СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття відмови позивача від позову

та закриття провадження у справі

02.02.2021 Справа № 917/633/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача-1 не з`явився

відповідача-2 Шашкової Є.А. (ордер ПТ № 049781 від 02.02.2021)

третьої особи не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова, с. Веприк, Гадяцький район, Полтавська область про відмову від позову (вх. № 1172 від 29.01.2021) у провадженні за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Полтавські ягоди», с. Лютеньки, Гадяцький район, Полтавська область (вх. № 3145 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 (суддя Кльопов І.Г.; повний текст рішення підписано 12.10.2020)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова, с. Веприк, Гадяцький район, Полтавська область, 37362

до 1. Гадяцької районної державної адміністрації, вул. Л.Українки, 2, м. Гадяч, Полтавська область,37300

2. Фермерського господарства «Полтавські ягоди», с. Лютеньки, Гадяцький район, Полтавська область, 37353

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області Перепадя Інна Володимирівна, вул. Лесі Українки, 2, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання договору оренди недійсним, скасування запису про державну реєстрацію права оренди

ВСТАНОВИЛА:

15.04.2020 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Духова (далі СТОВ ім. Духова; позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області із позовом до Гадяцької районної державної адміністрації та Фермерського господарства «Полтавські ягоди» про:

-визнання незаконним та скасування розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 19.07.2018 № 456 «Про передачу ФГ «Полтавські ягоди» в оренду нерозподіленої земельної ділянки загальною площею 27,2972 га на території Веприцької сільської ради Гадяцького району»;

-визнання недійсним договору оренди землі №06/3/2018 від 19 липня 2018 року, що укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області (, 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лесі Українки, 2) та Фермерським господарством «Полтавські ягоди» (, 37353, Полтавська область, Гадяцький район, с. Лютенька), предметом якого являється оренда земельної ділянки площею 27,2972га, кадастровий номер :00:005:0270, строком до 31 грудня 2066 року, яка знаходиться на території Веприцької сільської ради Гадяцького району. Право оренди земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області Перепадею Інною Володимирівною 20 липня 2018 року, номер запису про інше речове право: 271999066 (спеціальний підрозділ);

-скасування рішення № 42229531 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 27,2972 га, кадастровий номер :00:005:0270.

В обґрунтування позовних вимог СТОВ ім. Духова зазначило про те, що спірна у даній справі земельна ділянка із кадастровим номером :00:005:0270 відповідно до технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки має вид угідь багаторічні насадження, які є фруктовими деревами, і яка належала КСП «Заповіт Ілліча» на праві колективної власності відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ №2 від 15.09.1996; СТОВ ім. Духова створене шляхом реорганізації КСП «Заповіт Ілліча» і є його правонаступником; спірна земельна ділянка в силу правонаступництва належить СТОВ ім. Духова; чинні на момент видачі державного акта норми законодавства не вимагали реєстрації речових прав на землю; підстави припинення права власності на землю визначались статтею 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 та статтею 140 Земельного кодексу України від 25.10.2000; з урахуванням статей 140, 142 Земельного кодексу України позивач не звертався до уповноважених органів влади із заявою про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку та не укладав угоди про передачу права власності на земельну ділянку; приймаючи оскаржуваний акт, відповідач-1 порушив право власності позивача на спірну земельну ділянку, яке підлягає захисту в порядку статей 152, 153, 155 Земельного кодексу України; оспорюваний договір оренди землі укладено до 31.12.2066, тобто з грубим порушенням ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», якою передбачено можливість користування на права оренди нерозподіленими (невитребуваними) земельними ділянками, проте виключно до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності.

Ухвалою суду від 21.04.2020 залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного реєстратора Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області Перепадю І.В.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Гадяцької районної державної адміністрації на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова судовий збір у розмірі 4204,00 грн. Стягнуто з Фермерського господарства «Полтавські ягоди» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що поділ земельних ділянок на яких знаходяться багаторічні насадження між пайовиками на земельні частки (паї) не проводився; наявні у справі інвентаризаційні відомості, що складались КСП «Заповіт Ілліча», а в подальшому СТОВ ім. Духова, свідчать що спірна земельна ділянка обраховувалась, як багаторічні насадження; відповідно до правовстановлюючих документів та документів бухгалтерського обліку СТОВ ім.Духова, як правонаступник КСП «Заповіт Ілліча» є власником «багаторічних насаджень» (садів фруктових), що знаходяться, зокрема, на земельній ділянці площею 27,2972 га кадастровий номер :00:005:0270 і яка згідно Державного акту на право колективної власності на землю відноситься до колективної власності на землю КСП «Заповіт Ілліча», правонаступником якого є СТОВ ім. Духова; належним чином оформлений Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ №2 від 15.09.1996 площею 3737,9 га (до складу якої увійшла спірна земельна ділянка площею 27,2972 га кадастровий номер :00:005:0270), є чинним; позивач у добровільному порядку від права колективної власності на вказану земельну ділянку не відмовлявся; зміни в земельному законодавстві після видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ№2, відсутність у новому законодавстві колективної форми власності, не можуть бути підставою для припинення колективної власності на землю; правові підстави для примусового припинення права на спірну земельну ділянку в судовому порядку відсутні; земельна ділянка площею 27,2972 га кадастровий номер :00:005:0270 не паювалась; сертифікати на земельні частки (паї) не видавались, а відтак не підпадають під категорію (визначення) нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ФГ «Полтавські ягоди» (відповідач-2) звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Також в апеляційній скарзі відповідачем-2 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування своїх вимог заявник апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що право колективної власності на спірну земельну ділянку не припинялося у встановленому порядку і таке право трансформувалося у право власності позивача як правонаступника ліквідованого колишнього землевласника КСП «Заповіт Ілліча» суперечить вимогам статей 82, 84 Земельного кодексу України. Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права до подібних правовідносин викладено в постанові Верховного Суду 17 червня 2020 року у справі № 911/1292/18. Також скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 01.10.2020 у справі № 917/1997/16.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 17.11.2020 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою суду від 10.12.2020 поновлено Фермерському господарству «Полтавські ягоди» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 та відкрито апеляційне провадження; запропоновано іншим учасникам справи у строк до 24.12.2020 (включно) подати до суду відзиви на апеляційну скаргу та заяви або клопотання, що пов`язані із розглядом вказаної апеляційної скарги; справу № 917/633/20 призначено до апеляційного розгляду на 19.01.2021 об 11:30 год.; зупинено дію рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 до закінчення апеляційного розгляду справи Східним апеляційним господарським судом; участь сторін у судовому засіданні визнано необов`язковою.

У встановлений судом строк відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшли.

19.01.2021 на електронну адресу суду від представника Фермерського господарства «Полтавські ягоди» - адвоката Шашкової Є.А. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на інший день, у зв`язку з її перебуванням у відпустці за межами України.

Учасники справи у судове засідання 19.01.2021 не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши вказане клопотання представника скаржника колегія суддів дійшла висновку про залишення його без задоволення, оскільки повідомлені представником відповідача-2 причини неявки у судове засіданні є неповажними, але з метою надання можливості учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, задля дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, особливості конкретних обставин справи, вирішила відкласти розгляд апеляційної скарги на 02 лютого 2021 року о 12:30 год.

29.01.2021 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова надійшла заява за вх. № 1172 в порядку п. 1 ч. 2 ст. 46, ст. 274 ГПК України, в якій позивач просить суд апеляційної інстанції прийняти відмову від позову, визнати нечинним рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 та закрити провадження у цій справі. Дана заява підписана керівником підприємства М.М. Кошман та направлена на електронну адресу суду представником СТОВ ім. Духова І.В. Рой, електронний підпис якої перевірено у встановленому законом порядку.

Позивач надав суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх. № 1339 від 02.02.2021). Також в цьому клопотанні позивач підтримав заяву про відмову СТОВ ім. Духова у позові. Вказане клопотання надійшло на електронну адресу суду від уповноваженого представника І.В. Рой, електронний підпис якої перевірено у встановленому законом порядку.

Згідно частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 02.02.2021 представник відповідача-2 підтримав подану позивачем заяву про відмову від позову.

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання 02.02.2021 не забезпечили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Стосовно задоволення заяви позивача про відмову від позову з боку відповідача-1 та третьої особи відсутні будь-які заперечення.

Розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова про відмову від позову та проаналізувавши приписи чинного процесуального законодавства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для прийняття відмови позивача від позову, з огляду на таке.

Згідно з положеннями процесуального законодавства позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у статті 14 цього Кодексу та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, частиною другою статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1)позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2)позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3)відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною шостою статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Частиною першою статті 191 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частинами третьою, п`ятою статті 191 Господарського процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу (частина перша статті 274 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 274 Господарського процесуального кодексу України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Пунктом 4 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що однією з підстав для закриття провадження у справі визначено відмову позивача від позову, яку прийнято судом.

З наведеного вбачається, що позивач наділений правом відмовитися від позову, зокрема, в суді апеляційної інстанції, незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу і така заява повинна відповідати вимогами статті 191 Господарського процесуального кодексу України, зокрема повинна бути підписана повноважним представником і не суперечити інтересам особи, яку представляє цей представник.

Дослідивши подану позивачем заяву, колегія суддів дійшла висновку, що ця заява відповідає вимогам статті 191 Господарського процесуального кодексу України, її підписано керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова М.М. Кошман, повноваження якого підтверджуються наявною в матеріалах справи копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (том 1 аркуші справи 21-23).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація базується на таких основних принципах: об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Згідно відомостей із зазначеного Реєстру керівник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова М.М. Кошман, який підписав заяву про відмову від позовних вимог від імені зазначеної юридичної особи, - має повноваження щодо вчинення таких дій.

Доказів того, що відмова Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Духова від позовних вимог у справі № 917/633/20 суперечить інтересам позивача, законодавству або порушує права і охоронюваних законом інтересів інших осіб - матеріали справи не містять.

Зі змісту зазначеної заяви, суд апеляційної інстанції також установив, що позивач обізнаний із положеннями статей 191, 231, 274 Господарського процесуального кодексу України та правами, визначеними статтею 46 цього Кодексу, йому відомі та зрозумілі наслідки заяви та відмови від позову.

Отже, оскільки Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Духова у суді апеляційної інстанції подано заяву про відмову від позову у даній справі, стосовно задоволення якої відсутні будь-які заперечення; така відмова від позову не суперечить чинному законодавству України та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших учасників справи; відмова від позову є правом позивача та повністю відповідає принципу диспозитивності; колегією суддів не встановлено обставин, які б не допускали прийняття цієї відмови, тому вона приймається судом апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи процесуального закону, одночасно з прийняттям відмови позивача від позову у даному випадку також необхідним є визнання нечинним оскаржуваного рішення суду першої інстанції та закриття провадження у даній справі.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам наслідки відмови позивача від позову, які встановлені частиною третьою статті 231 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно з частиною четвертою статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Стосовно розподілу судових витрат апеляційний суд звертає увагу на приписи частини другої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, де вказано, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Частиною четвертою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частини четвертої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений Фермерським господарством «Полтавські ягоди», с. Лютеньки, Гадяцький район, Полтавська область судовий збір у розмірі 9459,00 грн за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20 відповідно до квитанції № 19KH-A0E3-3X07-2CAX від 04.11.2020 підлягає поверненню в частково, а саме у розмірі 50% від зазначеної вище суми, що становить 4729,50 грн.

Керуючись статтями 130, 191, 231, 234, 274, п. 3 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

1.Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова, с. Веприк, Гадяцький район, Полтавська область про відмову від позову (вх. № 1172 від 29.01.2021) задовольнити.

2.Прийняти відмову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Духова від позову до Гадяцької районної державної адміністрації та Фермерського господарства «Полтавські ягоди» за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області Перепадя Інни Володимирівни, м. Гадяч, Полтавська область про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 19.07.2018 № 456 «Про передачу ФГ «Полтавські ягоди» в оренду нерозподіленої земельної ділянки загальною площею 27,2972 га на території Веприцької сільської ради Гадяцького району»; визнання недійсним договору оренди землі №06/3/2018 від 19 липня 2018 року, що укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області (, 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лесі Українки, 2) та Фермерським господарством «Полтавські ягоди» (, 37353, Полтавська область, Гадяцький район, с. Лютенька), предметом якого являється оренда земельної ділянки площею 27,2972 га, кадастровий номер :00:005:0270, строком до 31 грудня 2066 року, яка знаходиться на території Веприцької сільської ради Гадяцького району. Право оренди земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області Перепадею Інною Володимирівною 20 липня 2018 року, номер запису про інше речове право: 271999066 (спеціальний підрозділ); скасування рішення № 42229531 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 27,2972 га, кадастровий номер :00:005:0270.

3.Визнати нечинним рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20.

4.Провадження у справі № 917/633/20 закрити.

5.Повернути Фермерському господарству «Полтавські ягоди», с. Лютеньки, Гадяцький район, Полтавська область (37353, Полтавська обл., Гадяцький р-н, село Лютенька; ) з Державного бюджету України 4729 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять) грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2020 у справі № 917/633/20, сплаченого згідно квитанції № 19KH-A0E3-3X07-2CAX від 04.11.2020.

6.Матеріали справи № 917/633/20 повернути Господарському суду Полтавської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко