ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.02.2021 Справа № 908/215/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали позовної заяви вих. б/н від 26.01.2021 (вх. № 230/08-07/21 від 26.01.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29, ідентифікаційний код 39071718)

до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ідентифікаційний код 43143945)

про компенсацію немайнової шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про компенсацію немайнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період з 16.03.2018 по 05.04.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 29.01.2014 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт від 13.04.2018 №224/08-01-14-01/39071718 (далі акт перевірки). В акті перевірки зроблено висновки про заниження показника результату фінансового результату, зокрема показників рядка 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Обставину, що зроблені в акті висновки, встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №280/504/19. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 280/504/19 спростовано викладені в акті перевірки висновки про завищення позивачем суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 1 квартал 2017 року на суму 72257 грн. та заниження позивачем податку на прибуток у загальному розмірі 243 419 грн. Також позивач вказує, що 29.08.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток, що встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №280/504/19. На думку позивача, немайнова шкода полягає у тому, що внаслідок безпідставного внесення в акт перевірки висновків про заниження показника результату фінансового результату державний службовець спровокував застосування до позивача фінансових санкцій. Позивач вважає, що розмір компенсації за непрозорі і неясні дії державного службовця ДФС у Запорізькій області, яки збільшили ризик власник помилок, справедливо було б визначити у розмірі річного податку на прибуток підприємств, який позивач сплатив державі податок у 2017 році в сумі 182917,00 грн. (128209+54708). Проте позивач вказує, що згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом. Тому на підставі ст. 56 Конституції України позивач просить суд визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди за внесення до акту перевірки безпідставних висновків про заниження показника результату фінансового результату, відшкодувати за рахунок держави компенсацію немайнової шкоди у визначеному судом розмірі.

Позов заявлено на підставі норм ст. 56 Конституції України, ст. 23 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Розглянувши матеріали вищезазначеної позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач визначає позовну заяву як немайнову, проте фактично просить відшкодувати шкоду (компенсацію майнової шкоди) за неправомірні дії відповідача.

Позовні вимоги, що підлягають майновій оцінці, є майновими вимогами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позовна заява не містить прохальної частини позову, з якої би вбачався зміст позовних вимог (спосіб захисту), з якими позивач звертається до суду, а також вимоги, які пред`явлені позивачем до відповідача. Також позивач не визначив самостійно конкретний розмір компенсації, яку просить суд відшкодувати, а покладає визначення розміру компенсації на суд.

Посилання позивача на норму ст. 23 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, не звільняє позивача від обов`язку зазначення ціни позову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України, в межах якої суд здійснює оцінку правомірності заявленого до відшкодування розміру шкоди.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач у позові посилається на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №280/504/19 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 280/504/19.

Вказані судові рішення в є письмовими доказами в розумінні ч. 1 ст. 91 ГПК України, на які позивач посилається в позовній заяві в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, тому позивач зобов`язаний надати ці докази за приписами ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Позивач не зазначає в позові про неможливість подання копій судових рішень. Натомість вказує на те, що суд має можливість доступу до вказаних судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З викладеного слідує, що докази, на які позивач посилається в позовній заяві, мають бути додані до позовної заяви, окрім випадку, коли позивач не може подати ці докази.

Позивачем не дотримано вимоги п. 8 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України щодо надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За вимогами ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За змістом п. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (з наступними змінами та доповненнями), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Виходячи з викладеного, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачам є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

В порушення зазначених вимог позивач не надав жодних доказів надсилання відповідачу позовної заяви з усіма додатками до неї.

Таким чином, позивачем не дотримано вимоги п. 1 ч. 1 ст. 164, ч.1 ст. 172 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

У ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» вих. вих. б/н від 26.01.2021 (вх. № 230/08-07/21 від 26.01.2021) залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати:

- прохальну частину позову, з якої би вбачався зміст позовних вимог (спосіб захисту), з якими позивач звертається до суду, а також конкретний розмір немайнової компенсації, яку позивач просить відшкодувати;

- копії судових рішень, на які позивач посилається в позові (рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №280/504/19, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 280/504/19);

- опису вкладення про надсилання відповідачу позовної заяви з усіма доданими до неї документами із зазначенням їх конкретного переліку та кількості;

- доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення усіх документів на виконання зазначеної ухвали суду.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Звернути увагу позивача, що копії документів засвідчуються відповідно до вимог пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, згідно з яким відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

5. Копію даної ухвали направити позивачу.

Відповідно до ст. ст. 235, 255 ГПК України ухвала суду набрала законної сили 01.02.2021 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.В. Федорова