РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1067/20

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівський плодоовочевий комбінат», вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, 14037;

до відповідача: Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000;

предмет спору: про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити дії

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Гладченко Н.Л. представник, діє в порядку самопредставництва (витяг з ЄДРПОУ).

У судовому засіданні 01.02.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

09.11.2020, надійшов позов Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівський плодоовочевий комбінат» (надалі - ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат») до Чернігівської міської ради з проханням:

- визнати пункт 25 рішення Чернігівської міської ради від 25.06.2020 №54/VII-21 недійсним;

- зобов`язати Чернігівську міську раду надати ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0191га, по вул. Інструментальній, 5, м. Чернігова, для переобладнання та використання вагової під пункт технічного обслуговування автотранспорту.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказав, що на земельній ділянці, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення якої він бажає отримати, знаходиться об`єкт нерухомості (автовагова), що належить йому відповідно до свідоцтва про право власності серії САА №770942, виданого Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 28.01.2005 на підставі рішення від 23.10.2004 №240. За доводами позивача, Чернігівська міська рада ухиляється від оформлення відносин користування земельною ділянкою, на якій розміщено вказаний об`єкт нерухомості, необґрунтовано відмовляючи в наданні дозволу на розроблення проєкту щодо відведення такої земельної ділянки (п.25 рішення від 25.06.2020 №54/VII-21, що оскаржується).

Позов пред`явлений з метою захисту цивільних прав та інтересів позивача, як власника нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, право користування відносно якої не оформлено ним в установленому законом порядку, внаслідок неправомірних дій відповідача.

Ухвалою суду від 23.11.2020, після усунення встановлених недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі №927/1067/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.12.2020; сторонам установлено процесуальні строки для подачі заяв по суті спору.

Відповідач, у межах процесуальних строків, установлених ухвалою від 23.11.2020, в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), надав суду відзив на позов (разом з доказами його направлення на адресу позивача), в якому проти заявлених вимог заперечував у повному обсязі, мотивуючи відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0191га (м. Чернігів, вул. Інструментальна 5) тим, що заявлена площа земельної ділянки не відповідала площі об`єкту нерухомості (автовагової, 0,00289га), зареєстрованої за позивачем за вказаною адресою. Звертав увагу, що позитивне вирішення звернення позивача передбачало б зміну цільового призначення такої земельної ділянки, а саме віднесення її до категорії земель транспорту, що не узгоджувалось з вимогами Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Зокрема, визначення розміру ділянки під станції технічного обслуговування і автозаправних станцій (під яку заявник просив відвести земельну ділянку) повинно прийматися залежно від їх класу в межах 0,3 - 0,5га, також необхідно враховувати розміщення пункту обслуговування автотранспорту в залежності від наявності існуючих будинків та будівель (не менше 15м відповідно до п.3.13. табл.1 дод.3.1. ДБН 360-92**). В разі переобладнання вагової під пункт технічного обслуговування автотранспорту, наведені вимоги планування території для цілей - об`єкт станція технічного обслуговування, дотримані не будуть. Звертав увагу на відсутність змін у технічній документації на об`єкт нерухомості. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (витяги з яких додані до відзиву) на даний час містять відомості про наявність нерухомого майна за адресою по вул. Інструментальна, 5 вагова, а не пункт технічного обслуговування автотранспорту. Додатково зазначав про невиконання ДП «ЧПК-Трейд-01» податкових зобов`язань відносно земельної ділянки за адресою вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів.

14.12.2020, у підготовче засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач до суду не прибув, повноважного представника не направив. Натомість заявив клопотання про розгляд даної справи без участі його представника, яке за відсутності заперечень відповідача судом задоволено.

Суд, у судовому засіданні 14.12.2020, без виходу до нарадчої кімнати, в порядку частини 2 статті 183 ГПК України, постановив відкласти підготовче засідання на 14.01.2021, з метою забезпечення права позивача на подачу до суду, в порядку статей 166, 184 ГПК України, відповіді на відзив у строк, установлений ухвалою від 23.11.2020, про що останній повідомлений відповідно до статей 120, 121 ГПК України.

Позивач, у межах процесуальних строків установлених судом, скористався правом на подачу відповіді на відзив, в якій заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав, указаних у позовній заяві. Вважає, що наведені в відзиві обставини не спростовують його доводи щодо неправомірної відмови Чернігівської міської ради в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою відносно спірної земельної ділянки, з огляду на підстави, визначені абзацом 1 частини 3 статті 123 Земельного кодексу України.

14.01.2021, у підготовче засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

За результатами підготовчого засідання, суд, у порядку п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 01.02.2021, про що позивач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

01.02.2021, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

За висновком суду, неприбуття належним чином повідомленого позивача в судове засідання, відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, не є перешкодою для розгляду спору по суті. При цьому, судом взято до уваги, що позивач попередньо клопотав проводити розгляд даної справи за відсутності його повноважного представника, що було задоволено судом.

01.02.2021, розпочато розгляд справи по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, виходячи з обставин, наведених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія САА №770942, виданого 28.01.2005 Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на підставі рішення від 23.10.2004 №240, Дочірнє підприємство «ЧПК-Трейд-01» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівський плодоовочевий комбінат» є власником об`єктів нерухомості за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 5, а саме: складського приміщення (З-1, 265,7м.кв.); автоваг (И-1, 28,9м.кв.); адміністративного приміщення, охолоджувального сховища, надбудови (К-3, К1 -1, К2, К3, К4, К5, 3270,2м.кв); будівлі засолцеху, підвалу (Л-1, Л2-1, Л3-1, Л4-1, Л1, 3235,4м.кв); будівлі навіс (М, 453,9м.кв.) (форма власності: колективна).

За довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (сформовані 28.09.2020 за №№225888954 та 225889634) ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» є власником Ѕ частини об`єктів нерухомого майна: складського приміщення (З-1, 265,7м.кв.); автоваг (И-1, 28,9м.кв.); адміністративного приміщення, охолоджувального сховища, надбудови (К-3, К1 -1, К2, К3, К4, К5, 3270,2м.кв); складу готової продукції (Л4-1, 969,6м.кв.), підвалу (Л-1, Л2-1, Л3-1, Л1-1, 2227,8м.кв); будівлі навіс (М, 453,9м.кв.) (форма власності: колективна), розташованих за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 5. Підстава: свідоцтво про право власності від 28.01.2005; видавник: Виконавчий комітет Чернігівської міської ради.

Відносно земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. Інструментальна, 5, до матеріалів справи надано кадастровий план, згідно з яким площа даної земельної ділянки, де розміщено перераховані об`єкти нерухомості, складає 0,0191га. Відомості про присвоєння цій земельній ділянці кадастрового номеру та включення її до Державного земельного кадастру відсутні.

Право власності або користування цією земельною ділянкою сторонами в установленому законом порядку не оформлено.

За довідкою ГУ ДФС у Чернігівській області від 24.05.2019 №7578/10/25-01-12-03-05 позивач податкові зобов`язання за земельну ділянку, за адресою вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, у 2015-2019 роках не декларував.

30.04.2020, ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» звернулось до Чернігівської міської ради з клопотанням №16/1, в якому просило надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 0,0191га, розміщену по вул. Інструментальній, 5, м. Чернігів, для переобладнання та використання під пункт технічного обслуговування автотранспорту (землі автотранспорту).

Розглянувши звернення позивача, Чернігівська міська рада рішенням від 25.06.2020 №54/VII-21 «Про надання дозволів на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» (п.25), керуючись абзацом 1 частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, в зв`язку з невідповідністю заявленої площі зареєстрованим за позивачем об`єктам нерухомого майна, враховуючи вимоги Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», відмовило заявнику в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0191га, по вул. Інструментальній, 5, для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (для переобладнання та використання вагової під пункт технічного обслуговування автотранспорту).

Частина 15 статті 123 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) передбачає, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в наданні земельної ділянки в користування може бути оскаржена до суду.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Наведене також відповідає змісту частини 1 статті 20 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

Предметом розгляду даної справи є приватно-правовий інтерес позивача щодо оформлення права користування земельною ділянкою, де розміщено частина (1/2) належних йому на праві колективної власності об`єктів нерухомого майна (зокрема автоваги, площею 28,9м.кв.), з метою використання відведеної земельної ділянки під пункт технічного обслуговування автотранспорту.

За змістом статті 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи частин 1 та 2 статті 373 ЦК України та статті 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Частинами 1 та 2 статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до абзацу 1 частин 1 та 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 2 статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частина 4 статті 120 ЗК України).

Питання передачі в власність або користування земельної ділянки, на якій розміщено об`єкти нерухомості, Ѕ частини яких належать позивачу на праві колективної власності, до цього часу не вирішено.

Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (статті 120 ЗК України та 377 ЦК України), особа, яка законно набула в власність будинок, споруду, має цивільний інтерес у оформленні права на земельну ділянку під таким будинком, спорудою після їх набуття, пропорційно до часток у праві власності.

За висновком суду, відповідно до статей 120 ЗК України та 377 ЦК України, позивач, який згідно з свідоцтвом про право власності серії САА №770942, виданого 28.01.2005, та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, як власник Ѕ частини об`єктів нерухомості: складського приміщення (З-1, 265,7м.кв.); автоваг (И-1, 28,9м.кв.); адміністративного приміщення, охолоджувального сховища, надбудови (К-3, К1 -1, К2, К3, К4, К5, 3270,2м.кв); складу готової продукції (Л4-1, 969,6м.кв.), підвалу (Л-1, Л2-1, Л3-1, Л1-1, 2227,8м.кв); будівлі навіс (М, 453,9м.кв.), розташованих за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 5, має право користування указаною земельною ділянкою пропорційно до частки в праві власності перерахованих об`єктів нерухомості, що має бути оформлено в установленому законом порядку.

Порядок надання земельних ділянок державної та комунальної власності в користування встановлений статтею 123 ЗК України.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання в користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання в користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки в користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні в користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проєктом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (в разі вилучення земельної ділянки)(частини 1 та 2 статті 123 ЗК України).

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки в власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК України).

Керуючись наведеними нормами, позивач правомірно 30.04.2020 звернувся з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах міста Чернігова, саме до Чернігівської міської ради як розпорядника земель територіальної громади міста.

Водночас, у даному клопотанні позивач просив надати дозвіл на розроблення проєкту відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0191га, розміщеної по вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, під один з об`єктів нерухомості (автоваги, площею 0,00289га), що на ній розташований, змінивши при цьому цільове призначення цієї земельної ділянки, а саме відведення її під пункт технічного обслуговування автотранспорту (землі транспорту).

Частиною 3 статті 123 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених в установленому законом порядку.

Дана норм передбачає виключний перелік підстав відмови повноважного органу в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язує останнього мотивувати таку відмову.

Рішенням від 25.06.2020 №54/VII-21 «Про надання дозволів на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» (п.25) Чернігівська міська рада, керуючись частиною 3 статті 123 ЗК України, відмовила позивачу в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0191га, по вул. Інструментальній, 5, м. Чернігів, для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (для переобладнання та використання вагової під пункт технічного обслуговування автотранспорту), з підстав невідповідності площі фактично зареєстрованим за позивачем об`єктам нерухомості (розміщеним за даною адресою) (1) та враховуючи вимоги Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (2).

Частинами 1-5 статті 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає в визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється зокрема в порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» унормовано, що цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

За статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані в власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати в запасі.

Виходячи зі змісту абзацу 2 частини 1 та частини 2 статті 20 ЗК України зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає зміну категорії землі, тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії земель в іншу; така зміна має відбуватися шляхом розроблення, погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 ЗК України.

Як вбачається з витягу рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів (п.41) від 15.10.2001 №250 право постійного користування земельною ділянкою, за адресою: вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, припинено. Дану земельну ділянку зараховано до земель запасу міста (попередній землекористувач: ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат», про що свідчить державний акт серія ЧН-187 від 02.03.1994) (засновник позивача).

Відповідно до частини 1 статті 65 ЗК України землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

За частиною 1 статті 71 ЗК України до земель автомобільного транспорту належать землі під спорудами та устаткуванням енергетичного, гаражного і паливороздавального господарства, автовокзалами, автостанціями, лінійними виробничими спорудами, службово-технічними будівлями, станціями технічного обслуговування, автозаправними станціями, автотранспортними, транспортно-експедиційними підприємствами, авторемонтними заводами, базами, вантажними дворами, майданчиками контейнерними та для перечеплення, службовими та культурно-побутовими будівлями й іншими об`єктами, що забезпечують роботу автомобільного транспорту.

На виконання пункту г) статті 15 та статті 19 ЗК України, пункту ґ) статті 14 ЗУ «Про землеустрій», підпункту 11 пункту 4 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 №224, та з метою забезпечення обліку земель за видами їх цільового призначення в державному земельному кадастрі затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (надалі - Класифікатор) (наказ Держкому України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548).

За Класифікатором до секції J «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» віднесено за кодом 12.04. землі транспорту, які використовуються для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Водночас, як вірно звертає увагу відповідач у відзиві на позов, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за позивачем на момент звернення не було зареєстровано такий об`єкт нерухомого майна як пункт (станція) технічного обслуговування автотранспорту (вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів), під розміщення якого він просив надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за адресою: вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів.

Технічна документація на об`єкт пункт (станція) технічного обслуговування автотранспорту, за адресою: вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, до матеріалів справи також не надано.

Згідно з вимогами Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (п.7.54) гаражі відомчих автомобілів і легкових автомобілів спеціального призначення, вантажних автомобілів, таксомоторів, автобусні й тролейбусні парки, трамвайні депо, а також станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати в промислових і комунально-складських зонах міста. При цьому, відстані від станцій технічного обслуговування до житлових і громадських будинків необхідно приймати згідно з таблицею 7.5а (зокрема не менше 15м до житлових та громадських забудов та не менше 50м до загальноосвітніх, дитячих закладів та лікувальних установ із стаціонаром) та примітки 1 до п.7.50. (тобто з дотриманням протипожежних відстаней згідно з таблицею 1 додатку 3.1. цих ДБН в залежності від ступеня вогнестійкості будівель та споруд).

У рішенні від 25.06.2020 №54/VII-21 (п.25) відповідач указував на недотримання вимог Державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині планування території для цілей об`єкта пункт (станція) технічного обслуговування, під розміщення якої позивач клопотав надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також відповідач, відмовляючи в наданні позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, звертав увагу на невідповідність площі, визначеної заявником, до фактичної площі зареєстрованих за ним об`єктів нерухомого майна на указаній земельній ділянці (зокрема до площі об`єкту вагова), про який йде мова в його звернені.

Наведені обставини, за висновком суду, є достатньою підставою для відмови Чернігівською міською радою на підставі частини 3 статті 123 ЗК України в наданні дозволу позивачу на розроблення проєкту відведення земельної ділянки, площею 0,0191га, за адресою вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, для переобладнання та використання вагової (площею 28,9 м.кв.) під пункт (станцію) технічного обслуговування автотранспорту.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що відмова Чернігівської міської ради в наданні ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0191га, за адресою: вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів, під пункт (станцію) технічного обслуговування автотранспорту, була правомірною та узгоджувалась з приписами частини 3 статті 123 ЗК України, що позивачем не спростовано, тому, за висновком суду, позов про визнання недійсним п.25 рішення Чернігівської міської ради від 25.06.2020 №54/VII-21 та про зобов`язання Чернігівської міської ради надати відповідний дозвіл, задоволенню не підлягає.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4204грн покладено на позивача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 80, 91, 123, 129, 165, 166, 178, 184, 233, 236, 238, 239, 241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівський плодоовочевий комбінат» (14037, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 5, ) до Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, ) про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 03.02.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко