ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" лютого 2021 р. Справа № 924/1133/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 203

за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Вінниця

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ", Хмельницька обл., Волочиський район, с. Личівка

2. ОСОБА_1 м. Хмельницький

3. ОСОБА_2 , Київська обл., м. Вишневе

4. ОСОБА_3 , Вінницька обл., Барський район, м. Бар

про стягнення солідарно заборгованості за договором кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. в сумі 460940,22 грн, яка складається з основного боргу в сумі 400000,00 грн, процентів в сумі 55239,32 грн, 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 5179,97 грн, втрат від інфляції в сумі 521,17 грн,

представники сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача 1: не з`явився;

відповідача 2 : не з`явився;

відповідача 3 : Юринець А.В. - адвокат;

відповідача 4 : не з`явився.

У судовому засіданні 08.02.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 06.11.2020р. відкрито провадження у справі № 924/1133/20 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.11.2020р. залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою суду від 17.12.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 924/1133/20 на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.01.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулося з позовом до господарського суду про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 400000,00 грн основного боргу, 55239,32 грн процентів, 5179,97 грн 3% річних, 521,17 грн втрат від інфляції на підставі договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. (із врахуванням внесених змін згідно додаткового договору від 25.09.2018р. № 1).

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" умов договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. на суму 400000,00 грн (максимальний ліміт кредитування). Крім того, як відмічає позивач у позові, 16.05.2018р. та 25.09.2018р. між позивачем та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки, предметом яких є зобов`язання відповідачів 2, 3, 4 перед кредитором відповідати солідарно з боржником (відповідач 1) за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте дана обставина не позбавляє можливості суд вирішити справу за наявними матеріалами.

Відповідачем 3 подано суду відзив на позов від 10.11.2020р., у якому зазначає, зокрема, що 25.09.2018р. зобов`язання, що виникло на підставі договору поруки від 16.05.2018р., укладеного між ОСОБА_2 і позивачем, було припинено за згодою позивача у зв`язку зі зміною ОСОБА_2 на ОСОБА_1 . Згода позивача, як вказує відповідач 3, на зміну ОСОБА_2 на ОСОБА_1 підтверджується додатковим договором № 1 від 25.09.2018р. до договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. та договором поруки від 25.09.2018р., укладеного між позивачем та відповідачем 2. Також відповідач 3 звертає увагу, що 29.05.2018р. загальними зборами сучасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" згідно протоколу № 3 виведено зі складу учасників товариства ОСОБА_2 та передано його частку в статутному капіталі товариства в розмірі 1320000,00 грн, що становить 66% статутного капіталу товариства ОСОБА_1 ; включено до складу учасників товариства ОСОБА_1 .

Відповідач 3 в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві на позов.

У відзиві на позовну заяву від 25.11.2020р. представник відповідача 2 просить у позові відмовити, оскільки ОСОБА_1 договір поруки від 25.09.2018р. не підписувала, до м. Вінниця не приїжджала. Крім того, як зазначено у відзиві, ОСОБА_4 (чоловік відповідача 2) також не їздив у м. Вінниця та жодних документів в банку не підписував.

08.02.2021р. на адресу суду надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (поворно) та на вирушення експертизи поставити питання: чи виконано підписи на останній сторінці (стор. 21) договору поруки від 25.09.2018р., укладеного між ПАТ "Держвний ощадний банк України" та фізичною особою ОСОБА_1 , саме ОСОБА_1 . Також відповідач 2 просить суд витребувати для проведення почеркознавчої експертизи у позивача оригінал договору поруки від 25.09.2018р. В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 не підписувала договір поруки, а її чоловік не їздив у м. Вінниця та жодних документів не підписував.

Суд, розглянувши подане клопотання представника відповідача 2 про повторне призначення судової почеркознавчої експертизи відмовляє у його задоволенні, оскільки ухвалою суду від 13.01.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 924/1133/20 та призначено справу № 924/1133/20 до судового розгляду по суті. Водночас, за приписами ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 (смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета; необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції) та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу (перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі). Тобто, дані норми позбавляють суд можливості на стадії судового розгляду по суті зупинити провадження у справі з підстав призначення експертизи, при цьому враховуються строки розгляду справи по суті. В той же час, судом зазначається, що ним було надано правову оцінку стосовно призначення у справі почеркознавчої експертизи в ухвалі від 13.01.2021р.

Таким чином, беручи до уваги зміст наявних матеріалів справи, доводи сторін, зважаючи на те, що обставини справи, з`ясування яких необхідно для вирішення спору, можуть бути доведені за допомогою наявних у справі засобів доказування, суд вважає, що відсутня необхідність у роз`ясненні експертом питань, що виникають при вирішенні господарського спору. Тому, клопотання відповідача про призначення експертизи, відповідно й про витребування оригіналу договору поруки від 25.09.2018р., не підлягає задоволенню.

Крім того, представник відповідача 2 просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Суд, розглянувши дане клопотання, відмовляє у його задоволенні, зважаючи на зміст ч. 2 ст. 195 ГПК України, відповідно до якої суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ухвалу про закриття підготовчого провадження постановлено судом 13.01.2021р.). Разом з тим, у п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України). Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.05.2020р. у справі № 922/1200/18 та від 04.06.2020р. у справі № 914/6968/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Представники відповідача 1 та відповідача 4 в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не подали, причин неявки та неподання доказів не повідомили.

Ухвали суду від 09.11.2020р., від 30.11.2020р., від 17.12.2020р. були отримані відповідачем 1, про що свідчать судові повістки.

Крім того, ухвали суду від 30.11.2020р., від 17.12.2020р. (в т.ч. вказану у відповіді на запит Барської міської ради надіслані на адресу відповідача 4), однак повернуті до суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ухвала суду від 13.01.2021 року надіслана на адресу відповідача 4 вказану у відповіді на запит Барської міської ради.

Згідно ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. З наведеного, відповідачі 1, 4 є такими, що належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подали та причин неявки та неподання відзиву не повідомили.

Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Згідно ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, розумність строків розгляду судового спору, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі позивача, відповідачів 1, 4 та за наявними в матеріалах справи доказами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

16.05.2018р. між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 456, відповідно до п. 2.1. якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2. договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 14.05.2021 року.

Згідно п. 2.3. договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі або в еквіваленті 400000,00 гривень.

У п. 2.3.2. договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком: до 01.02.2021р. (включно) - 400000,00 грн; з 02.02.2021р. по 01.03.2021р. (включно) - 300000,00 грн; з 02.03.2021р. по 01.04.2021р. (включно) - 200000,00 грн; з 02.04.2021р. по кінцеву дату повернення (включно) - 100000,00 грн.

З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період.

У разі якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Як передбачено п. 2.4. договору, кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених статтею 3 цього договору з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на такі цілі (цільове призначення кредиту): 1-й транш у розмірі, що не перевищує 400000,00 грн: поповнення обігових коштів (п. 2.4.1. договору).

Пунктом 2.7. договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним:

Процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах: 20,8% - застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в пп. 2.7.1.2. цього договору (п. 2.7.1.1. договору); 22,8% - застосовується за наявності порушення позичальником зобов`язання встановленого п. 5.3.7. цього договору (п. 2.7.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.7.6. договору проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту (траншу) приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом (траншем), а день повернення кредиту (траншу) до розрахунку процентів не включається.

Згідно п. 2.9. договору виконання зобов`язання позичальником та погашення заборгованості за цим договором здійснюється в такій послідовності (черговості): оплата несплачених своєчасно процентів за користування кредитом (у випадках, якщо прострочення буде мати місце); оплата несплаченої своєчасно частини основної суми боргу (у випадках, якщо прострочення буде мати місце); оплата несплачених своєчасно комісійних винагород, визначених цим договором (якщо прострочення буде мати місце); сплата строкових нарахованих процентів за користування кредитом; сплата комісійних винагород за кредитом, визначених цим договором; сплата пені за непогашення у строк основної суми боргу (якщо непогашення буде мати місце); сплата пені за непогашення у строк процентів за користування кредитом (якщо непогашення буде мати місце); сплата пені за непогашення у строк комісійної (-их) винагороди (-д) (якщо непогашення буде мати місце); сплата інших платежів та/або штрафних санкцій, що будуть належати до сплати відповідно до умов цього договору; сплата строкової частини основної суми боргу.

Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Як передбачено у п. 3.1.1. договору, банк відкриває рахунок (рахунки) для обліку основної суми боргу відповідно до правил , що діють у банку, та законодавства. Банк надає кредит (транш) в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку для обліку основної суми на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку.

У відповідності до п. 3.2.1. договору позичальник має право в будь-який час після письмового повідомлення банку про дострокове погашення основної суми боргу, яке надається не менш ніж за 3 банківські дні до моменту погашення, провести таке дострокове погашення основної суми боргу за умови, що в будь-якому випадку нараховані банком проценти за користування кредитом, належні до сплати комісійні винагороди та всі інші суми, які повинні бути сплачені згідно з умовами цього договору, будуть сплачені позичальником до дати підписання додаткового договору про розірвання цього договору або у день підписання додаткового договору. Повне дострокове погашення основної суми боргу здійснюється позичальником в будь-якому разі не пізніше сплати нарахованих банком процентів за користування кредитом та всіх належних до сплати платежів, які повинні бути сплачені згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.3.1. договору передбачено, що банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем/поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, відкликати кредит та вимагати (в порядку, визначеному пп. 3.3.2. цього договору) повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо, зокрема, позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений позичальником з банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Відкликання банком кредиту з підстав, визначених пп. 3.3.1. цього договору здійснюється шляхом направлення позичальнику в порядку, визначеному п. 10.4. цього договору, вимоги про відкликання кредиту. Після отримання від банку зазначеної вище вимоги про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 25 банківських днів з дати направлення банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору) (п. 3.3.2. договору).

У п. 3.4.1. договору сторони погодили, що підставою для визначення суми зобов`язання (включаючи основну суму боргу, суми нарахованих процентів, комісійні винагороди та інші платежі) є виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується: порукою ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (п. 4.1.2. договору); порукою ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Згідно п. 5.2.6. договору банк має право з підстав, передбачених пп. 3.3.1. цього договору, відкликати кредит (вимагати повернення суми кредиту (основної суми боргу) та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом, разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором) в порядку, визначеному п. 3.3. цього договору.

Як передбачено у п.п. 5.3.1., 5.3.2. договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з банком. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

У відповідності до п.п. 10.1., 10.2., 10.3. договору цей договір може бути змінений та доповнений за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання сторонами/їх уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін (за бажанням). Додаткові договори та будь-які інші правочини, укладені на зміну та доповнення умов цього договору, є його невід`ємною частиною.

Пунктом 10.4. договору передбачено, що сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур`єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення) / рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 11 цього договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 10.6. договору).

У додатках 1-4 до договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. сторонами погоджено: найменування та місцезнаходження банків (їх кодів та рахунків); довідку про розшифровку рядку 2000 Форми № 2 "Звіт про фінансові результати" Форми № -2м (№ -2мс) "Звіту про фінансові результати" у розрізі видів економічної діяльності; заяву на отримання кредиту (траншу); довідку про надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника в інших банківських установах.

25.09.2018р. між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (позичальник) укладено додатковий договір № 1 до договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р., відповідно до п. 1 якого сторони домовилися внести зміни до п. 14, пп. 1.1. Статті 1 "Терміни та їх тлумачення", до договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. та викласти в наступній редакції:

"1.1. Терміни та скорочення використовуються в цьому договорі в такому значенні: поручитель - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )".

Відповідно до п. 2 додаткового договору сторони домовилися внести зміни до п.п. 4.1.2., п. 4.1. Статті 4 "Забезпечення виконання зобов`язання за договором", до договору кредитної лінії № 456 від 16.05..2018р. та викласти в наступній редакції:

"4.1.2. порукою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )".

16.05.2018р. та 25.09.2018р. між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (боржник), ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (поручитель), ОСОБА_3 (поручитель) укладено договори поруки, відповідно до п. 2.1. якого поручителі безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язуються перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору (договір кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р.).

Відповідно до п. 2.2.1. договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором за невиконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Згідно п. 3.2.2. договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитними договором кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як передбачено п. 4.2.1. договорів поруки, поручитель зобов`язаний незалежно від зміни фінансового стану безумовно та безвідклично на умовах, визначених цим договором, виконати в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та за цим договором.

У відповідності до п. 5.1., 5.2. договорів поруки сторони засвідчують однакове розуміння ними умов цього договору та його правових наслідків, підтверджують дійсність їх намірів при його укладанні, а також те, що договір не містить ознак фіктивного чи удаваного правочину, що він укладений під впливом помилки щодо його природи, прав та обов`язків сторін, а також під впливом обману чи збігу тяжких обставин. З укладанням цього договору сторони згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких інших умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору.

У п. 10.3. договорів поруки передбачено дію поруки в часі: цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 10 років з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 10.1.1.); до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань поручителя - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років (п. 10.1.2.); закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце при виконанні договору (п. 10.1.3.).

Пунктом 10.3. договорів поруки передбачено дію та припинення поруки: дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за наявності) (п. 10.3.1.); порука за цим договором припиняється закінченням строку, вказаного в пп. 10.3.1. цього договору, або з моменту повного виконання зобов`язання за кредитним договором (п. 10.3.2.).

У заяві (додаток 2 до договору поруки від 25.09.2018р.) ОСОБА_4 повідомив, що йому відомо про укладання його дружиною, ОСОБА_1 , договору поруки, який забезпечує виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (боржник) зобов`язань за договором кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р., укладеним між АТ "Ощадбанк" та боржником у сумі 400000,00 грн, із остаточним терміном повернення не пізніше 14.05.2021р., на умовах, зазначених у договорі кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. ОСОБА_4 надав згоду на укладення його дружиною вищевказаного договору поруки, визначаючи усі без винятку умови договору та строки повернення грошових коштів на його розсуд. Також сповіщено, що цей договір укладається його дружиною в інтересах сім`ї, відповідає спільному волевиявленню. Будь-які заперечення відсутні.

26.08.2020р. філією Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надіслано товариству з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" вимогу (№ 101.20-10/1386), відповідно до якої філія вимагає на підставі п. 3.3.1. кредитного договору повернення всієї суми кредиту здійснення платежів за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів у сумі 441376,90 грн. Вимога надіслана рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яку вручено 03.09.2020р.

18.05.2020р. філія Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулася до ОСОБА_3 (фінансового поручителя) із листом № 69 (отримано ОСОБА_3 18.05.2020р.), у якому повідомлялося про термінове погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" по договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2020р., а саме: 400000,00 грн - прострочена сума тіла кредиту; 20459,01 грн - прострочена сума процентів; 888,34 грн - пеня.

26.08.2020р. філією Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надіслано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (фінансовим поручителям) листи, у яких повідомлялось, що станом на 26.08.2020р. по товариству з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" існує прострочена кредитна заборгованість, а саме: 400000,00 грн - заборгованість за простроченим основним боргом; 41372,66 грн - заборгованість за простроченими нарахованими процентами; 4,24 грн - пеня, а тому у відповідності до умов договорів поруки поручителі не пізніше 25 банківських днів з дати направлення вимоги мають здійснити повне погашення заборгованості за цим договором.

Згідно банківських виписок заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" станом на 12.10.2020р. за основним боргом становить 400000,00 грн, по нарахованим відсоткам - 197685,78 грн, по комісії - 10,96 грн.

29.05.2018р. загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (протокол № 3) вирішено, зокрема, вивести зі складу учасників товариства ОСОБА_2 та передати належну йому частку в статутному капіталі товариства в розмірі 1320000,00 грн, що становить 66% статутного капіталу товариства ОСОБА_1 ; включити до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" ОСОБА_1

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників товариства протоколом № 3 від 29.05.2018р., витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.11.2020р.

Не сплата відповідачами заборгованості за кредитом, стала підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.05.2018р. між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 456, відповідно до п. 2.1. якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.3. договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі або в еквіваленті 400000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України "Позика", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України встановлено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач 1 (позичальник) користувався грошовими коштами в межах кредитної лінії, відкритої в межах договору № 456 від 16.05.2018р.

Однак, позивач, керуючись п. 3.3.1. договору кредитної лінії, зважаючи на невиконання відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань щодо здійснення погашення простроченої основної суми боргу та прострочених нарахованих процентів у встановлені договором строки, надіслав відповідачам 1, 2, 3 вимоги від 26.08.2020р. про дострокове повернення 400000,00 грн основного богу, 41372,66 грн нарахованих процентів, 4,24 грн пені, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.08.2020р. (отримана товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" 03.09.2020р.) та поштовими конвертами. Крім того, 18.05.2020р. надіслана вимога до позивача 4 про погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" по договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2020р.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до умов п. 3.3.1. договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем/поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, відкликати кредит та вимагати (в порядку, визначеному пп. 3.3.2. цього договору) повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо, зокрема, позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений позичальником з банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Згідно п. 3.3.2. договору відкликання банком кредиту з підстав, визначених пп. 3.3.1. цього договору здійснюється шляхом направлення позичальнику в порядку, визначеному п. 10.4. цього договору, вимоги про відкликання кредиту. Після отримання від банку зазначеної вище вимоги про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 25 банківських днів з дати направлення банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору.

Таким чином, позивач скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту шляхом направлення позичальнику та поручителям вимог про повне дострокове погашення кредиту за договором кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р., в яких вимагав не пізніше 25 банківських днів з дати направлення вимоги здійснити повне погашення заборгованості.

Враховуючи, що вимогу про повне дострокове погашення кредиту позивачем було надіслано 26.08.2020р., кінцевим терміном для повернення всієї суми кредиту, в тому числі процентів є 30.09.2020р.

Такими діями банк на власний розсуд змінив порядок, умови і строк дії договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц.

Позивачем у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем 1 своїх грошових зобов`язань за кредитним договором заявлено до стягнення 400000,00 грн заборгованості за простроченим основним боргом. Вказана сума заборгованості підтверджується також розрахунком заборгованості за основним боргом та банківськими виписками від 12.10.20120р. (а.с. 62, 65, том 1), відповідно до яких банком 17.05.2018р. перераховано відповідачу 1 кошти у розмірі 400000,00 грн на рахунок НОМЕР_4 , що погоджений сторонами у додатку 1 до договору № 456 від 16.05.2018р. При цьому, з підтвердження даної суми заборгованості судом було взято до уваги п. 3.4.1. кредитного договору, яким сторони погодили, що підставою для визначення суми зобов`язання (включаючи основну суму боргу, суми нарахованих процентів, комісійні винагороди та інші платежі) є виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором.

Поряд із цим, судом враховано правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, що викладена у постанові від 06.03.2018р. по справі № 225/4626/15-ц, де зазначено, що банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, яких підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.

З огляду на викладене, оцінивши надані позивачем докази (банківські виписки) за правилами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які відповідачами не спростовані, суд дійшов висновку, що надані позивачем банківські виписки з особового рахунку клієнта (ТОВ "Ю.ЕС.ЗЕТ") є належними та допустимими в межах даної справи доказами підтвердження видачі кредиту відповідачу-1 за кредитним договором.

Судом береться до уваги те, що відповідачами не надано заперечень стосовно факту отримання кредитних коштів, при цьому відповідачами не спростовано розміру заявленої до стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 400000,00 грн по договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Пунктом 2.7. договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним:

Процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах: 20,8% - застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в пп. 2.7.1.2. цього договору (п. 2.7.1.1. договору); 22,8% - застосовується за наявності порушення позичальником зобов`язання встановленого п. 5.3.7. цього договору (п. 2.7.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.7.6. договору проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту (траншу) приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом (траншем), а день повернення кредиту (траншу) до розрахунку процентів не включається.

Як слідує із розрахунку заборгованості та банківської виписки (а.с. 60-61, 66-72; том 1) позивачем на суму наданого кредиту у розмірі 400000,00 грн за період з 17.05.2018р. по 30.09.2020р. із застосуванням процентної ставки у розмірі 20,8% нараховано 197685,78 грн процентів за користування кредитом, які відповідач 1 мав щомісячно сплачувати. Однак, відповідачем 1 частково виконано зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 142446,46 грн, а, починаючи з 28.02.2020р. по 30.09.2020р., товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" припинило погашення заборгованості за процентами. Розмір несплачених процентів за вказаний період склав 55239,32 грн.

Отже, враховуючи, що банк скористався своїм правом на пред`явлення вимоги про дострокове повернення заборгованості та мала бути виконана протягом 25 банківських днів з моменту відправлення повідомлення, у позивача відсутні підстави для нарахування процентів за кредитом після 30.09.2020р. Тобто, позивачем правомірно було нараховано проценти до вказаної дати.

Таким чином, суд, перевіривши розрахунок позивача в частині стягнення процентів за користування кредитом, дійшов висновку про правомірність їх нарахування згідно наданого розрахунку (з врахуванням часткової їх сплати) в сумі 55239,32 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідачів 3% річних від простроченої заборгованості в розмірі 5179,97 грн (яка складається із: 4721,321 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту та 458,66 грн - 3% річних від простроченої заборгованості за процентами), а також 521,17 грн (яка складається з 400 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту та 121,17 грн - загальна сума інфляційних втрат від простроченої заборгованості за процентами).

З приводу стягнення даних сум суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 частково задовольняючи позов про стягнення 3% річних, нарахованих згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, дійшла правового висновку про те, що положеннями частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, тоді як частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Велика Палата Верховного Суду у даній постанові зазначила, що плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Таким чином у справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.

Вказане узгоджується з висновками про застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020р. у справі № 912/1120/16 та з висновками про застосування норм права, які викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019р. у справі № 5017/1987/2012.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020р. у справі № 912/1120/16.

Таким чином, виходячи із розрахунку позивача (заявлених періодів), вимога про стягнення за кредитним договором № 456 від 16.05.2018р. 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту, 3% річних від простроченої заборгованості за процентами, інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту, інфляційних втрат від простроченої заборгованості за процентами за період до 30.09.2020р. (тобто не пізніше 25 банківських днів з дати направлення вимоги) згідно зі ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язання, не підлягає задоволенню, оскільки норма частини першої статті 1048 ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

За розрахунком суду підставною до стягнення є лише сума 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 196,72 грн за період з 01.10.2020р. по 06.10.2020р., тобто за період прострочення зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України.

Таким чином, у задоволенні 4524,59 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту, 458,66 грн 3% річних від простроченої заборгованості за процентами, 400 грн інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту та 121,17 грн інфляційних втрат від простроченої заборгованості за процентами суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Оскільки стороною основного зобов`язання є юридична особи, а фізичні особи (відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4) є поручителями у даному зобов`язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017р. господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 13.03.2018р. у справі № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40цс18).

Так, 16.05.2018р. та 25.09.2018р. між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (боржник), ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (поручитель), ОСОБА_3 (поручитель) укладено договори поруки, відповідно до п. 2.1. якого поручителі безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язуються перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору (договір кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р.).

Відповідно до п. 2.2.1. договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором за невиконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Згідно п. 3.2.2. договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитними договором кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як передбачено п. 4.2.1. договорів поруки, поручитель зобов`язаний незалежно від зміни фінансового стану безумовно та безвідклично на умовах, визначених цим договором, виконати в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та за цим договором.

У п. 10.1.1. договорів поруки передбачено дію поруки в часі: цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 10 років з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Отже, на підставі викладеного вище ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками разом з товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" перед акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за зобов`язаннями по договору кредитної ліні № 456 від 16.05.2018р.

Доводи відповідача 3 про припинення зобов`язання, що виникло на підставі договору поруки від 16.05.2018р., у зв`язку зі зміною поручителів - ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та оформленого додатковим договором № 1 від 25.09.2018р. не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , оскільки в матеріалах справи наявні договори поруки від 16.05.2018р. та від 25.09.2018р., згідно яких поручителями за зобов`язаннями божника відповідно до умов кредитного договору виступають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Означені договори поруки є чинними та не визнавалися недійсними в судовому порядку, а також не розірвані у встановленому законом порядку. Окрім того, укладеним з ОСОБА_2 договором поруки (п.10.3.2 ) визначені виключні підстави припинення поруки, які відповідачем 3 в ході розгляду справи по суті не доведені. Також заміна назви поручителя у тексті кредитного договору, не є свідченням заміни самого поручителя за договором поруки, оскільки вказаний правочин є самостійною угодою про який можна не зазначати в кредитному договорі. Крім того, позивач вважає відповідача 3 саме поручителем за кредитним договором, про що свідчить заява останнього щодо залучення співвідповідача, та укладення з відповідачем 2 окремого договору поруки, а не внесення змін до вже існуючого договору поруки. Звертається увага, що вихід відповідача 3 зі складу засновників товариства - боржника не є свідченням припинення договору поруки.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також за умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Пунктом 4 ст. 181 ГК України передбачено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у 20-денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, договори поруки укладені сторонами за власним бажанням. Сторони при підписанні договорів поруки досягли всіх істотних умов, будь-яких зауважень до договорів сторонами не зазначались. Зі сторони відповідачів 2, 3, 4 протоколу розбіжностей не надсилалось, окремі пункти договорів у судовому порядку не оспорювались. Відповідачі 2, 3, 4 погодилися з умовами договорів поруки та зобов`язані їх виконувати згідно з нормами чинного законодавства.

Крім того, посилання відповідача 3 на ту обставину, що його було виведено зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ", жодним чином не звільняє його від обов`язку відповідати солідарно з боржником перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язання відповідно до умов кредитного договору.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з солідарним стягненням з відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 та відповідача 4 суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 400000,00 грн, суми процентів у розмірі 55239,32 грн та сума 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 196,72 грн по договору кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р.

У задоволенні позову в частині стягнення 4524,59 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту, 458,66 грн 3% річних від простроченої заборгованості за процентами, 400 грн інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту та 121,17 грн інфляційних втрат від простроченої заборгованості за процентами суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вина відповідачів підтверджена матеріалами справи, судові витрати підлягають покладенню на останніх у рівних частинах по 25% від суми судового збору згідно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Вінниця до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ", Хмельницька обл., Волочиський район, с. Личівка 2. ОСОБА_1 м. Хмельницький 3. ОСОБА_2 , Київська обл., м. Вишневе 4. ОСОБА_3 , Вінницька обл., Барський район, м. Бар про стягнення солідарно заборгованості за договором кредитної лінії № 456 від 16.05.2018р. в сумі 460940,22 грн., яка складається з основного боргу в сумі 400000,00 грн, процентів в сумі 55239,32 грн, 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 5179,97 грн, втрат від інфляції в сумі 521,17 грн, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (Хмельницька область, Волочиський район, с. Личівка, вул. Зарічна, 2, ідентифікаційний код 39930133) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 400000,00 грн (чотириста тисяч гривень 00 коп.) заборгованості за кредитом, 55239,32 грн (п`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 32 коп.) процентів, 196,72 грн (сто дев`яносто шість гривень 72 коп.) 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту. Солідарні боржники - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 400000,00 грн (чотириста тисяч гривень 00 коп.) заборгованості за кредитом, 55239,32 грн (п`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 32 коп.) процентів, 196,72 грн (сто дев`яносто шість гривень 72 коп.) 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту. Солідарні боржники - товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (Хмельницька область, Волочиський район, с. Личівка, вул. Зарічна, 2, ідентифікаційний код 39930133), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 400000,00 грн (чотириста тисяч гривень 00 коп.) заборгованості за кредитом, 55239,32 грн (п`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 32 коп.) процентів, 196,72 грн (сто дев`яносто шість гривень 72 коп.) 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту. Солідарні боржники - товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (Хмельницька область, Волочиський район, с. Личівка, вул. Зарічна, 2, ідентифікаційний код 39930133), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 400000,00 грн (чотириста тисяч гривень 00 коп.) заборгованості за кредитом, 55239,32 грн (п`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 32 коп.) процентів, 196,72 грн (сто дев`яносто шість гривень 72 коп.) 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту. Солідарні боржники - товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (Хмельницька область, Волочиський район, с. Личівка, вул. Зарічна, 2, ідентифікаційний код 39930133), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕС.ЗЕТ" (Хмельницька область, Волочиський район, с. Личівка, вул. Зарічна, 2, ідентифікаційний код 39930133) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 1707,89 грн (одну тисячу сімсот сім гривень 89 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 1707,89 грн (одну тисячу сімсот сім гривень 89 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 1707,89 грн (одну тисячу сімсот сім гривень 89 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, ідентифікаційний код 09302607) 1707,89 грн (одну тисячу сімсот сім гривень 89 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову в частині стягнення 4524,59 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту, 458,66 грн 3% річних від простроченої заборгованості за процентами, 400 грн інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту та 121,17 грн інфляційних втрат від простроченої заборгованості за процентами відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.02.2021 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 7 прим.:

1- до справи;

2- позивачу (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 71);

3 - відповідачу 1 (31231, Хмельницька обл., Волочиський р-н, с. Личівка, вул. Зарічна, буд. 2);

4 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_2 );

5, 6 - відповідачу 3 ( АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_7 );

7 - відповідачу 4 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ).

Всім рекомендованим з повідомленням.