номер провадження справи 17/182/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 Справа № 908/3065/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Тепло-Мелітополь, 72310, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Покровська, 61

до відповідача: громадської організації ЦЕНТР ПОБРАТИМ, 72313, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Осипенко, буд. 96

про стягнення 13 994,88 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області від товариства з обмеженою відповідальністю Тепло-Мелітополь (надалі ТОВ Тепло-Мелітополь) надійшла позовна заява від 25.11.20 вих. № 3156 з вимогами про стягнення з громадської організації ЦЕНТР ПОБРАТИМ (далі ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ) 13 994,88 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 13 880,08 грн., 46,67 грн. пені, 30,07 грн. інфляційних витрат, 38,06 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст. ст. 526, 549, 612, 625, 692, 714 ЦК України, ст.ст. 216, 275 ГК України, ст.ст.162-164 ГПК України, а також неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію у період з травня 2019 р. по вересень 2020 р., яка постачається позивачем у орендоване відповідачем нежитлове приміщення №№ 4-13 літ А-2 загальною площею 125,1 кв.м., яке розташоване за адресою м. Мелітополь, вул. Осипенко, 96. Згідно з розрахунком позивача борг відповідача за спожиту теплову енергію за спірний період становить 13 880,08 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем вказаних грошових зобов`язань, позивач окрім суми основного боргу у розмірі 13 880,08 грн., просить стягнути з відповідача 46,67 грн. пені, 30,07 грн. інфляційних витрат та 38,06 грн. 3 % річних.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.20 наведену вище позовну заяву визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 01.12.20 позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/3065/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Згідно з наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, представником позивача копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримано 07.12.20.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі № 908/3065/20 в порядку визначеному ГПК України була надіслана судом за належною адресою (зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) відповідача, проте остання повернута підприємством поштового зв`язку на адресу суду із зазначенням наступної причини її повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із положеннями ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. 11 та п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у т.ч. рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

А, сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатись поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, господарським судом вжито всіх належних заходів визначених чинним ГПК України щодо повідомлення ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/3065/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.2 ст. 252 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 18.04.19 № 82 визначено ТОВ Тепло-Мелітополь виконавцем послуги з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з 18.04.19, доручено ТОВ Тепло-Мелітополь укласти договори про надання послуг з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з фізичними особами та юридичними особами згідно з чинним законодавством.

Основним видом діяльності ТОВ ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ () є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

26.12.19 між товариством з обмеженою відповідальністю Тепло-Мелітополь (Виконавець) та громадською організацією ЦЕНТР ПОБРАТИМ (Споживач) укладено типовий договір № 932 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі договір), за умовами якого (абз. 1 п.1) Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі послуга) відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

У абзаці 2 п. 1. договору зазначено, що обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Інформація про споживача викладена сторонами у п. 3 договору, зокрема:

1) адреса: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Осипенко, 96;

2) опалювальна площа приміщення споживача -140,11 кв. метрів;

3) опалювальна площа будинку 266,31 кв. метрів;

4) теплове навантаження будинку Гкал/год 0,198918 приміщення 0,011209 або ГДж/год.

Пунктом 13 договору закріплено, що обсяг спожитої Послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку, визначений за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку. Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії, …, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показників таких вузлів обліку. Одиницею виміру обсягу спожитої теплової енергії є гігакалорія (Гкал).

Відповідно до п. 35 Договору, ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладання цього договору тариф на теплову енергію становить - гривень за - , а за умови встановлення двоставкового тарифу: 977,49 гривень (без ПДВ) за 1 Гкал умовно-змінна частина довставкового тарифу; 42698,08 гривень (без ПДВ) за 1 Гкал/год умовно-постійно частина довставкового тарифу (місячна плата за одиницю приєднаного теплового навантаження протягом року).(…). У разі зміну зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Положенням п. 34 договору визначено, що Споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги.

Згідно з п. 36 договору, тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 10 по 20 числа місяця, але не може перевищувати місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Пунктом 37 договору, Виконавець формує та не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги (абз.1).

Пунктом 38 договору закріплено, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з п. 55 та п. 56 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Станом на час прийняття рішення у цій справі по суті спору зазначений вище договір є чинним. Доказів протилежного матеріали справи не містять та учасниками судового процесу до суду не надано.

Звертаючись до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 26.12.19 № 932 позивачем до позовної заяви надані рахунки-акти наданих послуг за період з травня 2019 р. по вересень 2020 року, відповідно до яких позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 23 780,08 грн.

Як свідчать наявні у матеріалах справи реєстри на відправлення - «Перелік згрупованих поштових відправлень-листів» від 23.07.20, від 14.08.20, від 11.09.20, від 13.10.20, позивачем на адресу ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ рекомендованими листами надсилались відповідні акти-рахунки наданих у період з червня по вересень 2020 року послуг.

Інші акти-рахунки наданих послуг за договором № 932 за спірний період були вручені представнику споживач під розпис.

Згідно з наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію за договором від 26.12.19 № 932, з урахуванням здійсненої відповідачем оплати у загальній сумі 9900 грн. (відповідне платіжне доручення про сплату ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ 9900 грн. за теплову енергію згідно договору від 26.12.19 № 932 надано до справи), за ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ обліковується борг за спожиту теплову енергії у період з січня по вересень 2020 року у загальному розмірі 13 880,08 грн.

З підстав порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором від 26.12.19 № 932, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ 13 880,08 грн. боргу за спожиту теплову енергію за період з січня по вересень 2020 року, 46,67 грн. пені, 30,07 грн. інфляційних витрат та 38,06 грн. 3 % річних.

Вирішуючи спір по даній справі по суті спору суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договорів.

Таким чином, укладений між сторонами договір від 26.12.19 № 932 є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 275 ГК України визначено,що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтями 525, 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 38 договору закріплено, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали цієї справи, позивач взяті на себе зобов`язання за договором від 26.12.19 № 932 виконав належним чином і у повному обсязі надавши відповідачу у спірний період послуги з постачання теплової енергії за адресою Споживача, відповідач ухилився від належного та своєчасного виконання свого обов`язку щодо оплати спожитих у період з січня по вересень 2020 року послуг, чим порушив умови договору, зокрема, п. 38 договору.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, а ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ не спростовано наявність боргу за надані послуги з постачання теплової енергії за договором від 26.12.19 № 932 за період з січня по вересень 2020 року у загальному розмірі 13 880,08 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 880,08 грн. боргу за спожиту теплову енергію є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Також, позивачем, з підстав порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором від 26.12.19 № 932, заявлено вимоги про стягнення з ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ 46,67 грн. пені, 30,07 грн. інфляційних витрат та 38,06 грн. 3 % річних (розрахунки наявні у матеріалах справи).

В силу приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК україни, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 49 договору від 26.12.19. № 932 визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі - гривень, але не більше як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Як свідчать надані до позовної заяви розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних витрат, відповідні нарахування здійснено ТОВ Тепло-Мелітополь за порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг з постачання теплової енергії у приміщення орендоване споживачем за договором оренди від 22.10.17 № 73 за загальний за загальний період з травня 2019 р. по січень 2020 року.

Однак, вбачається, що типовий договір № 932 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, позивачем та відповідачем укладено лише 26.12.19.

Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 3 ст. 631 ЦК України закріплено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Зі змісту договору від 26.12.19. № 932, який укладено між позивачем та відповідачем не вбачається, що сторони погодили що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних витрат за порушення грошового зобов`язання по оплаті спожитої теплової енергії у період з травня 2019 року по листопад 2019 року, тобто до укладення договору від 26.12.19. № 932, є безпідставними.

У зв`язку із чим, вимоги позивача в цій частині відхилені судом.

Вимог позивача щодо стягнення з відповідача 6,11 грн. 3 % річних та 7,45 грн. пені нарахованих за період з 21.02.20 по 11.03.20 за порушення грошового зобов`язання за січень 2020 р. на загальну суму 3727,45 грн. судом визнають законними, обґрунтованими, нарахованими вірно та такими що підлягають задоволенню судом.

З підстав викладених вище у тексті цього рішення, позовні вимоги ТОВ Тепло-Мелітополь до ГО ЦЕНТР ПОБРАТИМ задовольняються частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 2086,79 грн.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з громадської організації ЦЕНТР ПОБРАТИМ (72313, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Осипенко, буд. 96, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тепло-Мелітополь (72310, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Покровська, 61, ) - 13 880 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 08 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 6 (шість) грн. 11 коп. 3 % річних, 7 (сім) грн. 45 коп. пені та 2086 (дві тисячі вісімдесят шість) грн. 79 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

У зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи судом підписано рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Повний текст рішення підписано 05.02.21.

Суддя В.Л. Корсун