РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2021Справа №910/15812/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій"

про стягнення 775 964,30 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Державна акціонерна холдингова компанія "Артем" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" про стягнення 775 964,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державна акціонерна холдингова компанія "Артем" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" неналежно виконано свої грошові зобов`язання за Договором оренди нерухомого майна №067-344/2019 від 01.08.2019, Договором №067-346/2019 від 01.08.2019 про компенсацію витрат (плати за землю) на утримання орендованого майна до договору оренди нерухомого майна №067-344/2019 від 01.08.2019 та Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.09.2019, у зв`язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 553 974,59 грн., заборгованість по компенсації податку на землю у розмірі 116 979,36 грн. та заборгованість з компенсації витрат за надання комунальних послуг (користування електричною енергією) у розмірі 59 109,48 грн. відповідно.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховану за період з 16.08.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 38 808,83 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань зі сплати орендної плати та нараховану за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 7 092,04 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань по компенсації податку на землю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою від 19.10.2020) відкрито провадження у справі №910/15812/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 02.11.2020 була надіслана відповідачу 04.11.2020 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій", вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, офіс 369.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 09.11.2020 у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" не було розшукано за адресою місцезнаходження, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 06.11.2020 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 02.11.2020 є 06.11.2020 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.08.2019 між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Термо-І" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №067-344/2019 (надалі - Договір оренди), у відповідності до п.п. 1.1, 1.3 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення №1-17 складу №83 (склад, 1-йповерх), загальною площею 515,60 кв. м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 22-А, з метою розміщення складу.

Згідно п. 2.1 Договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна, який підписується сторонами у строк до десяти календарних днів з дати підписання цього договору і стає невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 Договору оренди передбачено, що орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця.

Вартість комунальних послуг, оплачених орендодавцем та отриманих орендарем, відшкодування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плати за землю (земельного податку) в частині (пропорції) щодо майна, експлуатаційні витрати, інші витрати щодо утримання майна, здійснені орендодавцем, не включаються до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем орендодавцю на підставі окремого договору, який має бути укладений орендарем та орендодавцем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання цього договору (п. 3.3 Договору оренди).

У пункті 3.4 Договору оренди сторонами погоджено, що орендна плата за базовий місяць оренди становить 55 684,80 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державним органом статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяця. В разі якщо індекс інфляції становить менше 100% розмір орендної плати за користування майном коригуванню не підлягає.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди) орендна плата розраховується подобово і сплачується за фактичну кількість днів оренди майна (п. 3.6 Договору оренди).

Пунктом 9.6 Договору оренди визначено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

Цей договір вступає в дію з моменту його укладення та діє до 01.07.2022 в частині оренди (користування майном орендарем), а в частині повернення майна орендодавцеві, виконання грошових зобов`язань, відповідальності за порушення - до повного виконання (п. 11.1 Договору оренди).

Згідно п. 11.2 Договору оренди договір може бути розірваний достроково за ініціативою орендодавця. При цьому, орендодавець повинен сповістити орендаря не пізніше ніж за три місяці до дати розірвання договору, також договір може бути достроково розірвано орендодавцем в односторонньому порядку у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, зокрема, у випадках, передбачених у статті 783 Цивільного кодексу України та в разі наявності простроченої заборгованості орендаря за даним договором, що перевищує 30 календарних днів; в разі відмови орендаря від укладення договору, передбаченого п. 3.3 цього договору; перешкоджання співробітникам орендодавця здійснювати контроль за використанням майна. Повідомлення про розірвання договору вважається врученим належним чином в разі направлення рекомендованим листом на адресу орендаря, зазначену в реквізитах даного договору.

01.08.2019 Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Термо-І" прийнято в оренду в задовільному технічному стані приміщення №1-17 складу №83 (склад, 1-й поверх), загальною площею 515,60 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 22-А, що підтверджується актом приймання-передавання майна в оренду.

01.08.2019 між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Термо-І" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" (новий орендар) укладено Договір відступлення права оренди №067-345/2019 за договором оренди №067-344/2019 від 01.08.2019, за умовами якого орендар, який є стороною Договору оренди в якості орендаря, передав новому орендарю свої права та обов`язки сторони за Договором оренди та документах, складених з метою досягнення цілей, викладених в ньому, а новий орендар їх прийняв і є правонаступником орендаря.

Відповідно до п. 2 Договору відступлення права оренди №067-345/2019 від 01.08.2019 в момент підписання цього договору відступлення орендар передає новому орендарю все нерухоме майно відповідно до Договору оренди, а саме: м. Київ, вул. Бакинська, 22-А, нежитлові приміщення №1-17 складу №83 (склад, 1-й поверх), загальною площею 515,60 кв. м.

У пункті 4 Договору відступлення права оренди №067-345/2019 від 01.08.2019 зазначено, що права та обов`язки за договором оренди переходять від орендаря до нового орендаря в момент укладення цього договору відступлення.

01.08.2019 між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" (сторона 2) укладено Договір №067-346/2019 про компенсацію витрат (плати за землю) на утримання орендованого майна до договору оренди №067-344/2019 від 01.08.2019 (надалі - Договір про компенсацію плати за землю), у відповідності до п. 2.1 якого сторона 2 зобов`язана компенсувати стороні 1 плату за землю без ПДВ, в залежності від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, що переданий в оренду згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору. (Додаток №1 до договору).

Пунктом 2.2 Договору про компенсацію плати за землю визначено, що сторона 2 зобов`язана вчасно компенсувати (відшкодовувати) витрати сторони 1 на утримання орендованого майна щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку сторони 1.

Пунктом 4.3 Договору про компенсацію плати за землю передбачено, що у разі порушення термінів оплати платежів, визначених в п.п. 2.1, 2.2 договору, сторона 2 на вимогу сторони 1 зобов`язана сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Цей договір діє з дати укладення до 01.07.2022 включно (п. 7.1 Договору про компенсацію плати за землю).

У Додатку №1 до Договору про компенсацію плати за землю було викладено розрахунок компенсації витрат (плати за землю) на утримання орендованого майна загальною площею 515,6 кв. м., що передається Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" Товариству з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій", у відповідності до якого розмір компенсації витрат на плату за землю складає 14 622,42 грн. на місяць.

Також 01.09.2019 між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" (споживач) укладено Договір №490/19-ЕН про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (надалі - Договір про відшкодування витрат на утримання майна), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець забезпечує споживача: електричною енергією, а також проводить (за необхідності) монтажно-налагоджувальні та інші роботи у орендованому приміщенні та інші роботи у орендованому приміщенні, а споживач зобов`язується отримати послуги та відшкодувати виконавцю витрати, пов`язані із наданням послуг згідно умов, викладених у цьому Договорі.

Межа забезпечення - електричної енергії та, за необхідністю, опалення, питної води, та надання послуг у вигляді водовідведення (господарсько-побутових стоків після їх нейтралізації до гранично допустимої концентрації, атмосферних опадів) встановлюється сторонами згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (Додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 Договору про відшкодування витрат на утримання майна).

Пунктом 2.4.3 Договору про відшкодування витрат на утримання майна передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за платіжними вимогами (рахунками) за використані енергоносії або виконані роботи при їх наявності не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку виконавця.

Розрахунковим періодом забезпечення енергоносіями вважається календарний місяць (п. 3.1 Договору про відшкодування витрат на утримання майна). Перший розрахунковий період починається з дати підписання Договору (п. 3.2 Договору про відшкодування витрат на утримання майна).

Пунктом 4.4.3 Договору про відшкодування витрат на утримання майна передбачено, що у разі несплати платежів відповідно до п. 2.4.2 та 2.4.3 договору, споживач несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання такого платежу. Нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане, а нараховується за весь час існування боргу.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та укладається на термін дії договору оренди, лізингу або іншого виду користування приміщенням та обладнанням (п. 5.1 Договору про відшкодування витрат на утримання майна).

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів у розмірі 553 974,59 грн., заборгованості по компенсації податку на землю у розмірі 116 979,36 грн. та заборгованості з компенсації витрат за надання комунальних послуг (користування електричною енергією) у розмірі 59 109,48 грн. відповідно. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховану за період з 16.08.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 38 808,83 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань зі сплати орендної плати та нараховану за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 7 092,04 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань по компенсації податку на землю.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору оренди, суд дійшов висновку, що даний договір за своєю правовою природою є договором оренди (найму).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 765 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно п. 2.1 Договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна, який підписується сторонами у строк до десяти календарних днів з дати підписання цього договору і стає невід`ємною частиною договору.

Як вбачається з акту приймання-передавання майна в оренду від 01.08.2019 та Договору відступлення права оренди №067-345/2019 від 01.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" прийняло в оренду приміщення №1-17 складу №83 (склад, 1-й поверх), загальною площею 515,60 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 22-А.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем в оренду майна за Договором.

Позивач стверджує, що відповідач здійснював орендне користування спірними приміщеннями у період з 01.08.2019 по 31.07.2020.

Відповідно до п. 2.5 Договору оренди у разі припинення або розірвання цього договору, закінчення строку оренди орендар зобов`язаний повернути майно протягом трьох робочих днів. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання майна.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підписаного представниками та скрапленого печатками сторін акту приймання-передавання майна з орендного користування та не надання відповідачем будь-яких заперечень щодо факту користування орендованим майном в спірний період, суд прийшов до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" є таким, що користувалось орендованим згідно Договору оренди майном у період з 01.08.2019 по 31.07.2020.

Нормою ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

У пункті 3.4 Договору оренди сторонами погоджено, що орендна плата за базовий місяць оренди становить 55 684,80 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державним органом статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяця. В разі якщо індекс інфляції становить менше 100% розмір орендної плати за користування майном коригуванню не підлягає.

За розрахунками позивача відповідач повинен був сплатити за користування спірним майном у серпні 2019 року орендну плату у розмірі 57 145,06 грн., у вересні 2019 року - орендну плату у розмірі 57 145,06 грн., у жовтні 2019 року - орендну плату у розмірі 57 545,08 грн., у листопаді 2019 року - орендну плату у розмірі 57 947,89 грн., у грудні 2019 року - орендну плату у розмірі 58 005,84 грн., у січні 2020 року - орендну плату у розмірі 58 005,84 грн., у лютому 2020 року - орендну плату у розмірі 58 121,86 грн., у березні 2020 року - орендну плату у розмірі 58 121,86 грн., у квітні 2020 року - орендну плату у розмірі 58 586,83 грн., у травні 2020 року - орендну плату у розмірі 59 055,53 грн., у червні 2020 року - орендну плату у розмірі 59 232,70 грн., у липні 2020 року - орендну плату у розмірі 59 351,16 грн.

Відповідач своїм правом на спростування правильності здійсненого позивачем розрахунку розміру орендної плати не скористався, в той час як в матеріалах справи наявні докази сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" виставлених Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" рахунків на оплату орендної плати за серпень та вересень 2019 року, що свідчить про фактичну згоду відповідача із порядком розрахунку позивачем розміру орендної плати.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" обов`язку з оплатити за користування у період з 01.08.2019 по 31.07.2020 орендованим згідно Договору оренди майном орендні платежі у загальному розмірі 698 264,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1 Договору оренди передбачено, що орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця.

Частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, за користування орендованим майном у серпні 2019 року відповідач повинен був сплатити орендну плату у розмірі 57 145,06 грн. до 15.08.2019 включно, у вересні 2019 року - орендну плату у розмірі 57 145,06 грн. до 16.09.2019 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 15.09.2019 припадало на вихідний день - неділю), у жовтні 2019 року - орендну плату у розмірі 57 545,08 грн. до 15.10.2019 включно, у листопаді 2019 року - орендну плату у розмірі 57 947,89 грн. до 15.11.2019 включно, у грудні 2019 року - орендну плату у розмірі 58 005,84 грн. до 16.12.2019 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 15.12.2019 припадало на вихідний день - неділю), у січні 2020 року - орендну плату у розмірі 58 005,84 грн. до 15.01.2020 включно, у лютому 2020 року - орендну плату у розмірі 58 121,86 грн. до 17.02.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 15.02.2020 припадало на вихідний день - суботу), у березні 2020 року - орендну плату у розмірі 58 121,86 грн. до 16.03.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 15.03.2020 припадало на вихідний день - неділю), у квітні 2020 року - орендну плату у розмірі 58 586,83 грн. до 15.04.2020 включно, у травні 2020 року - орендну плату у розмірі 59 055,53 грн. до 15.05.2020 включно, у червні 2020 року - орендну плату у розмірі 59 232,70 грн. до 15.06.2020 включно, у липні 2020 року - орендну плату у розмірі 59 351,16 грн. до 15.07.2020 включно.

В свою чергу, як вбачається із наданих позивачем платіжних доручень, відповідачем на виконання своїх грошових зобов`язань за Договором оренди було сплачено за користування майном у серпні 2019 року кошти у розмірі 57 145,06 грн. згідно платіжного доручення №731 від 19.08.2019, за користування майном у вересні 2019 року кошти у розмірі 57 145,06 грн. згідно платіжного доручення №770 від 25.09.2019, за користування майном у жовтні 2019 року кошти у розмірі 30 000,00 грн. згідно платіжного доручення №776 від 27.02.2020, тобто, кошти у загальному розмірі 144 290,12 грн.

Доказів оплати заборгованості з оплати орендних платежів в іншій частині матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, керуючись наведеними приписами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відтак вимога Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" заборгованості з орендної плати у розмірі 553 974,59 грн. (698 264,71 грн. - 144 290,12 грн.) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, згідно п. 3.3 Договору оренди вартість комунальних послуг, оплачених орендодавцем та отриманих орендарем, відшкодування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плати за землю (земельного податку) в частині (пропорції) щодо майна, експлуатаційні витрати, інші витрати щодо утримання майна, здійснені орендодавцем, не включаються до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем орендодавцю на підставі окремого договору, який має бути укладений орендарем та орендодавцем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання цього договору.

На виконання вказаної умови Договору оренди Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" (сторона 2) було укладено - Договір про компенсацію плати за землю.

Пунктом 2.2 Договору про компенсацію плати за землю визначено, що сторона 2 зобов`язана вчасно компенсувати (відшкодовувати) витрати сторони 1 на утримання орендованого майна щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку сторони 1.

У Додатку №1 до Договору про компенсацію плати за землю було викладено розрахунок компенсації витрат (плати за землю) на утримання орендованого майна загальною площею 515,6 кв. м., що передається Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" Товариству з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій", у відповідності до якого розмір компенсації витрат на плату за землю складає 14 622,42 грн. на місяць.

Тобто, у відповідності до вказаних умов Договору про компенсацію плати за землю та приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний був сплачувати позивачу щомісячно платіж у розмірі 14 622,42 грн. в рахунок компенсації витрат на утримання орендованого майна. Відтак, за період з 01.08.2019 по 31.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" зобов`язане було сплатити Державній акціонерній холдинговій компанії "Артем" в рахунок компенсації витрат на плату за землю кошти в загальному розмірі 175 469,04 грн. (14 622,04 грн. х 12 місяців).

Частиною 3 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, що строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" повинне було сплатити платежі по 14 622,42 грн. за серпень 2019 року до 02.09.2019 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день серпня 2019 року припадав на вихідний день - суботу), за вересень 2019 року - до 30.09.2019 включно, за жовтень 2019 року - до 31.10.2019 включно, за листопад 2019 року - до 02.12.2019 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день листопада 2019 року припадав на вихідний день - суботу), за грудень 2019 року - до 02.01.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день грудня 2019 року згідно розпорядження Кабінету Міністрів України "Про перенесення робочих днів у 2019 році" №7-р від 10.01.2019 є вихідним днем, в той час як 01.01.2020 є святковим днем в силу положень статті 73 Кодексу законів про працю України), за січень 2020 року - до 31.01.2020 включно, за лютий 2020 року - до 02.03.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день лютого 2020 року припадав на вихідний день - суботу), за березень 2020 року - до 31.03.2020 включно, за квітень 2020 року - до 30.04.2020 включно, за травень 2020 року - до 01.06.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день травня 2020 року припадав на вихідний день - неділю), за червень 2020 року - до 30.06.2020 включно, за липень 2020 року - до 31.07.2020 включно.

Водночас, із наданих позивачем платіжних доручень вбачається, що відповідачем було сплачено компенсацію плати за землю за серпень 2019 року у розмірі 14 622,42 грн. згідно платіжного доручення №732 від 19.08.2019, за вересень 2019 року у розмірі 14 622,42 грн. згідно платіжного доручення №771 від 25.09.2019, у розмірі 14 622,42 грн. згідно платіжного доручення №@2PL926302 від 02.03.2020. Тобто, кошти у загальному розмірі 43 867,26 грн.

В свою чергу, як вбачається із змісту позовної заяви та розрахунку пені, оскільки у платіжному дорученні №@2PL926302 від 02.03.2020 у призначенні платежу відповідачем не було зазначено за який саме місяць сплачується компенсація, Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" було зараховано кошти у розмірі 14 622,42 грн. в рахунок компенсації податку за землю за березень 2020 року.

Доказів оплати заборгованості з компенсації плати за землю в іншій частині матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Таким чином, керуючись приписами ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" за Договором про компенсацію плати за землю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в той час як суд в силу імперативних приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог щодо даної вимоги, відтак вимога Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" про стягнення з відповідача заборгованості з компенсації плати за землю у розмірі 116 979,36 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" (споживач) укладено Договір про відшкодування витрат на утримання майна, у відповідності до п. 1.1 якого виконавець забезпечує споживача: електричною енергією, а також проводить (за необхідності) монтажно-налагоджувальні та інші роботи у орендованому приміщенні та інші роботи у орендованому приміщенні, а споживач зобов`язується отримати послуги та відшкодувати виконавцю витрати, пов`язані із наданням послуг згідно умов, викладених у цьому Договорі.

Пунктом 2.4.3 Договору про відшкодування витрат на утримання майна передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за платіжними вимогами (рахунками) за використані енергоносії або виконані роботи при їх наявності не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку виконавця.

Розрахунковим періодом забезпечення енергоносіями вважається календарний місяць (п. 3.1 Договору про відшкодування витрат на утримання майна). Перший розрахунковий період починається з дати підписання Договору (п. 3.2 Договору про відшкодування витрат на утримання майна).

Обсяг та вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" комунальних послуг підтверджується наданими позивачем актами узгодження вартості комунальних послуг за спірний період, складеними у відповідності до п. 1.2 Договору про відшкодування витрат на утримання майна, в той час як матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" із письмовими мотивованими запереченнями щодо розрахунку обсягу та вартості таких послуг в порядку п. 3.5 Договору про відшкодування витрат на утримання майна.

Отже, у відповідності до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, п.п. 1.2, 2.4.3 Договору про відшкодування витрат на утримання майна Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" зобов`язане було компенсувати спожиті у вересні 2019 року комунальні послуги (за спожиту електроенергію) вартістю 241,32 грн. до 30.09.2019 включно, у жовтні 2019 року вартістю 274,32 грн. - до 31.10.2019 включно, у листопаді 2019 року вартістю 14 405,15 грн. - до 02.12.2019 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день листопада 2019 року припадав на вихідний день - суботу), у грудні 2019 року вартістю 16 747,19 грн. - до 02.01.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день грудня 2019 року згідно розпорядження Кабінету Міністрів України "Про перенесення робочих днів у 2019 році" №7-р від 10.01.2019 є вихідним днем, в той час як 01.01.2020 є святковим днем в силу положень статті 73 Кодексу законів про працю України), у січні 2020 року вартістю 22 075,72 грн. - до 31.01.2020 включно, у лютому 2020 року вартістю 14 873,15 грн. - до 02.03.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день лютого 2020 року припадав на вихідний день - суботу), у березні 2020 року вартістю 9 166,63 грн. - до 31.03.2020 включно, у квітні 2020 року вартістю 6 324,00 грн. - до 30.04.2020 включно.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" зобов`язане було компенсувати Державній акціонерній холдинговій компанії "Артем" спожиту у період з вересня 2019 року по квітень 2020 року електроенергію в загальною вартістю 84 107,48 грн.

Із наданих позивачем платіжних доручень вбачається, що відповідачем було сплачено в якості компенсації спожитої електроенергії кошти у розмірі 5 000,00 грн. згідно платіжного доручення №@2PL927749 від 02.03.2020, кошти у розмірі 9 999,00 грн. згідно платіжного доручення №@2PL119178 від 02.03.2020 та кошти у розмірі 9 999,00 грн. згідно платіжного доручення №@2PL115533 від 02.03.2020, тобто, у загальному розмірі 24 998,00 грн.

Доказів оплати заборгованості з компенсації спожитої електроенергії в іншій частині матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Таким чином, керуючись приписами ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" за Договором про відшкодування витрат на утримання майна підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відтак вимога Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" про стягнення заборгованості з компенсації спожитої електроенергії у розмірі 59 119,48 грн. (84 107,48 грн. - 24 998,00 грн.) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховану за період з 16.08.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 38 808,83 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань зі сплати орендної плати та нараховану за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 7 092,04 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань по компенсації податку на землю.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договорами (Договором оренди, Договором про відшкодування витрат на утримання майна та Договором про компенсацію плати за землю) строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошових зобов`язань, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договорами відповідальності.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення пені, нарахованої за порушення відповідачем грошових зобов`язань за Договором оренди та Договором про компенсацію плати за землю.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.6 Договору оренди визначено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З наведеного пункту Договору оренди вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені) та порядок нарахування пені (від суми заборгованості), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Позивачем нараховано пеню за Договором оренди в межах піврічного строку, визначеного частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Здійснивши власний перерахунок пені із врахуванням визначеного позивачем періоду нарахування пені, встановлених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів, та дат, в які було сплачено частину заборгованості, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" пені у розмірі 38 483,67 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення позивачем пеня у розмірі 325,16 грн. не підлягає задоволенню, оскільки обрахована невірно, так як позивачем невірно визначено дати, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів за вересень, грудень 2019 року та лютий, березень 2020 року. Крім того, позивачем не враховано, що день фактичного виконання зобов`язання не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, оскільки пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №927/1091/17.

Також позивачем було нараховано за період з 01.11.2019 по 31.07.2020 пеню у розмірі 7 092,04 грн. за прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань по компенсації податку на землю.

Пунктом 4.3 Договору про компенсацію плати за землю передбачено, що у разі порушення термінів оплати платежів, визначених в п.п. 2.1, 2.2 договору, сторона 2 на вимогу сторони 1 зобов`язана сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

З наведеного пункту Договору про компенсацію плати за землю вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійної облікової ставки НБУ) та порядок нарахування пені (за кожен день прострочення виконання зобов`язання), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Позивачем, при обрахунку пені за Договором про компенсацію плати за землю, було частково враховано приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, оскільки як правило Державна акціонерна холдингова компанія "Артем" здійснювала нарахування пені за півроку та один день.

Із розрахунку пені позивача також вбачається, що останнім нараховувалась пеня за прострочення сплати компенсації податку на землю за жовтень-грудень 2019 року та січень, квітень-червень 2020 року, натомість не нараховувалась пеня за прострочення сплати компенсації податку на землю за лютий-березень 2020 року.

Здійснивши власний перерахунок пені із врахуванням визначеного позивачем періоду нарахування пені, встановлених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" пені у розмірі 7 034,61 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення позивачем пеня у розмірі 57,43 грн. не підлягає задоволенню, оскільки обрахована невірно, так як позивачем невірно визначено дати, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань із компенсації податку на землю за листопад, грудень 2019 року та травень 2020 року, а також нараховувано пеню на платіж за жовтень 2019 року за шість місяців та один день.

За таких обставин позовні вимоги Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 553 974,59 грн., заборгованість із компенсації податку за землю у розмірі 116 979,36 грн., заборгованість із компенсації спожитої електроенергії у розмірі 59 109,48 грн., пеня, нарахована за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів, у розмірі 38 483,67 грн. та пеня, нарахована за прострочення сплати компенсації плати за землю, у розмірі 7 034,61 грн.

Щодо розподілу судових витрат на оплату судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В поданій до суду позовній заяві Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" заявлено до відповідача одну вимогу майнового характеру - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" коштів у загальному розмірі 775 964,30 грн.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви з вимогою майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, ціна позову Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" у справі №910/15812/20 складає 775 964,30 грн. (553 974,59 грн. боргу по орендним платежам + 116 979,36 грн. боргу з компенсації податку на землю + 59 109,48 грн. боргу з компенсації спожитої електроенергії + 38 808,83 грн. пені, нарахованої за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів, + 7 092,04 грн. пені, нарахованої за прострочення сплати компенсації плати за землю).

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви про стягнення 775 964,30 грн. позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 11 639,46 грн. (775 964,30 грн. ціни позову х 0,015).

В той же час, як вбачається із платіжних доручень № від 08.10.2020 на суму 8 891,75 грн., № від 08.10.2020 на суму 2 102,00 грн., № від 08.10.2020 на суму 2 102,00 грн. позивачем було сплачено на подання даної позовної заяви судовий збір у загальному розмірі 13 095,75 грн.

З огляду на наведене вбачається, що позивачем було надмірно сплачено судовий збір у сумі 1 456,29 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, позивач вправі звернутись до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 1 456,29 грн., проте в цій частині судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Отже, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, який підлягав сплаті за звернення до господарського суду із даним позовом (11 639,46 грн.), покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 79, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Департамент Декорацій" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, офіс 369; ідентифікаційний код 41446054) на користь Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10; ідентифікаційний код 14307699) заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 553 974 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 59 коп., заборгованість із компенсації податку за землю у розмірі 116 979 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 36 коп., заборгованість із компенсації спожитої електроенергії у розмірі 59 109 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`ять) грн. 48 коп., пеню, нараховану за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів, у розмірі 38 483 (тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 67 коп., пеню, нараховану за прострочення сплати компенсації плати за землю, у розмірі 7 034 (сім тисяч тридцять чотири) грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 11 633 (одинадцять тисяч шістсот тридцять три) грн. 72 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 04.02.2021.

Суддя Р.В. Бойко