РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2021Справа № 910/13661/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуб О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ»

про стягнення 1 727 043, 99 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 01.02.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення збитків у розмірі 1 727 043, 99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

25.09.2020 через відділ діловодства від Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» надійшло клопотання про усунення недоліків, відповідно до якого, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.11.2020.

У судовому засіданні 16.11.2020 уповноважений представник позивача надав усні пояснення на рахунок поданої позовної заяви.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання 16.11.2020 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 було відкладено розгляд справи на 07.12.2020.

У судовому засіданні 07.12.2020 уповноважений представник позивача надав усні пояснення на рахунок поданої позовної заяви.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання 07.12.2020 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 18.01.2021.

У судовому засіданні 18.01.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» надав усні пояснення по справі, на рахунок закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечував.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ» у судове засідання 18.01.2021 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.02.2021.

У судовому засіданні 01.02.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ» у судове засідання 01.02.2021 не з`явився.

Як встановлено судом Товариство з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ» 04.11.2020 відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань змінило місцезнаходження на - 25006, місто Кропивницький, вул. Кавалерійська, буд. 7, офіс 12.

У відповідності до ч.2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (далі - позивач/замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ» (далі - відповідач/перевізник) було укладено договір про надання транспортних послуг № 145-3/ТВ (далі - Договір).

У відповідності до п. 1.1 Договору даний Договір регулює порядок відносин, що виникають між Сторонами при перевезенні вантажів автомобільним транспортом в Україні та у міжнародному сполученні.

Згідно з п. 1.2. Договору Замовник доручає Перевізнику, а Перевізник приймає на себе зобов`язання надати послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом та надавати інші допоміжні послуги, пов`язані з перевезенням (надалі - послуги).

Перевезення здійснюються на підставі погоджених з Перевізником письмових заявок Замовника (надалі - Заявка). Замовник зобов`язаний передавати Заявку на перевезення вантажу Перевізнику за допомогою електронного зв`язку (електронною поштою). Заявка, завірена факсимільними підписами відповідальних осіб та печаткою (за наявності) відповідно до умов цього Договору і передана електронним зв`язком має юридичну силу для обох Сторін. Заявка, зокрема, повинна містити наступну інформацію: маршрут перевезення, строк (дата та час) подачі транспортного засобу під завантаження, вимоги до транспортного засобу, тип та дані рухомого складу, місце завантаження, найменування вантажу, його вага, кількість місць, місце розвантаження, строк доставки вантажу, дані відповідальних осіб, вартість перевезення, порядок і строки оплати, а також іншу необхідну інформацію за узгодженням Сторін (п. 3.1., 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.10. Договору факт прийому вантажу для перевезення від Замовника засвідчується підписом водія Перевізника у всіх екземплярах товарно-транспортної накладної (CMR). Водій Перевізника своїм підписом у товарно-транспортних накладних підтверджує свою згоду з фактичною кількістю, станом, масою вантажу та розподілом маси вантажу згідно технічних характеристик транспортного засобу.

Фактична кількість вантажу визначається у товарно-транспортних накладних (п. 3.11. Договору).

Перевізник за Договором, в тому числі зобов`язаний:

прийняти від вантажовідправника вантаж, доставити його в пункт призначення і здати вантажоодержувачу. Вантажовідправником і вантажоодержувачем є особи, зазначені в товарно-транспортній документації (п. 4.1.4. Договору);

забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій на одержання вантажу особі, (п. 4.1.9. Договору);

передати вантажоодержувачу (особі, уповноваженій вантажоодержувачем) вантаж та товаросупровідні документи (п. 4.1.10. Договору).

Відповідно до п. 6.3. Договору Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу з моменту прийняття вантажу до перевезення та до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу.

Згідно з п. 6.6. Договору у випадку втрати, нестачі, псування або пошкодження вантажу, прийнятого Перевізником до перевезення, сума матеріальних збитків визначається на підставі інформації, наданої вантажовідправником та/або вантажоодержувачем, яка має бути належним чином документально підтверджена.

У випадку затримки доставки вантажу на строк більше 5 (п`яти) діб від строку доставки, зазначеного у відповідній Заявці, такий вантаж вважається втраченим (п. 6.26. Договору).

У відповідності до умов Договору між сторонами 16.07.2020 р. було узгоджено заявку на перевезення №77908, згідно з якою Перевізник був зобов`язаний здійснити перевезення вантажу Замовника за маршрутом вул. Індустріальна 5, с. м. т. Калинівка, Васильківський район, Київська обл. - вул. Запорізьке шосе 62-К, м. Дніпро.

Вказане перевезення мало бути здійснено водієм ОСОБА_1 транспортним засобом Volvo FH13.440 Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом Fruehauf ТХ 34, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Строк здійснення перевезення між Сторонами погоджено - протягом 24 годин з моменту завантаження.

Підтвердженням отримання Перевізником вантажу від Замовника є товарно- транспортна накладна від 17.07.2020 р. №681711032, на якій є підпис водія ОСОБА_1 також супровідному документі до товарно-транспортної накладної, а саме реєстрі замовлення на переміщення товару (ЗПТ) від 17.07.2020 р. № 6817110, так само міститься підпис водія ОСОБА_1 , що підтверджує факт отримання останнім відповідного вантажу.

Зокрема, до транспортного засобу Volvo FH 13.440 Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом Fruehauf ТХ 34, реєстраційний номер НОМЕР_2 , наданого для відповідною перевезення Відповідачем, було завантажено вантаж згідно з додатком №1 до позовної заяви.

Загальна вартість товару завантаженого в транспортний засіб Volvo FII13.440 Е, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом Fruehauf ТХ 34, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно з товарно-транспортної накладної від 17.07.2020 р. №681711032 становить 1 727 043,99 грн., що підтверджується відповідними документами долученими до матеріалів позовної заяви

НОМЕР_1, вантаж, прийнятий згідно з товарно-транспортної накладної від 17.07.2020 р. №681711032 не був доставлений за адресою вул. Запорізьке шосе 62-К, м. Дніпро, як це було обумовлено в Заявці на перевезення та в товарно - транспортній- накладній.

Таким чином, Перевізником внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків за Договором було завдано збитки Замовнику на суму 1 727 043,99 грн.

Замовником 31.07.2020 року було направлено відповідну претензію від 29.07.2020 р. № 1307/ТВ з вимогою про відшкодування збитків. Однак як зазначає позивач на день складення позовної заяви Відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавства відповіді не надав та не виконав свій обов`язок щодо відшкодування завданих збитків Замовнику.

Відповідно до положень ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частина 1 ст. 909 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Аналогічне визначення договору перевезення вантажу зазначене й в ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України.

Зі змісту ч. 2, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України вбачається, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає, зокрема, у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч. З ст. 314 Господарського кодексу України).

Аналогічні нормі містяться в ст. 924 Цивільного кодексу України відповідно до яких Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи вищенаведене, на день складення цієї позовної заяви Відповідачем внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків за Договором було завдано збитки Замовнику на суму 1 727 043, 99 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимогу повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТИТАН ТРАНС КИЇВ» (Україна, 25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Кавалерійська, будинок 7, офіс 12; ідентифікаційний код 40789050) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕПІЦЕНТР К» (Україна, 04128, місто Київ, ВУЛИЦЯ БЕРКОВЕЦЬКА, будинок 6-К; ідентифікаційний код 32490244) - 1 727 043 (один мільйон сімсот двадцять сім тисяч сорок три) грн. 99 коп. - збитків та судовий збір у розмірі 25 905 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 66 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.02.2021.

Суддя І.В. Алєєва