РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/17147/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду

«Житло-Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс»

про стягнення 500.000,00 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

04.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» про стягнення 500.000,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на виконання укладеного між сторонами договору підряду № 811-18 від 22.08.2018 позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 50% від встановленої суми договору, а саме 500.000,00 грн. Умовами п. 3.5 договору встановлено, що відповідач зобов`язується використати одержаний аванс на необхідні витрати протягом трьох місяців, що має бути підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та довідкою про використання коштів за призначенням. Відповідно до умов договору невикористана сума авансу провертається позивачу. У зв`язку з тим, що відповідачем не було виконано роботи передбачені договором підряду № 811-18 від 22.08.2018, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 500.000,00 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17147/20 від 11.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

25.11.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 відкрито провадження у справі № 910/17147/20; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.12.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 642 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, 2, офіс 408/3, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 12.11.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 01.12.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 22.12.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 642.

Також ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.12.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 650 за адресою, що зазначена в позовній заяві як поштова, а саме: 04123, м. Київ, вул. Вітряні Гори, 2-Б, секція 2, офіс 1.

Відповідач ухвалу суду від 01.12.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 07.12.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 650.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 01.12.2020 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (підрядник, відповідач) укладено договір підряду № 811-18 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає та зобов`язується оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання з надання послуг: Капітальний ремонт трансформатору сухого типу з литою ізоляцією Trihal на 1000 кВА 10/0,4 кВ номер 7 за адресою: вул. В.Васильківська, 5.

Спір виник внаслідок того, що відповідач так і не приступив до виконання робіт, у зв`язку з чим позивач відмовився від договору, а тому відповідач має повернути позивачу сплачену суму авансу в розмірі 500.000,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або спроби її визначення.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість наданих послуг за цим договором становить 1.000.000,00 грн з ПДВ.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з п. 3.2 договору розрахунки проводяться замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 15 календарних днів після отримання послуг згідно належним чином оформлених актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.5 договору замовник має право здійснити попередню оплату в розмірі 50% вартості обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на витрати необхідні для виконання робіт протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченню тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Підрядник протягом трьох місяців з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (Типова форма № КБ-2- в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (Типова форма № КБ-3) про використання коштів за призначенням, але не пізніше.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення № 365 від 22.08.2018 позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 500.000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Враховуючи умови п. 3.5 договору та здійснення позивачем попередньої оплати 22.08.2018 відповідач мав надати докази використання авансу у строк до 22.11.2018.

Відповідно до п. 2.1 договору підрядник виконує роботи в строки, погоджені сторонами та мають бути завершені до 31.12.2018 включно.

Згідно з п. 2.4 договору підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати завершення робіт готує та передає на підпис замовнику два примірника актів приймання-передавання виконаних робіт. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів зобов`язується підписати акти та повернути їх підряднику, або в той же строк надати

мотивовану відмову від підписання актів. Якщо протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту передачі актів приймання-передавання виконаних робіт на підпис замовнику останній не підпише акти і не надасть мотивовану письмову відмову від прийняття робіт, роботи зазначені в наданих актах, вважаються виконаними у повному обсязі, якісно і своєчасно, та підлягають оплаті і включаються у відповідну звітність. В разі отримання письмової мотивованої відмови, підрядник зобов`язаний усунути недоліки робіт своїми силами та за свій рахунок протягом одного тижня з моменту отримання мотивованої відмови замовника від підписання актів, якщо сторонами не погодженні інші строки.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять жодних доказів використання авансу шляхом виконання відповідачем робіт за договором, а саме відсутні підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 6.1 договору цей договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України). Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору. Отже, саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Оскільки відповідач належними доказами не довів факту виконання договірних зобов`язань, у позивача є правові підстави для відмови від договору.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором бао законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторін на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо у договорі та можуть бути узалежнені від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Доказів того, що позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про відмову від договору матеріали справи не містять.

Разом з цим, відмова позивача від договору з посиланням на ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України міститься в самі позовній заяві, де позивач зазначив, що оскільки в термін до 31.12.2018 відповідач не виконав умови п. 1.1 договору, то позивач відмовляється від договору підряду № 811-18 від 22.08.2018 у зв`язку із порушенням строку виконання робіт.

Позивач просить стягнути грошові кошти з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України як такі, що набуті на підставі, яка відпала, тобто у разі коли договір є припиненим.

Відповідно до частини 2 статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу 500.000,00 грн сплачених за роботи, які фактично виконано не було.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, 2, офіс 408/3, ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25-Б, ) 500.000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп. боргу, 7.500 (сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова