.09.2014 за № 6917 від ПАТ "Банк Камбіо" до Фонду не передавались та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 140 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Камбіо" (код 26549700) передано на зберігання до архіву, проте таке рішення було прийнято.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/2711/20 відмовлено в задоволенні позову повністю.

ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" із зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на неправильне застосування норм матеріального права та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції досліджено факт заборони використання для розрахунків у національній валюті прямих кореспондентських рахунків, однак не досліджено обов`язку банку щодо забезпечення чинності та правомірності операцій, а саме здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в НБ, а також проігноровано вимоги постанови правління Національного банку України від 25.09.2014 № 603/БТ, якою передбачено, що погашення заборгованості приймається лише в грошовій формі за погодженням із куратором банку.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив, що ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить пряму вказівку, що саме банк є стороною нікчемного правочину, або неправомірних операцій, а лише послався на відсутність обов`язків або зобов`язань у боржника та фізичних осіб.

Також, суд першої інстанції, на думку апелянта, не проаналізував та не надав правової оцінки факту надання окремим кредитором переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзивів. Розгляд справи призначено на 02.02.2021.

25.01.2021 від представника ТОВ "Пашкольц" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судове засідання 02.02.2021 з`явились представники позивача, 2-го відповідача та надали пояснення по справі, інші представники учасників справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, долучені до матеріалів справи та наявне в матеріалах справи клопотання ТОВ «Меріда-Інвест» про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

18.04.2014 між ТОВ "БК-Грантіс" (як Позичальник - 1-ий відповідач) та ПАТ "Банк Камбіо" (як кредитор) укладено кредитний договір (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових угод до нього Банк надав Позичальнику кредит на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 27 700 000, 00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит у встановлені договором строки - 17.04.2015, та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13% відсотків річних.

12.09.2014 з метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, між ТОВ "Меріда-Інвест" та ПАТ "Банк Камбіо" було укладено іпотечний договір від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 6917, предметом іпотеки за яким виступили нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "АЗ", заг. пл. 2 558,8 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху №61-77, 77-а, 77-6 78-93, V-XI; 3-го пов. N-94-117,117-а, 117-6, 117-в, 117-г, 118-124, ХІІ-ХV; технічного поверху № ХVІ-ХVIII, в літ. "А-3" заг пл 4 940,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3.

25 вересня 2014 року між ТОВ "БК-Грантіс" (як Позичальник - 1-ий відповідач) та ПАТ "Банк Камбіо" (як кредитор) укладено додаткову угоду до кредитного договору (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди 25 вересня 2014 року припинити термін дії цього кредитного договору.

02.06.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" видала ТОВ "БК-ГРАНТІС" довідку за вих. № 22/3144 про те, що: ТОВ "БК-ГРАНТІС" у ПАТ "БАНК КАМБІО" користувалося кредитними коштами згідно кредитного договору (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980 від 18.04.2014.; станом на 02.06.2015 ТОВ "БК-ГРАНТІС" у ПАТ "БАНК КАМБІО" кредитними коштами не користується та прострочена заборгованість по кредитах та відсотках за користування кредитними коштами відсутня.

19.08.2014 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №510/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "Банк Камбіо" шляхом призначення куратора".

Постановою правління Національного банку України від 25.09.2014 № 603/БТ прийнято рішення про віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії проблемних.

Постановою правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії неплатоспроможних.

На виконання вказаної Постанови того ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 140 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Камбіо".

Постановою Правління Національного банку України від 27.02.2015 № 144 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо", а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" та призначення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно.

У подальшому на підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.02.2016 за № 212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" на два роки до 01.03.2018 включно.

01.02.2018 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" строком на один рік з 02 03.2018 до 01.03.2019 включно.

14.02.2019 Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 350 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" строком на один рік з 02.03.2019 до 01.03.2020 включно.

25.07.2019 виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №1863, згідно якого змінено уповноважену особу ФГВФО якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Камбіо". Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Камбіо" надано Савельєвій Анні Михайлівні .

16.07.2018 видано Наказ № 108, яким було створено комісію для підготовки аналізу та узагальнення аналітичної інформації щодо правочинів укладених Банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації Банку, які можуть містити ознаки нікчемності.

18.07.2018 за результатами проведеної перевірки складено Акт комісії з перевірки правочинів за період з 05.12.2013 по 05.12.2014. В Акті Комісія зробила висновок зокрема проте, що окремим кредиторам були надані переваги (пільги) шляхом зарахування вимог, які не є однорідними, а також фактично передано право вимоги до позичальників банку, які до виконання операцій з розірвання депозитних договорів і укладання договорів поруки та/або застави майнових прав та відступлення прав вимоги мали не сплачену кредитну заборгованість перед ПАТ "Банк Камбіо". Комісією також зроблено висновок про необхідність застосування наслідків нікчемних правочинів, зазначених у додатку № 1 до цього АКТУ.

Згідно Витягу з додатку № 1 до Акту від 18.07.2018 було вказано про необхідність застосування наслідків нікчемних правочинів, зокрема:

п.41 ТОВ "БК-ГРАНТІС" 1. Правочин щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за номером № 6917. Предмет іпотеки нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_3, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "A3", заг. пл. 2 558,8 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху №61-77,77-а, 77-6,78-93, V-XI; 3-го пов. №94-117,117- а, 117-6, 117-в, 117-г, 118-124, XII-XV; технічного пов. № XVI-XVIII, в літ. "А-3" заг.пл. 4940,9 кв.м. Іпотекодавець - майновий поручитель ТОВ "Меріда-Інвест". Заставна вартість 50 002 000,00 грн.

18.07.2018 прийнято Наказ №109, згідно якого затверджено Акт комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності від 18.07.2018, згідно якого виявлено ознаки нікчемності у ряді правочинів, які укладались протягом року до моменту введення тимчасової адміністрації Банку, зокрема:

правочин щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за номером № 6917. Предмет іпотеки нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_3, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "A3", заг. пл. 2 558,8 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху №61-77,77-а, 77-6,78-93, V-XI; 3-го пов. №94-117,117- а, 117-6, 117-в, 117-г, 118-124, XII-XV; технічного пов. № XVI-XVIII, в літ. "А-3" заг.пл. 4940,9 кв.м. Іпотекодавець - майновий поручитель ТОВ "Меріда-Інвест".

Згідно вказаного вище наказу застосовано наслідки нікчемності до зазначених правочинів у відповідності до протоколу № 161 засідання малого комітету з управління активами ПАТ "Банк Камбіо".

Як зазначають позивач та Фонд у своїх поясненнях, здійснено зворотні трансакції по рахунку за нікчемним правочином.

30.01.2020 між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - Новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги №23, згідно з яким в порядку та на Умовах визначених цим договором, Банк відступає новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів фізичних та юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 30.01.2020 № 23 та додатків до нього, до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" перейшли права пов`язані з кредитними та іпотечними правовідносинами та виникли на підставі, зокрема кредитного договору № 001/1-2014/980, укладеного 18.04.2014 між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "БК-Грантіс", а також Іпотечного договору від 12.09.2014, укладеного між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Меріда-Інвест".

У своїх поясненнях на адресу суду позивач зазначає, що внаслідок погашення заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали переваги (пільги), прямо не встановленні законодавством чи внутрішніми документами Банку, отже, відповідні правочини є нікчемними в силу п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також позивач зазначає, що з матеріалів кредитної справи, переданої новому кредитору, вбачається, що у період, коли банк переживав дефіцит ліквідності, були виявленні факти здійснення Банком ризикової діяльності, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за змовою із співробітниками Банку, без погодження із куратором Банку, 25.09.2014 проведено операції щодо перерахування грошових коштів в розмірі 12 993 830, 61 грн. та 14 710 364, 73 грн. на рахунок НОМЕР_4 з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ".

Після чого, 25.09.2014 вчинено правочин щодо припинення терміну дії кредитного договору (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980 від 18.04.2014 та про відступлення/розірвання/припинення іпотечного договору від 12.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Верповською О.В. за номером № 6917, предметом іпотеки згідно якого виступає нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_3 , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "АЗ", заг. пл. 2 558,8 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху №61-77, 77-а, 77-б, 78-93, V-ХІ; 3-го пов. №94-117, 117-а, 117-б, 117-в, 117-г, 118-124, ХІІ-ХV; технічного пов. № ХVІ-ХVІІІ, в літ. "А-3" заг.пл. 4940,9 кв.м. Іпотекодавець - майновий поручитель ТОВ "Меріда-Інвест".

У зв`язку із цим, внаслідок погашення заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здобули права вимоги сплати грошових коштів до ТОВ "БК-Грантіс", а отже отримали переваги (пільги) у вигляді зміни черговості погашення боргу (фізичні особи отримали можливість отримати кошти позачергово, а не згідно ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

На думку позивача, у випадку, якщо б фізичні особи не вчиняли таких правочинів, кошти депозитних та поточних рахунків даних осіб було б включено до кредиторських вимог Банку та виставлено у чергу для їх відшкодування у рамках чинного законодавства, а заставне майно увійшло б до заставної маси, чим зменшило б навантаження по відшкодуванню коштів на ФГВФО, забезпечило б виконання Банком своїх зобов`язань пропорційно між усіма його вкладниками, а не їх привілейованій частині.

Отже, позивач вважає операції щодо перерахування грошових коштів фізичними особами в розмірі 12 993 830,61 грн та 14 710 364,73 грн на рахунок № НОМЕР_4 з наступним призначенням "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ" в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ "БК - Грантіс", а також правочини щодо припинення терміну дії кредитного договору (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980 від 18.04.2014 та щодо відступлення/розірвання/ припинення іпотечного договору нікчемними в силу п.7 частини третьої ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також позивач зазначав, що при проведення операцій щодо перерахування грошових коштів фізичними особами в якості фінансової допомоги в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ "БК-Грантіс", при проведенні правочинів (транзакцій) з перерахування коштів, врахування таких коштів як погашення заборгованості, а також вчинення правочину щодо відступлення/розірвання/припинення іпотечного договору, у ПАТ "Банк Камбіо" були відсутні належні повноваження для здійснення таких операцій, оскільки цивільна дієздатність була обмежена приписами Закону України "Про банки та банківську діяльність", Положенням №346 від 17.08.2012, Постановами НБУ: №510/БТ від 19.08.2014; № 603/БТ від 25.09.2014, відповідно до яких на вчинення таких дій необхідно погодження куратора, та Банку було заборонено використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано Банк здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

2-ий відповідач проти позову заперечував, вказуючи на те, що здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Камбіо" тривало в період з 05.12.2014 до 01.03.2015, отже в силу прямої норми ч.2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду була зобов`язана у термін до 01.03.2015 забезпечити перевірку правочинів ПАТ "Банк Камбіо" вчинених в період з 05.12.2013 по 05.12.2014 (протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації), на предмет нікчемності.

Також, 2-ий відповідач зазначив проте, що операції з перерахування грошових коштів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зі своїх банківських рахунків на інший рахунок не є правочинами. Заборона використання прямих кореспондентських рахунків стосується міжбанківських розрахунків самого проблемного банку, а не перерахунку його клієнтами коштів з власних рахунків.

Крім того, відповідач зазначив, що спірна нерухомість була вільною від іпотеки ПАТ "БАНК КАМБІО" на момент її набуття ТОВ "Пашкольц". Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 16.10.2014 іпотеку та заборону на нерухоме майно, накладену згідно з іпотечним договором на об`єкти з реєстраційними номерами 01 і 01, було припинено на підставі повідомлень ПАТ "БАНК КАМБІО". Просить звернути увагу суд на те, що 02.06.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" видала ТОВ "БК-ГРАНТІС" довідку за вих. № 22/3144 про те, що: ТОВ "БК-ГРАНТІС" у ПАТ "БАНК КАМБІО" користувалося кредитними коштами згідно кредитного договору (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980 від 18.04.2014; станом на 02.06.2015 ТОВ "БК-ГРАНТІС" у ПАТ "БАНК КАМБІО" кредитними коштами не користується. Прострочена заборгованість по кредитах та відсотках за користування кредитними коштами відсутня.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами, та викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з актом комісії з перевірки правочинів ПАТ "Банк Камбіо" на предмет нікчемності від 18.07.2018 (а.с.63 т. 1) виявлено ознаки нікчемності у ряді правочинів, які укладались протягом року до моменту введення тимчасової адміністрації банку, зокрема:

- операції, проведеній 25.09.2014, щодо перерахування ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошових коштів в розмірі 12 993 830,61 грн. з рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_4 з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ";

- операції, проведеній 25.09.2014, щодо перерахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів в розмірі 14 710 364,73 грн. з рахунку № НОМЕР_5 на рахунок № НОМЕР_4 з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ";

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення іпотечного договору від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за номером № 6917. Предмет іпотеки нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_3 , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-49, в літ. "A3", заг. пл. 2 558,8 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху №61-77,77-а, 77-6,78-93, V-XI; 3-го пов. №94-117,117- а, 117-6, 117-в, 117-г, 118-124, XII-XV; технічного пов. № XVI-XVIII, в літ. "А-3" заг.пл. 4940,9 кв.м. Іпотекодавець - майновий поручитель ТОВ "Меріда-Інвест".

Як вбачається з позовної заяви й апеляційної скарги, саме нікчемність зазначених правочинів є підставою позову ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Відповідно до частин 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Приписами частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку с нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банк неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору: банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, при гримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»: банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Поняття правочину визначено у статті 202 Цивільного кодексу України як дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц підтримано правову позицію, згідно з якою перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами в розумінні статей 202, 204, 626 Цивільного кодексу України та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів.

Згідно з постановою Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 910/16476/18 за своєю суттю є операцією з переказу коштів з одного рахунку на інший та не має всіх складових елементів правочину. Відтак, до цієї операції не можуть бути застосовані норми закону, що регулюють питання недійсності правочину, а саме статті 203, 215 ЦК України.

Проведення банком платіжної операції з перерахування коштів з одного банківського рахунку до іншого банківського рахунку не є правочином у розумінні положень наведеної правової норми та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а є його виконанням, оскільки здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремих правочинів, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України та законодавством, що регулює банківську діяльність. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 911/571/19.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду, що дії з перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок не є правочинами в розумінні норм цивільного законодавства, а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватись нікчемними.

Отже, операції з перерахування фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошових коштів з власних рахунків на інші рахунки в межах ПАТ "Банк Камбіо" не є правочинами, що можуть визнаватися нікчемними із застосуванням наслідків нікчемності правочинів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, оплата заборгованості ТОВ "БК-Грантіс" за кредитним договором відбулась проведенням 25.09.2014 операцій з перерахування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з власних депозитних рахунків грошових коштів у розмірі 12 993 830,61 грн. і 14 710 364,73 грн. відповідно на рахунок № НОМЕР_4 з наступним призначенням: "перерахування фінансової допомоги згідно договору від 18.09.2014 без ПДВ". Факти перерахування зазначених грошових коштів жодними належними й допустимими доказами не спростовано.

Колегія суддів зауважує, що на момент проведення зазначених операцій була відсутня заборона перерахування грошових коштів всередині ПАТ "Банк Камбіо". Надходження грошових коштів у власність банку матеріалами справи не спростовано. Чинне на той час законодавство не забороняло виконання обов`язку боржника за кредитним договором за рахунок третіх осіб.

Таким чином, твердження апелянта про коригування структури банківського балансу шляхом змін обліку грошових зобов`язань замість реального надходження коштів на рахунок ПАТ "Банк Камбіо" і про безоплатну відмову ПАТ "Банк Камбіо" від власних майнових вимог не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про необхідність здійснення розрахунків виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень статті 1072 Цивільного кодексу України, пункту 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", пункту 2.22 Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004, банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. У разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

У пункті 1.35 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" термін розрахунковий документ визначений як документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача. Згідно зі статтею 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

При цьому стаття 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" серед видів рахунків, що можуть відкриватися банками або іншими установами - учасниками платіжної системи своїм клієнтам, передбачає вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів. Відкриття кореспондентських рахунків здійснюється шляхом встановлення між банками кореспондентських відносин у порядку, що визначається Національним банком України, та на підставі відповідного договору.

При цьому міжбанківський переказ здійснюється шляхом проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в Національному банку України, в інших банках або в розрахунковому банку. Внутрішньобанківський переказ здійснюється банком у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України (ст. 27 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Водночас статтями 67, 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національному банку України надано право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку. Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок. Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Разом з тим, до діяльності банку, визнаного проблемним, не застосовуються норми, які регулюють діяльність банку, щодо якого введено тимчасову адміністрацію. Правове регулювання та обсяг повноважень банку, який визнано проблемним, та банку, до якого введено тимчасову адміністрацію, є різними. При цьому ані Законом України "Про банки і банківську діяльність", ані Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління НБУ від 17.08.2012 № 346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.09.2012 за № 1590/21902, не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Крім того, у постановах Національного банку України щодо ПАТ "Банк Камбіо" № 510/БТ, № 603/БТ не передбачено заборони на перерахування (списання) грошових коштів із поточних рахунків фізичних осіб, відкритих у ПАТ "Банк Камбіо". Жодних заборон чи обмежень щодо розпорядження фізичними особами своїми депозитними коштами, зокрема, шляхом погашення кредиту на користь третьої особи, на час проведення спірних операцій не існувало.

Згідно з постановою Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 920/653/18, яку врахував місцевий господарський суд, кореспондентським є рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів. Тобто кореспондентський рахунок може відкрити лише банківська установа, тому вимога щодо відкриття кореспондентського рахунку відповідачем і проведення ним розрахунків через кореспондентський рахунок не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, погашення кредиту відбулось всередині одного банку, а кореспондентський рахунок використовується для міжбанківських розрахунків і на ньому обліковуються кошти, які надійшли за операціями банку та операціями клієнтів цього банку, які надійшли з інших банків.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для використання кореспондентського рахунку для банківських операцій з перерахування фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошових коштів з власних рахунків на інший рахунок в ПАТ «Банк Камбіо», оскільки такі операції відбулися всередині одного банку та не мали характеру міжбанківських переказів.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" наголошує, зокрема, на порушенні спірними операціями з перерахування грошових коштів, проведених 25.09.2014, вимог постанови правління Національного банку України від 25.09.2014 № 603/БТ, якою ПАТ "Банк Камбіо" віднесено до категорії проблемних.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Закону України "Про Національний банк України" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) НБУ видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти НБУ видаються у формі постанов Правління НБУ, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління НБУ. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом`якшують або скасовують відповідальність.

Нормативно-правові акти НБУ, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Нормативно-правові акти НБУ набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо більш пізній строк набрання чинності не передбачений у такому акті. Офіційним опублікуванням нормативно-правового акта НБУ вважається перше опублікування його повного тексту в одному з періодичних друкованих видань - "Офіційному віснику України", газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" або перше розміщення на сторінці Офіційного інтернет-представництва НБУ.

Нормативно-правові акти НБУ можуть бути оскаржені відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється НБУ в тому числі у формі адміністративного регулювання: 1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності; 2) встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; 3) застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; 4) нагляд за діяльністю банків; 5) надання рекомендацій щодо діяльності банків.

При цьому за владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Отже, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), натомість акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, у свою чергу, акт застосування норм права адресований конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, акт застосування норм права - конкретну ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, на той час як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку із припиненням існування конкретних правовідносин.

Згідно з постановою НБУ № 603/БТ, про недотримання положень якої зазначає позивач, ПАТ "Банк Камбіо" було віднесено до категорії проблемних. При цьому віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії проблемних не передбачало введення до нього тимчасової адміністрації, але обмежувало певні види діяльності банку, наведені у цій постанові.

Зазначений правовий акт НБУ, зважаючи на його юридичну силу та властивості, є правовим актом індивідуальної дії, має чітко виражений організаційно-розпорядчий, персоніфікований характер, чинність та юридична сила якого спрямовані передусім на особу, якій він адресований, і породжує конкретні правовідносини, обумовлені ним, зокрема спрямований на реалізацію заходів впливу щодо конкретного проблемного банку - ПАТ "Банк Камбіо", а не стосовно невизначеного кола осіб, та дія його вичерпується одноразовим застосуванням.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що постанова правління Національного банку України № 603/БТ від 25.09.2014 з огляду на її правову природу не є актом цивільного законодавства у розумінні положень статті 4 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим підстав для застосування норм статей 203, 215 Цивільного кодексу України до спірних операцій з перерахування грошових коштів в контексті їх невідповідності зазначеній постанові НБУ як акту законодавства немає.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 920/653/18, від 02.09.2020 у справі № 904/1939/18.

Крім того, невиконання посадовими особами банку наведених у постанові правління Національного банку України приписів про віднесення банку до категорії проблемних саме по собі не може бути підставою для висновку про нікчемність або недійсність вчиненого ним правочину.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 920/653/18, від 30.07.2020 у справі № 911/571/19, від 18.08.2020 у справі № 914/1621/18.

Також колегія суддів зауважує, що в постанові правління Національного банку України № 603/БТ від 25.09.2014 не вказано дату її підписання посадовими особами Національного банку України і дату набрання нею чинності. Водночас згідно зі статтею 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

У свою чергу, як вбачається з витягу з акту комісії з перевірки правочинів за період з 05.12.2013 по 05.12.2014 (а.с. 63 т. 1), комісія Фонду гарантування вкладів фізичних осіб дійшла висновків про нікчемність правочинів ПАТ "Банк Камбіо" і серед іншого вказала: операції по безготівковому перерахуванню коштів з поточних, депозитних рахунків вкладників на погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "Банк Камбіо" фізичними та юридичними і фізичними особами, внаслідок укладених договорів поруки та/або застави майнових прав та відступлення прав вимоги, здійснювалися до введення відповідних обмежень та заборон на здійснення таких операцій Національним банком України, а саме до 26.09.2014 (постанова Правління Національного банку України від 25.09.2014 № 603/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Камбіо до категорії проблемних"), яка почала діяти з 26.09.2014.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про набрання чинності постановою № 603/БТ саме в день її прийняття 25.09.2014.

Тобто належними й допустимими доказами не доведено, що спірні операції з перерахування грошових коштів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на погашення заборгованості ТОВ "БК-Грантіс" були проведені вже під час дії постанови правління Національного банку України від 25.09.2014 № 603/БТ, а не до початку її дії.

Отже, стверджувані апелянтом порушення вимог вищевказаної постанови не знайшли свого підтвердження.

Стосовно правочину щодо відступлення/розірвання/припинення іпотечного договору від 12.09.2014 колегія суддів зазначає таке.

Матеріали справи свідчать, що спірне нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3, майновий поручитель ТОВ «Меріда-Інвест» передало в іпотеку ПАТ "Банк Камбіо" за іпотечним договором від 12.09.2014, реєстровий № 6917, з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "БК-Грантіс" за кредитним договором № 001/1-2014/980 від 18.04.2014.

Згідно з частиною 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до частини 1 статті 17 зазначеного Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Аналогічні приписи містить стаття 593 Цивільного кодексу України.

За статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

25.09.2014 ПАТ "Банк Камбіо" і ТОВ "БК-Грантіс" підписали додаткову угоду до Кредитного договору № 001/1-2014/980 від 18.04.2014 (а.с. 32 т. 1), у пункті 1 якої дійшли згоди "25" вересня 2014 року припинити термін дії кредитного договору про надання овердрафту № 001/1-2014/980 від 18.04.2014 року.

Чинність вказаної додаткової угоди в ході розгляду справи не спростовано.

Згідно з наявним у матеріалах справи повідомленням ПАТ "Банк Камбіо" № 04/2133 від 30.09.2014 (а.с. 16 т. 2) у зв`язку з погашенням ТОВ "БК-Грантіс" кредиту та відсотків за користування грошовими коштами ПАТ "Банк Камбіо" просило припинити іпотеку та обтяження заборону на: - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-49, в літ. "А3", загальною площею 2 558,8 кв.м.; - нежитлові приміщення 2-го поверху № 61-77, 77-а, 77-б, 78-93, V-ХІ; 3-го поверху № 94-117, 117-а, 117-б, 117-в, 117-г, 118-124, ХІІ-ХV; - технічного поверху № ХVІ- ХVІІІ, в літ. "А-3" загальною площею 4940,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-14 т. 2), станом на 16.10.2014 іпотеки та заборони на об`єкти нерухомості з реєстраційними номерами 01 і 01 за адресою: АДРЕСА_3, накладені згідно з іпотечним договором від 12.09.2014 за реєстровим № 6917, були припинені на підставі повідомлення ПАТ "Банк Камбіо" № 04/2298 від 16.10.2014.

Крім того, 02.06.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" видала ТОВ "БК-Грантіс" довідку за вих. № 22/3144 (а.с. 15 т. 2), про те, що: ТОВ "БК-Грантіс" у ПАТ "Банк Камбіо" користувалося кредитними коштами згідно кредитного договору (про надання овердрафту) № 001/1-2014/980 від 18.04.2014. Станом на 02.06.2015 ТОВ "БК-Грантіс" у ПАТ "Банк Камбіо" кредитними коштами не користується. Прострочена заборгованість по кредитах та відсотках за користування кредитними коштами відсутня.

Тобто уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" підтвердила відсутність заборгованості боржника за кредитним договором № 001/1-2014/980 від 18.04.2014.

Отже, заборгованість ТОВ "БК-Грантіс" перед ПАТ "Банк Камбіо" за кредитним договором № 001/1-2014/980 від 18.04.2014 була повністю погашена.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що з огляду повне погашення зобов`язань за кредитним договором № 001/1-2014/980 від 18.04.2014, припиненим 25.09.2014, іпотека нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-49, в літ. "А3", загальною площею 2 558,8 кв.м.; нежитлових приміщень 2-го поверху № 61-77, 77-а, 77-б, 78-93, V-ХІ; 3-го поверху № 94 -117, 117-а, 117-б, 117-в, 117-г, 118-124, ХІІ-ХV; технічного поверху № ХVІ- ХVІІІ, в літ. "А-3" загальною площею 4940,9 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_3 за іпотечним договором від 12.09.2014 за р.№ 6917 припинилася.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідач-2 ТОВ "Пашкольц" придбало нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 після повного погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором № 001/1-2014/980 від 18.04.2014, припинення іпотеки в силу цього та правомірного вилучення записів про іпотеку та заборону відчуження з відповідних реєстрів. Отже, вказані нежитлові приміщення на момент набуття права власності на них ТОВ "Пашкольц" не були та не є предметом іпотеки.

Щодо нікчемності правочинів ПАТ "Банк Камбіо" колегія суддів також зазначає таке.

Матеріалами справи не підтверджується наявність будь-якої з підстав нікчемності правочинів ПАТ "Банк Камбіо", визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зокрема, твердження ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про безоплатну відмову ПАТ "Банк Камбіо" від власних майнових вимог спростовується встановленим фактом погашення заборгованості ТОВ "БК-Грантіс" за кредитним договором шляхом проведення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 операцій з перерахування грошових коштів.

Також апелянтом не доведено, що розпорядження ОСОБА_2 і ОСОБА_1 власними коштами депозитних рахунків шляхом їх перерахування на оплату заборгованості ТОВ "БК-Грантіс" були вчинені з метою або призвели до надання кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Станом на день проведення операцій 25.09.2014 не існувало обмежень щодо розпорядження фізичними особами власними депозитними коштами як шляхом їх повернення на першу вимогу вкладників, так і шляхом погашення заборгованості третьої особи за кредитом.

Інших підстав нікчемності правочинів ПАТ "Банк Камбіо" також не вбачається.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відзначити наступне.

18.07.2018 було прийнято наказ № 109, яким затверджено акт комісії з перевірки правочинів ПАТ "Банк Камбіо" за період з 05.12.2013 по 05.12.2014 на предмет нікчемності від 18.07.2018, згідно з яким виявлено ознаки нікчемності у ряді правочинів, які укладались протягом року до моменту введення тимчасової адміністрації банку (зокрема, операцій від 25.09.2014 щодо перерахування грошових коштів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та правочину щодо відступлення/розірвання/припинення Іпотечного договору від 12.09.2014).

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк Камбіо" було запроваджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 140 від 04.12.2014.

Рішенням № 46 від 02.03.2015 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розпочато ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Тобто здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Камбіо" тривало з 05.12.2014 до 01.03.2015.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Тобто законодавство чітко визначає строк, протягом якого має бути забезпечено перевірку правочинів банку - протягом дії тимчасової адміністрації.

Отже, в силу частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Закону уповноважена особа Фонду зобов`язана була в термін до 01.03.2015 забезпечити перевірку правочинів ПАТ "Банк Камбіо", вчинених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, на предмет нікчемності.

Разом з тим, таку перевірку було здійснено лише 18.07.2018, тобто після спливу понад трьох років з граничного терміну проведення відповідної перевірки.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі № 910/15740/18, згідно з частиною четвертою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. За системним аналізом зазначених норм вбачається, що законодавець зобов`язує фонд та встановлює строк протягом якого повинно бути здійснено ці дії, а саме протягом дії тимчасової адміністрації.

Крім того, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачено здійснення перевірки правочинів банку на предмет нікчемності під час здійснення ліквідації банку. Повноваження уповноваженої особи Фонду під час здійснення ліквідації банку визначені статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому серед них відсутні такі повноваження, як здійснення перевірки правочинів банку на предмет їх нікчемності.

Тобто уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" не мала повноважень забезпечувати перевірку правочинів ПАТ "Банк Камбіо", вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, на предмет виявлення нікчемних правочинів.

Додатково щодо вимоги ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про обтяження іпотекою нерухомого майна на його користь як іпотекодержателя колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 Цивільного кодексу України, згідно з частиною 2 якої суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див.mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із заявлених у справі позовних вимог вбачається, що ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" просило внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про обтяження іпотекою, не вказуючи при цьому осіб, яких необхідно зобов`язати вчинити такі дії. Водночас відповідачами у справі є ТОВ "БК-Грантіс" і ТОВ "Пашкольц", які в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не є державними реєстраторами. Крім того, не вбачається жодного нормативного обґрунтування правових підстав для задоволення зазначеної вимоги.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вищевказаної позовної вимоги ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів резюмує, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, надано відповіді на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на її юридичну та фактичну необґрунтованість. У зв`язку з цим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/2711/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/2711/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 08.02.2021.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов