ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р.Справа № 922/3307/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали страви та заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична Компанія "Здоров`я", 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 22
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Інновації", 61038, м. Харків, вул. Чкалова, 32-А, кв. 32
простягнення 421 500, 00 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Зінченко Ю.В., ордер серія ВІ № 1021829 від 12.10.2020 року;

відповідача (заявника): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.01.2021 року у позові відмовлено.

14.01.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 799) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати, у якій останній, просить суд, прийняти заяву до розгляду та долучити до матеріалів справи. Розгляд заяви та питання про судові витрати розглядати за відсутності відповідача або його представника, на підставі наявних у матеріалах справи, а також доданих до цієї заяви доказів, та з урахуванням викладених у заяві обставин. Долучити до матеріалів справи документи (докази), що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу). Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/3307/20, яким стягнути з позивача судові витрати у розмірі 13 500, 00 грн. - суми витрат на професійну правничу допомогу, на користь відповідача які він поніс у зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року прийнято до розгляду заяву (вх. № 799 від 14.01.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Інновації" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "25" січня 2021 р. о(б) 15:30 год. Запропоновано позивачеві у строк до 25.01.2021 року надати письмові пояснення (заперечення) щодо наданої відповідачем заяви (вх. № 799 від 14.01.2021 року) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати.

21.01.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшли заперечення (вх. № 1501) проти заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати, у яких останній зазначає, що відповідач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг та вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Інформація яка міститься в додатковій угоді від 28.12.2020 року до договору від 05.11.2020 року про надання правової (правничої) допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. За твердженнями позивача, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правової допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку із чим, вважає що підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи немає, та просить суд, відмовити у задоволенні заяви щодо питання про судові витрати.

Уповноважений представник заявника (відповідача) у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви у справі повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення яке судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, у 2 пункті наданої до суду заяви (вх. № 799 від 14.01.2021 року) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати, заявник (відповідач) просив суд, розгляд заяви та питання про судові витрати здійснювати за відсутності відповідача або його представника, на підставі наявних у матеріалах справи, а також доданих до цієї заяви доказів, та з урахуванням викладених у заяві обставин.

Присутній у судовому засіданні представник позивача, просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати з підстав викладених у наданих до суду запереченнях.

Судом поставлено на обговорення викладене у 2 пункті заяви клопотання заявника (відповідача) про розгляд заяви та питання про судові витрати за відсутності відповідача або його представника.

Присутній у судовому засіданні представник позивача не заперечував.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, про задоволення викладеного у 2 пункті заяви (вх. № 799 від 14.01.2021 року) клопотання, про розгляд заяви та питання про судові витрати за відсутності відповідача або його представника.

Розглянувши заяву (вх. № 799 від 14.01.2021 року) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

В обґрунтування наданої до суду заяви заявник (відповідач) зазначає, що 21.01.2021 року під час судових дебатів у справі № 922/3307/20 представник відповідача заявив про необхідність окремого вирішення питання про судові витрати, з метою надання доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу). Рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2021 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення, питання про судові витрати не вирішувалось. У зв`язку із чим, відповідачем надано до суду відповідну заяву (а.с. 189-191).

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог частин 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Разом із тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із матеріалів справи № 922/3307/20 року, відповідачем у відзиві на позовну заяву (вх. № 26856 від 17.11.2020 року) на виконання пункту 8 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 13 500, 00 грн. суми судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 89-95).

Крім того, відповідачем надано до суду копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2020 року укладеного між адвокатом Лузан О.С. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет - Інновації".

Відповідно до пункту 1.1. договору, сторони погодили, що одна сторона - адвокат, приймає на себе доручення іншої сторони - клієнта про надання правової (правничої) допомоги у справі № 922/3307/20 в інтересах клієнта у Господарському суді Харківської області (першої, апеляційної та касаційної інстанції) на умовах, передбачених договором, а інша сторона - клієнт - зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору, сторони погодили, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати визначається в додатковій угоді до договору про надання правової допомоги (а.с. 97-99).

Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ № 002277 від 24.10.2018 року та оригінал ордеру серія ХВ № 001142 від 05.11.2020 року (а.с. 100-101).

Відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд має оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем на виконання вищевказаних вимог 14.01.2021 року надано заяву (вх. № 799) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати, разом із доказами у підтвердження заявленої до стягнення суми, а саме: - копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2020 року; - копію ордеру ХВ № 001142 від 05.11.2020 року; - копію додаткової угоди до договору від 05.11.2020 року про надання правової (правничої) допомоги від 28.12.2020 року на суму 13 500, 00 грн. (а.с. 192-197).

Проте, відповідачем в порушення вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Інформація, яка міститься в пункті 1 додаткової угоди від 28.12.2020 року, зокрема щодо обсягу наданих клієнтом послуг (робіт), не може вважатись тим самим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, надана відповідачем додаткова угода від 28.12.2020 року до договору від 05.11.2020 року про надання правничої (правової допомоги) у підтвердження заявленої до стягнення із позивача на користь відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500, 00 грн. не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній розрахунок (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Досліджуючи надані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів не достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги відповідачеві у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат та заперечення позивача, суд дійшов висновку, що адвокатом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні заяви (вх. № 799 від 14.01.2021 року) відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви (вх. № 799 від 14.01.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Інновації" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3307/20 щодо питання про судові витрати - відмовити.

Рішення (додаткове) господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення (додаткове) може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична Компанія "Здоров`я" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 22, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет-Інновації" (61038, м. Харків, вул. Чкалова, 32-А, кв. 32, ).

Повний текст рішення (додаткового) складено 01.02.2021 року.

Суддя О.О. Ємельянова