ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року Справа № 904/3222/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:

за участю представників сторін:

від відповідача: Сокол І.В., довіреність №7/10-3340 від 24.12.2020, представник;

від позивача: Ганзій Р.П., ордер серії ДП №20/000017 від 23.11.2020, адвокат;

від третьої сторони: Широбоков І.В., витяг з ЄДРПОУ, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 у справі №904/3222/20 (суддя Васильєв О.Ю., повне рішення складено 01.09.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Горка", м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Парк розваг - Лавина", м. Донецьк

про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Горка" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради (надалі відповідач) та просило:

- визнати договір оренди земельної ділянки площею 3,1646 га, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, буд.20 (кадастровий номер :03:074:0025 ), укладений 06.04.2012р. між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Горка" таким, що припинив свою дію з 03.07.2015р.;

- зобов`язати Дніпровську міську раду прийняти земельну ділянку з кадастровим номером :03:074:0025, розташовану за адресою м. Дніпро, вул. Космічна, буд.20, та внести відповідні відомості про припинення оренди вказаної земельної ділянки до Державного земельного кадастру .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2015р. позивач продав частину нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, внаслідок чого припинилося його право оренди, що виникло на підставі договору оренди від 06.04.2012р. Як правову підставу вимог зазначає ст. 377 ЦК України, ст. 120, 141 Земельного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що у разі виникнення у іншої (ніж орендар) особи права власності на будівлю, споруду право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення в цілому договору оренди земельної ділянки. Також вказував, що умовами договору оренди земельної ділянки не передбачено його припинення з підстав відчуження орендарем частини будівель на користь третьої особи. Просив застосувати позовну давність, оскільки позивач звернувся за захистом своїх прав більше ніж через три роки після того як вважав, що спірний договір припинив свою дію з 03.07.2015р.

Ухвалою суду від 21.08.2020 до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Парк розваг - Лавина".

Третя особа пояснень щодо предмету позову не надавала, участі у судових засіданнях не приймала.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 у справі №904/3222/20 (суддя Васильєв О.Ю.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 3,1646 га, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, буд.20 (кадастровий номер :03:074:0025 ) від 06.04.2012р. (укладений між сторонами) таким, що припинив свою дію з 03.07.2015р.

Зобов`язано відповідача - Дніпровську міську раду після набрання цим судовим рішенням законної сили прийняти від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Горка» орендовану земельну ділянку площею 3,1646 га, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, буд.20 (кадастровий номер :03:074:0025) за актом приймання-передачі.

Стягнуто з відповідача - Дніпровської міської ради на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Горка» 2 102,00 грн - витрат на сплату судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обгрунтоване нормами ст. 377 ЦК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" та ч. 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України. Суд дійшов висновку, що для переходу (передачі орендарем) права, в тому числі оренди, на частину земельної ділянки обов`язковим є попереднє виділення такої частини в окрему земельну ділянку з присвоєнням їй окремого кадастрового номера (частина 6 статті 120 ЗК України), тобто, після набуття такою частиною земельної ділянки статусу об`єкта цивільних прав (стаття 79 ЗК України). Оскільки позивач добровільно відмовляється від оренди земельної ділянки, продав частину нерухомого майна, що на ній розташовано, наявні підстави для припинення договору в судовому порядку з 03.07.2015р.

2. Доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про повне задоволення позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд на підставі вірно втсановлених фактичних обставин справи зробив неправильний висновок щодо правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та щодо правових норм, які підлягають застосуванню до цих правовідносин;

- суд не врахував, що відповідно до положень чинного законодавства при переході права власності на нерухоме майно до іншої особи право попереднього власника або користувача земельної ділянки припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення в цілому договору оренди земельної ділянки;

- суд не врахував, що в зв`язку з тим, що відповідно до договору купівля продажу від 03.07.2015 ТОВ «Парк розваг Лавина» набуло право власності на будівлю каси літ.П-1 та сходи літ. П, п1, розміщені на орендованій ділянці, до нього відповідно до положень ст. 120 Земельного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у Позивача, землекористувача за договором оренди землі;

- суд не прийняв до уваги, що договором оренди землі не передбачено його припинення з причини, зазначеної у позовній заяві;

- суд зробив непоравомірний висновок про необхідність попереднього виділення частини земельної ділянки в окрему земельну ділянку перед набуттям права користування земельною ділянкою новим власником частини нерухомого майна та невірно застосував положення ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України;

- скаржник не згодний з оцінкою судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду, зокрема у постанові від 10.04.2018 у справі №915/672/17, як такої, що не стосується даної справи.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, проти доводів апелянта заперечує, просить рішення суду залишити без змін. Вказує, що посилання відповідача на положення ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України є недоречним, оскільки позивач та третя особа не мають спільної власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, предметом договору була окремо розташована будівля. Позиція апелянта, що договір не містить такої підстави припинення суперечить змісту абзацу 5 пункту 35 договору, який передбачає припинення договору «в інших випадках, передбачених законом», а саме підставою припинення є положення ст. 377 ЦК України. Умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору в односторонньому порядку. Заперечення відповідача щодо припинення дії договору призводить до того, що позивач змушений сплачувати орендну плату в повному обсязі, оскільки покладення на третю особу такого обов`язку потребує визначення розміру площі земельної ділянки, права на яку переходять до набувача частини нерухомого майна, що можливо тільки після реєстрації за ним права користування відповідною земельною ділянкою.

Третя особа письмових пояснень на апеляційну скаргу не надала, її представник в судовому засіданні проти доводів заперечив, просив рішення суду залишити без змін. Вказав, що неодноразово звертався до міської ради щодо надання згоди на розробку проектів землеустрою та укладення окремих договорів оренди, втім питання до цього часу відповідачем не вирішено.

3. Процедура.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді-доповідача Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради, розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 23.11.2020 о 9 год. 30 хв.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Подобєда І.М. за наслідками повторного автоматизованого розподілу справи для її розгляду визначено колегію суддів у складі головуючого судді-доповідача Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В., ухвалою від 09.12.2020 означена колегія прийняла справу до свого розгляду на 09.12.2020.

В судовому засіданні 09.12.2020 було оголошено перерву до 23.12.2020, а також за клопотанням третьої особи, проти якого не заперечували сторони, оголошена перерва до 01.02.2021.

В судовому засіданні 01.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4. Обставини справи, встановлені судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами, на підставі рішень Дніпропетровської міської ради №162/32 від 21.05.2008р., №216/8 від 02.02.2011р. та №234/21 від 29.02.2012р. між Дніпропетровською міською радою (в подальшому перейменована на Дніпровську міську раду), як орендодавцем, та ТОВ «Горка», як орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки від 06.04.2012р. на таких умовах:

- орендодавець надає, а орендар приймає в оренду строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 3,1646 га по фактичному розміщенню першої черги спортивно-оздоровчого комплексу з гірськолижною трасою, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 20 (п.1, п.1.1, п.2.2, 8);

- кадастровий номер земельної ділянки: :03:074:0025 (п.2.5.);

- на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: одноповерхові будівлі, триповерхова капітальна будівля із одноповерховими, двоповерховими капітальними прибудовами бетонними: верандою, входами в підвал, ганками та ганком з навісом, металевим ганком з навісом, частина капітальної будівлі незавершеної будівництвом, металевий навіс та лижний підйомник, а також інші об`єкти інфраструктури (п.3);

- у разі зміни назви товариства, його юридичного статусу, придбання або відчуження будівель та споруд протягом місяця з моменту настання таких змін звернутися до міської ради для внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок (п.19.8);

- після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим , у якому він одержав її в оренду (п.21);

- дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря; інших випадках, передбачених законом (п.35);

- дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.36);

- договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. (п. 41).

Державна реєстрація договору здійснена 13 червня 2012 року, про що наявна відмітка на договорі. Отже строк дії договору до 13 червня 2027 року.

Додатками до цього договору оренди земельної ділянки є акт приймання-передачу земельної ділянки від 06.04.2012, за яким позивач отримав земельну ділянку в оренду, розрахунок розміру орендної плати.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.07.2015р. ТОВ «Горка» продало, а ТОВ «Парк розваг-Лавина» придбало у власність частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, будинок, 20 та розташоване на земельній ділянці площею 3,1646 га, кадастровий номер :03:074:0025, а саме будівлю каси літ.П-1 загальною площею 15,5 кв.м, сходи літ. п., п1.

В п. 1.2 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.07.2015р. наведено опис нерухомого майна, належного продавцю, загальна площа якого складає 11 863,5 кв.м, з якого відчужується каса літ.П-1 загальною площею 15,5 кв.м, сходи літ. п., п1.

Належність позивачу на праві власності нерухомого майна загальною площею 11 863,5 кв.м, за винятком каси літ.П-1 загальною площею 15,5 кв.м, сходів літ. п., п1., що розташоване на земельній ділянці площею 3,1646 га, кадастровий номер :03:074:0025 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 20 станом на час розгляду цієї справи підтверджується позивачем.

Право власності на придбану частину майна було зареєстровано за ТОВ «Парк розваг-Лавина» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2015р.

ТОВ «Горка» було направлено до Дніпровської міської ради наступні звернення:

- лист №0614-г від 03.12.2015 з проханням припинити право користування земельною ділянкою з підстав часткового продажу майна;

- заява від 26.10.2017 про відмову від права користування земельною ділянкою, припинення договору оренди та розроблення землевпорядної документації, внесення змін у земельно-кадастрову документацію;

- клопотання від 27.10.2017, від 30.10.2017 про припинення договору оренди шляхом розірвання «у зв`язку з тим, що зникла необхідність у користуванні земельною ділянкою»;

- клопотання від 08.11.2017, заява від 17.11.2017 щодо прийняття земельної ділянки з оренди за актом приймання-передачі «у зв`язку з тим, що зникла необхідність у користуванні земельною ділянкою».

Міська рада листами №7/13-1918 від 29.11.2017р. та №7/3-168 від 02.01.2018р. повідомила ТОВ «Горка» про неможливість припинення права користування земельними ділянками за адресою м. Дніпро, вул. Космічна, 20, пославшись на те, що у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Горка» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна оздоровчий комплекс з гірськолижною трасою, а відтак і відсутність правових підстав, передбачених ст.31 Закону України «Про оренду землі», для припинення договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Дніпровської міської ради №238/24 від 20.09.2017 ТОВ «Горка» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню оздоровчого комплексу з гірськолижною трасою по вул. Космічній,20.

Посилаючись на відмову Дніпровської міської ради у добровільному порядку припинити дію договору оренди, позивач звернувся до суду з цим позовом щодо припинення дії договору в судовому порядку з часу відчуження ним частини нерухомого майна.

5. Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У частині 1 статті 377 цього Кодексу визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною 2, 4 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

При цьому у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

При цьому, документальне оформлення вибуття з договору оренди попереднього орендаря (землекористувача) не впливає на обсяг права нових власників майна, оскільки умови основного договору оренди для особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, залишаються незмінними з моменту укладення сторонами договору купівлі-продажу, а отже момент звернення нового власника майна до орендодавця щодо внесення змін до такого договору оренди не впливає на обсяг прав та умови договору, що встановлені для попереднього землекористувача в силу прямої норми закону.

Отже, враховуючи викладене, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки.

Зазначені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 27.02.2019 у справі №913/661/17, від 04.07.2019, №911/2244/18, від 10.04.2018 у справі №915/672/17 - 16. Також у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №912/1581/19 викладена правова позиція щодо переходу прав оренди земельної ділянки до нового власника частини нерухомого майна частково пропорційно до його частки в об`єкті нерухомого майна.

Суд встановив, що третя особа набула право власності на частину нерухомого майна - оздоровчий комплекс з гірськолижною трасою за адресою адресою м. Дніпро, вул. Космічна, 20, а саме каса літ.П-1 загальною площею 15,5 кв.м, сходів літ. п., п1.

При цьому решта нерухомого майна - оздоровчий комплекс з гірськолижною трасою за адресою адресою м. Дніпро, вул. Космічна, 20 загальною площею 11 848,00 кв.м залишилася у власності позивача ТОВ «Горка», є його власністю на даний час, що ним не оспорюється.

Суд вбачає, що каса літ.П-1 загальною площею 15,5 кв.м, сходів літ. п., п1 були відчужені продавцем саме як частина одного нерухомого майна - оздоровчий комплекс з гірськолижною трасою, а не як окреме нерухоме майно, оскільки на час його продажу цьому майну не було присвоєну окрему адресу, виділено земельну ділянку, тощо.

Між позивачем та відповідачем укладено договір від 06.04.2012р. оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:074:0025 загальною площею 3,1646 га по фактичному розміщенню першої черги спортивно-оздоровчого комплексу з гірськолижною трасою, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, 20, строком на 15 років, тобто до 13 червня 2027 року. Тобто, договір оренди був чинним як на момент відчуження частини нерухомого майна, так і на цей час.

В силу наведених положень чинного законодавства, правових висновків Верховного Суду до набувача частини нерухомого майна переходить право оренди земельної ділянки пропорційно до його частки в об`єкті нерухомого майна. Та законодавством не передбачено припинення договору оренди майна, який є чинним, в цілому.

Порядок нарахування та сплати орендної плати за землю в таких випадках визначено у ст. 286.6 Податкового кодексу України.

Сторони, укладаючи договір купівлі-продажу частини нерухомого майна, не визначили в ньому пропорції (ідеальні частки) щодо об`єкту нерухомості, відповідно до яких до сторін перейшло б право користування земельною ділянкою.

Втім, в подальшому сторони не були позбавлені права внести зміни в договір в цій частині, або звернутися до спеціалізованої організації за визначенням таких часток (ідеальних долей), що стало б підставою для визначення пропорцій користування земельною ділянкою і сплати орендної плати, та за бажанням сторін внесення змін до договору оренди землі.

З пропозиціями щодо внесення змін до договору оренди землі позивач та третя особа до міської ради не зверталися, а позивач просив у своїх зверненнях припинити йому право оренди землі в цілому.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, та, на думку апеляційного суду, зробив помилковий висновок, що для переходу (передачі орендарем) права, в тому числі оренди, на частину земельної ділянки обов`язковим є попереднє виділення такої частини в окрему земельну ділянку з присвоєнням їй окремого кадастрового номера, та вказані обставини є підставою для припинення діючого договору оренди в цілому.

Апеляційний суд зазначає, що сторони не позбавлені права здійснити виділ земельної ділянки в установленому законом порядку, але вказане не є предметом цього спору. Дії чи бездіяльність ради щодо таких звернень може бути оскаржена зацікавленою особою в судовому порядку.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені у ст. 141 Земельного кодексу України, серед яких, зокрема, і добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Втім, позивач не зазначає вказану підставу, як підставу позову та підставу припинення права користування земельною ділянкою.

Апелянт вірно зазначає, що умови укладеного сторонами договору та чинне законодавство не передбачають таких підстав припинення договору оренди землі, як відчуження частини нерухомого майна, що на ній розташоване. А при добровільній відмові від права користування земельною ділянкою позивач повинен вирішити питання щодо свого нерухомого майна, яке розташоване на цій земельній ділянці.

Як зазначено вище, апелянт залишився власником більшої частини нерухомого майна (ТОВ «Горка» має у власності 11 848,00 кв.м, ТОВ «Парк розваг-Лавина» - 15,5 кв.м), припинення договору оренди в цілому з 03.07.2015, як про це просить позивач, матиме наслідком відсутність у нього обов`язку сплачувати орендну плату за землю відповідно до умов договору. Вказане протирічить положенням ст. 116, 127 Земельного кодексу України щодо використання земельної ділянки тільки на підставі правовстановлюючих документів та ст. 288 Податкового кодексу України щодо платності використання землі та підстав нарахування орендної плати.

За встановлених обставин апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки з 03.07.2015, а відтак і інших вимог, які є похідними від основної вимоги, та помилковість прийнятого судом першої інстанції рішення.

Позовна давність застосовується судом тільки в разі встановлення обгрунтованості позовних вимог. У даній справі вимоги позивача судом визнані необгрунтовані, тому у суду відсутні підстави щодо вирішення питання про застосування позовної давності, про що заявляв відповідач у суді першої інстанції.

Апеляційний суд також погоджується із доводами апелянта щодо невірної оцінки судом першої інстанції обставин справи та правових позицій Верховного Суду в подібних правовідносинах.

З доводами позивача, що предметом договору була окремо розташована будівля, яка потребує виділення окремої земельної ділянки, апеляційний суд не погоджується, оскільки як встановлено судом вище, за умовами договору купівлі-продажу від 03.07.2015 відчужувався не окремий об`єкт: каса літ.П-1 загальною площею 15,5 кв.м, сходи літ. п., п1 з присвоєнням їй окремого реєстраційного номеру об`єкта та адреси, а як частина нерухомого майна, якому присвоєно єдиний реєстраційний номер 01.

Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 у справі №904/3222/20, як прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові. З огляду на це апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 у справі №904/3222/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 у справі №904/3222/20 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горка" (49000, м. Дніпро, вул. Космічна, 20, ідентифікаційний код юридичної особи 31509023) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код юридичної особи 26510514) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 6 306,00 грн (шість тисяч триста шість грн), про що видати наказ.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови у випадках, визначених ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 04 лютого 2021 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна