СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа № 27/135б

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Зубченко І.В., суддя Пушай В.І.

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

представники учасників справи в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», м. Київ (вх. № 42 Д/3 від 05.01.2021) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б (суддя Величко Н.В.; повний текст ухвали підписано 01.12.2020), постановлену за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» () б/н від 03.07.2020 (вх.№12747/20 від 09.07.2020) про застосування наслідків недійсності правочину

за заявою кредитора Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» () м.Донецьк

про банкрутство

ліквідатор: арбітражний керуючий Дьоміна С.С. (ІПН НОМЕР_1 , свідоцтво №1844 від 18.02.2018)

ВСТАНОВИЛА:

Господарським судом Донецької області ухвалою від 29.07.2008 порушена справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» м.Донецьк, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура розпорядження майном боржника.

В газеті «Голос України» №163 від 29.08.2008 опубліковано оголошення про порушення справи №27/135Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» м.Донецьк.

Ухвалою від 23.04.2009, серед іншого, визнано вимоги кредиторів щодо грошових зобов`язань до боржника, а також зобов`язань по оплаті податків та зборів (обов`язкових платежів) та включено до реєстру:

1.Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька на суму основного боргу 338386,62грн. (грошові зобов`язання другої черги) та додатково штрафні санкції і пеня - 162985,75грн. (грошові зобов`язання шостої черги);

2.Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ленінському районі м.Донецька на суму основного боргу 15005,05грн. (грошові зобов`язання другої черги);

3.Державна податкова інспекція у Ленінському районі м.Донецька на суму основного боргу 1281363,08грн. та додатково штрафні санкції і пеня - 569864грн. (грошові зобов`язання шостої черги);

4.Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопарк-Донбас» м.Донецьк на суму основного боргу 821868,80грн. (грошові зобов`язання четвертої черги);

5.Фірма «Grand Technology Kft» м.Будапешт, Венгрія на суму основного боргу 5954593,04грн. (грошові зобов`язання четвертої черги);

6.Товариство з обмеженою відповідальністю «Донуглекон» м.Донецьк на суму основного боргу 518067,48 грн. (грошові зобов`язання четвертої черги);

7.Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс» м.Донецьк на суму основного боргу 100180,29грн. (грошові зобов`язання четвертої черги);

Затверджено реєстр вимог кредиторів на суму основного боргу 9029464,36 грн. та окремо штрафні санкції і пеня на суму 732849,75 грн.

Окремо включено до реєстру вимог кредиторів вимоги, що забезпечені заставою майна боржника (грошові зобов`язання першої черги), а саме:

-Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» м.Київ в особі Донецької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» м.Донецьк на суму основного боргу 2265166,56 грн. та пені (штрафних санкцій) в сумі 25792,60грн.;

-Закрите акціонерне товариство «Донгорбанк» м.Донецьк на суму основного боргу 12039172,75грн та пені (штрафних санкцій) в сумі 42258,04грн.

Відмовлено у визнанні та включенні до реєстру вимог кредитора Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Донецька на суму 230396 грн.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, вважати погашеними.

Постановою Господарського суду Донецької області від 27.05.09р. у справі № 27/135Б визнано боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» (м.Донецьк, вул. професорів Богославських, 3; ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру по справі строком на 12 місяців до 27.05.2010 та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Мерніка Олексія Вікторовича (ліцензія серії АВ №081144, місце проживання - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ).

Строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався та змінювався ліквідатор-арбітражний керуючий, про що судом були винесені відповідні ухвали.

Ухвалою від 17.04.2019р. призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» арбітражного керуючого Дьоміну Світлану Сергіївну (ІПН НОМЕР_1 , свідоцтво №1844 від 18.02.2018р., адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2, поштова адреса: вул. Академіка Філатова, 22/8, офіс 402, м.Київ, 01042).

Згідно постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у справі № 27/135Б задоволено частково апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк», м. Київ; скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 у справі №27/135б в частині відмови у визнанні недійсними результатів другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлених протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш» та прийнято в цій частині нове рішення. Заяву ПАТ «Укрсоцбанк», м. Київ в частині визнання недійсними результатів другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлених протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш» задоволено. Визнано недійсними результати другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлені протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш». В іншій частині ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 у справі 27/135б залишено без змін.

09.07.2020 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про застосування наслідків недійсності правочину б/н від 03.07.2020 (вх.№12747/20) з додатками за переліком, відповідно до якої заявник просить:

-застосувати наслідки недійсності правочинів. Повернути сторони в попередній стан. Повернути у власність ТОВ «Інтерфіш» (, вул. Професорів Богославських, буд.3, м. Донецьк, 83045) будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, буд.3, (реєстраційний номер майна: 01),

-зобов`язати ТОВ «Фаст Фандс» () передати ТОВ «Інтерфіш» () будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Богославських Професорів, буд.3.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» б/н від 03.07.2020 про застосування наслідків недійсності правочину (вх.№12747/20 від 09.07.2020).

Ухвала мотивована зокрема тим, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» не є власником спірного майна та невірно обрало спосіб захисту, оскільки правовий механізм повернення майна, передбачений ст. 215, 216 ЦК України в порядку реституції у спірному випадку не може бути застосований, адже такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, які дають право тільки власнику майна витребувати в набувача це майно. Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинення такої процесуальної дії, як застосування наслідків недійсності правочину у даній справі та у спосіб визначений заявником (заставним кредитором), не передбачений нормами чинного законодавства, адже фактично Банком заявлено вимоги в інтересах боржника, у той час як норми законодавства з питань банкрутства повноваження/функції з управління та розпорядження майном банкрута, повноваження керівника (органів управління) банкрута, формування ліквідаційної маси та інше покладено на ліквідатора. З цих підстав суд визначився, що правові підстави для задоволення заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про застосування наслідків недійсності правочину, відсутні.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк», м. Київ із даною ухвалою суду першої інстанції не погодилось, 17.12.2020 засобами поштового зв`язку звернулось до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області із апеляційною скаргою, в якій вважає ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 №27/1356 незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відповідно такою, що підлягає скасуванню. Скаржник просить прийняти нове судове рішення, яким застосувати наслідки недійсності правочинів. Повернути сторони в попередній стан. Повернути у власність ТОВ «Інтерфіш» (, вул. Професорів Богославських, буд.3, м. Донецьк, 83045) будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, заг.пл. 485 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Богославських Професорів, 3 (реєстраційний номер майна: 01); зобов`язати ТОВ «Фаст Фандс» () передати ТОВ «Інтерфіш» () будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, заг.пл. 485 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Богославських Професорів, 3. Також в апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» заявило клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» вказало, що дійсно реституція не застосовується судом у випадку подальшого відчуження майна від первісного набувача на будь-яку іншу особу, і в такому разі тільки лише власник майна може заявити віндикаційний позов до останнього набувача. Проте у спірному випадку набувачем на сьогодні залишається переможець визнаного недійсним аукціону - ТОВ «Фаст Фандс», а тому підстави для застосування віндикації замість реституції за даних обставин справи відсутні. Банк, як забезпечений кредитор та сторона у справі про банкрутство, має право заявляти вимогу про застосування наслідків недійсності правочину як одночасно зі зверненням в суду про визнання правочину недійсним, так і окремо, після визнання судом правочину недійсним, що і має місце в даному випадку.

Також АТ «Альфа-Банк» наголошує, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у справі № 27/135б не вирішувалось питання про застосування наслідків визнання недійсним правочину, передбачених частиною 1 статті 216 ЦК України, при цьому, заявник (АТ «Альфа Банк» як правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») або інша зацікавлена особа не позбавлені права звернутись до господарського суду із самостійною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину шляхом подання відповідної заяви, що узгоджується з положеннями пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.01.2021 поновлено Акціонерному товариству «Альфа-Банк» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б та відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги; встановлено іншим учасникам даного судового провадження строк до 25.01.2021 (включно) для подання до апеляційного суду відзивів на апеляційну скаргу; призначено апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» до розгляду на 02.02.2021 об 11:30 год.; явку учасників справи у судове засідання визнано необов`язковою.

У встановлений судом строк відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшли.

Явку повноважних представників у судове засідання 02.02.2021 учасники справи не забезпечили, хоча судом апеляційної інстанції вжито заходів щодо їх належного повідомлення про час та дату судового засідання.

У справі містяться рекомендовані поштові повідомлення (№№ 874, 840, 890, 912, 866, 831, 882), які свідчать про вручення ухвали суду від 11.01.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 02.02.2021 об 11:30 год., зокрема, Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Донецькій області, Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк», Акціонерному товариству «Альфа-Банк» та його уповноваженому представникові, Управлінню ПФУ в Ленінському районі м. Донецьк, ДПІ у Ленінському районі м. Донецька, Донецькому МЦЗ.

Направлені на адреси місцезнаходження інших учасників справи - ТОВ «Донвуглкон», ТОВ «Технопарк-Донбас», арбітражного керуючого Дьоміної С.С. копії ухвал про відкриття провадження у справі та призначення скарги до розгляду, повернулися до суду з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Для додаткового сповіщення учасників цієї справи про розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Альфа-Банк», м. Київ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б на офіційному сайті Східного апеляційного господарського суду опубліковано відповідне повідомлення.

За вказаних обставин учасники даного судового провадження вважаються такими, що належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представники учасників справи у судове засідання 02.02.2021 не з`явились.

Від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в тому числі про перерву чи відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання 02.02.2021 судом обов`язковою не визнавалась, а у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваної ухвали за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк», колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами за відсутністю представників учасників даного судового провадження.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, встановлено судом першої інстанції та не оспорюється учасниками даного судового провадження № 27/135б:

-Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є заставним кредитором;

-ухвалою від 28.10.2013 змінено найменування кредитора у справі - Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»;

-ухвалою від 08.01.2020 замінено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»;

-боржнику - ТОВ «Інтерфіш» на праві власності належала нежитлова будівля адміністративно-побутового комплексу літ. В-3 загальною площею 485,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а, яка є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором № 4 від 07.10.2005 в забезпечення виконання боржником кредитного договору, укладеного між ним та ПАТ «Укрсоцбанк»;

-оцінка заставного майна (нежитлової будівлі) здійснена суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс», звітом якого від 21.05.2014р. про незалежну оцінку будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3 загальною площею 485,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а, загальна ринкова вартість вказаного майна визначена в сумі 2053000,00 грн. без ПДВ;

-у газеті «Жизнь» № 53 (9632) від 16.05.2014 здійснено оприлюднення оголошення про проведення конкурсу з визначення організатора аукціону у справі про банкрутство ТОВ «Інтерфіш»;

-за результатами конкурсу замовником (ліквідатором) прийнято рішення про визнання організатора на проведення торгів (аукціону) з продажу майна банкрута (рішення від 02.06.2014) - ТБ «Електронні торги України» в особі філії ТБ «Електронні торги України» у м. Запоріжжі;

-02.06.2014 між замовником аукціону (ліквідатором) та організатором аукціону (ТБ «Електронні торги України» в особі філії ТБ «Електронні торги України» у м. Запоріжжі) відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» укладено договір № 6-02/06 про проведення аукціону у формі відкритих електронних торгів;

-ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2014 ТБ «Електронні торги України» в особі філії ТБ «Електронні торги України» у м. Запоріжжі визнано учасником провадження у справі № 27/135б про банкрутство ТОВ «Інтерфіш» в межах організації та проведення аукціону за її участю. Вказана ухвала набула законної сили, в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалася і є чинною;

-електронні торги, призначені на 08.08.2014-25.08.2014 з продажу нерухомого майна, а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3 загальною площею 485,0 кв.м., розташованої за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а, не відбулися у зв`язку з відсутністю учасників;

-повторний аукціон (електронні торги), призначений на 06.03.2015-23.03.2015 з продажу вказаного майна банкрута також не відбувся з причини відсутності учасників на участь в електронних торгах;

-30.03.2015-15.04.2015 проведено другий повторний аукціон (електронні торги) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», переможцем якого визначено ТОВ «Фаст Фандс», у зв`язку з чим на підставі акту про передання права власності на куплене нерухоме майно від 17.04.2015 приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. видано свідоцтво № 448 від 25.05.2015 про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна у справі про банкрутство та зареєстровано право власності на продане нерухоме майно.

Згідно статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредиторі (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

За змістом статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор наділений правом оскарження правочинів боржника в межах справи про банкрутство.

За визначенням статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цією ж статтею передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 202 Цивільного кодексу України, правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правовою природою процедури реалізації майна банкрута на прилюдних торгах (аукціоні), яка складається з підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна), продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення відповідного акта та з оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, аукціон є правочином (вказаний висновок відповідає усталеній правовій позиції, викладеній зокрема у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 17.10.2018 у справі № 904/8745/15 та від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09). Виходячи з такого обґрунтування Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду зазначив у постанові від 17.10.2018 у справі № 904/8747/15, що відчуження майна з прилюдних торгів (аукціонів) належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку.

Згідно частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Як свідчать матеріали справи ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» м.Київ №08.42-186/85-2278 від 10.06.2015 про визнання результатів аукціону (електронних торгів) недійсними. Відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Укрсоцбанк» № 08.42-186/85-2942 від 23.07.2015 про витребування доказів. Відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Укрсоцбанк» №08.42-186/85-3189 від 12.08.2015 про залучення до участі у справі переможця аукціону (електронних торгів).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у справі № 27/135Б, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 у справі № 27/135б задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 у справі №27/135б скасовано в частині відмови у визнанні недійсними результатів другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлених протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш» та прийнято в цій частині нове рішення. Заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ в частині визнання недійсними результатів другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлених протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш» задоволено. Визнано недійсними результати другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш», а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлені протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш». В іншій частині ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 у справі 27/135б залишено без змін.

Донецький апеляційний господарський суд виходив з того, що при проведенні аукціону з продажу майна банкрута (ТОВ «Інтерфіш»), були порушені норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які регламентують порядок організації та проведення аукціону, що дає підстави для визнання його результатів недійсними.

Судом апеляційної інстанції встановлено відсутність повної та правдивої інформації щодо майна, продаж якого здійснювався на електронних торгах, що є порушенням порядку організації та проведення аукціону, передбаченого ст. 50, 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та умов договору № 6/02-06 від 02.06.2014, укладеного ліквідатором з ТБ «Електронні торги України». Крім того, судом встановлено, що згідно з протоколом другого повторного аукціону, який відбувся 15.04.2015, початкова вартість майна встановлена у сумі 1313920,00 грн., продаж здійснено за 65696,00 грн., що складає 5 % від початкової вартості, визначеної відповідно до порядку встановлення початкової вартості при проведенні другого повторного аукціону, передбаченого договором на проведення аукціону. При цьому, в аукціоні приймали участь 2 учасники, із яких лише один, ТОВ «Фаст Фандс», запропонував свою ціну - 65696,00 грн., за яку і було продано майно ТОВ «Інтерфіш». Зазначене свідчить про створення уявлення про наявність конкурсу при фактичній його відсутності при визначенні остаточної, найвищої запропонованої учасниками аукціону ціни. При цьому кошти від продажу майна до ПАТ «Укрсоцбанк» на момент розгляду заяви про визнання недійсними результатів аукціону не надійшли і доказів зворотного матеріали справи не містять.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 залишено без змін постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у справі № 27/135б.

Вказане рішення мотивоване тим, що реалізація на аукціоні об`єктів нерухомості банкрута, який забезпечував погашення грошових вимог заставного кредитора (Акціонерне товариство «Альфа-Банк»), була проведена із порушенням порядку організації та проведення аукціону з реалізації об`єктів нерухомості і такий аукціон у судовому порядку визнано недійсним. Вищий господарський суд України погодився із висновками суду апеляційної інстанції про те, що при проведенні 30.03.2015-15.04.2015 ТБ «Електронні торги України» другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш» а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а (лот № 123504), були порушені вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який регулює порядок продажу майна.

Звертаючись до суду з заявою про застосування наслідків недійсності правочину б/н від 03.07.2020 на підставі статті 216 Цивільного кодексу України, заставний кредитор Акціонерне товариство «Альфа-Банк» послався на те, що вказаним вище рішенням суду не застосовано наслідки недійсності правочинів, зокрема не повернуто сторони в попередній стан, не повернуто у власність ТОВ «Інтерфіш» нерухоме майно, станом на 05.06.2020 (згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а, власником майна по недійсному правочину є ТОВ «ФАСТ ФАНДС».

Тобто, подаючи вказану заяву АТ «Альфа-Банк» очікує повернення отриманого за недійсним правочином майно, на користь боржника.

Проте оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що:

-відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а, станом на 06.10.2020 право власності на зазначений об`єкт нерухомості зареєстрований за ТОВ «ФАСТ ФАНДС». Підставою виникнення права власності значиться свідоцтво № 448 від 25.05.2015 про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство (номер запису про право власності 9776007);

-в матеріалах справи відсутні докази про повернення заставного майна - будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а - до складу ліквідаційної маси та проведення (відновлення) реєстрації права власності на майно у державному реєстрі речових прав;

-акт про передання права власності на придбане нерухоме майно, на підставі якого приватним нотаріусом було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні та свідоцтво про право власності наступної особи є засобом фіксації певної події, що відбувалася під час проведення аукціону та подальшого відчуження, тому з визнанням недійсним правочину, здійснення якого такі акти фіксували, вони втрачають свою юридичну силу, що є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно за первісним власником у порядку, передбаченому статтями 18-20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом із цим судом першої інстанції з`ясовано, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» не є власником спірного майна, а тому невірно обрало спосіб захисту, оскільки правовий механізм повернення майна, передбачений статтями 215, 216 Цивільного кодексу України в порядку реституції у спірному випадку не може бути застосований, адже такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, з підстав, передбачених статтею 388 Цивільного кодексу України, які дають право лише власнику майна витребувати в набувача це майно. Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинення такої процесуальної дії, як застосування наслідків недійсності правочину у даній справі та у спосіб визначений заявником (заставним кредитором), не передбачений нормами чинного законодавства, адже фактично банком заявлено вимоги в інтересах боржника, у той час як норми законодавства з питань банкрутства повноваження/функції з управління та розпорядження майном банкрута, повноваження керівника (органів управління) банкрута, формування ліквідаційної маси та інше покладено на ліквідатора.

З цих підстав суд визначився, що правові підстави для задоволення заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про застосування наслідків недійсності правочину, відсутні.

Проте вказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до статей 12, 15, 16, 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Як наслідок цього, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Норми статті 216 Цивільного кодексу України визначають правові наслідки недійсності правочину, зокрема, поверненні сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину. Застосування таких наслідків іменується реституцією.

Реституція як спосіб захисту порушеного права застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. Реституція є заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до стану, який вони мали до вчинення такого правочину. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного, зокрема нікчемного, правочину, за правилами реституції може бути адресована тільки стороні недійсного правочину. Крім того, реституцію можна застосувати лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він був переданий. Подібна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), а також Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/1570/18.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Водночас слід зазначити, що дійсно приписи частини першої статті 216 Цивільного кодексу України не застосовуються як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не можуть задовольнятися позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 29 березня 2017 року у справі № 6-3104цс16).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не захищаються шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням статей 215 і 216 Цивільного кодексу України. Такий захист можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 Цивільного кодексу України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-53цс12).

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові 14.11.2018 у справі № 183/1617/18, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги (зокрема, про визнання недійсним правочину), спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц та від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 .

Втім, у випадку, що розглядається, заявник (Банк; заставний кредитор) звертався до суду, зокрема, із вимогами про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш» - будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3-а (лот № 123504), проведеного ТБ «Електронні торги України» 30.03.2015-15.04.2015, оформлені протоколом № 123504 від 15.04.2015 про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТОВ «Інтерфіш».

Вказані вимоги задоволені господарським судом.

Як свідчать матеріали справи, особою, яка придбала спірне майно на аукціоні з продажу майна банкрута є ТОВ «ФАСТ ФАНДС», яке наразі є стороною правочину з купівлі-продажу зазначеного майна.

Станом на 06.10.2020 право власності на зазначений об`єкт майна зареєстровано за ТОВ «ФАСТ ФАНДС», що вірно встановлено судом першої інстанції. Інших доказів матеріали справи не містять.

В подальшому спірне нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАСТ ФАНДС», як учасник і переможець спірного аукціону (покупець), іншим особам не відчужувало.

Відповідно до частини першої статті 236 Цивільного кодексу України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 Цивільного кодексу України).

У разі недійсності правочину суд застосовує реституцію: кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (абзац другий частини першої статті 216 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, належним та ефективним способом захисту у випадку повернення отриманого стороною за недійсним правочином є реституція.

Отже, з урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин справи щодо визнання у судовому порядку недійсності повторного аукціону з продажу майна боржника, а також з огляду на обставини щодо придбання ТОВ «Фаст Фандс» нерухомого майна - будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485,0 кв.м., що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3а, на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство (номер запису про право власності 9776007), який (аукціон) визнано судом недійсним, та реєстрації у встановленому порядку права власності на зазначений об`єкт нерухомості за ТОВ «Фаст Фандс», беручи до уваги встановлений Донецьким апеляційним господарським судом факт відсутності розрахунку ТОВ «Фаст Фандс» за придбане на аукціоні майно станом на момент розгляду заяви про визнання недійсними результатів аукціону та те, що в матеріалах справи відсутні докази повернення зазначеного майна боржникові, колегія суддів апеляційної інстанції на відміну від місцевого господарського суду вважає наявними правові підстави для застосування реституції як способу захисту шляхом повернення у власність боржника вказаного нерухомого майна. Застосування наслідків недійсності правочину у цьому випадку направлено на повернення сторін у первісний стан та призведе до відновлення та ефективного захисту прав заставного кредитора - АТ «Альфа-Банк».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про застосування наслідків недійсності правочину з підстав невірного обрання АТ «Альфа-Банк» способу захисту порушених прав та того, що єдиним належним способом захисту порушених прав є пред`явлення віндикаційного позову ліквідатором боржника.

З огляду на викладене вище заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про застосування наслідків недійсності правочину та повернення сторін в попередній стан шляхом повернення у власність ТОВ «Інтерфіш» (, вул. Професорів Богославських, буд.3, м. Донецьк, 83045) будівлі адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, буд.3, (реєстраційний номер майна: 01) та про зобов`язання ТОВ «Фаст Фандс» () передати ТОВ «Інтерфіш () будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Професорів Богославських, буд.3, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (пункт 2 частина перша статті 275 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 277 Господарського процесуального кодексу України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те що, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а норми матеріального права застосовані судом невірно, тому колегія суддів вважає за необхідне застосувати повноваження, передбачені пунктом 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України, скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк», м. Київ б/н від 03.07.2020 (вх.№12747/20 від 09.07.2020) про застосування наслідків недійсності правочину.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», м. Київ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.11.2020 у справі № 27/135б скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» () б/н від 03.07.2020 (вх.№12747/20 від 09.07.2020).

Застосувати наслідки недійсності правочинів. Повернути сторони в попередній стан. Повернути у власність ТОВ «Інтерфіш» (, вул. Професорів Богославських, буд.3, м. Донецьк, 83045) будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3 (реєстраційний номер майна: 01).

Зобов`язати ТОВ «Фаст Фандс» () передати ТОВ «Інтерфіш () будівлю адміністративно-побутового комплексу літ. В-3, загальною площею 485 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Професорів Богославських, 3.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04.02.2021.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя В.І. Пушай