ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
01.02.2021р. Справа №905/1017/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд», м.Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», м.Часів Яр
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ
за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м.Київ
про стягнення 2724142,07 грн
Суддя: Паляниця Ю.О.
Без виклику представників сторін
Рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2020р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 2724142,07 грн задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу 2585135,88 грн, суму 3% річних 107429,14 грн, а також судовий збір в сумі 40388,47 грн.

25.01.2021р. на виконання вказаного рішення місцевим судом видано відповідний наказ.

За приписом п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які поніс позивач, доданого до позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» визначено, зокрема, загальну суму орієнтовних витрат на професійну правничу допомогу на рівні 135000 грн.

З приводу заявлених до стягнення витрат на оплату послуг правника в сумі 135000 грн, керуючись ст.126 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У ч.1 ст.1 наведеного Закону України зазначено, що договір про надання правової допомоги є домовленістю, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Велика Палата Верховного Суду в п.21 додаткової постанови від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У разі відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» наголошено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Адвокатом позивача Тарасовою А.Є. подано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договору б/н від 20.02.2019р. про надання правової допомоги; додаток №1с від 12.05.2020р. до договору про надання правової допомоги від 20.02.2019р.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5132 від 29.08.2018р., ордер серії ДН №048557 від 12.05.2020р., що підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів позивача в суді.

20.02.2019р. між адвокатом Тарасовою А.Є. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» (замовник) укладений договір про надання правової допомоги, за змістом п.1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та в строки, обумовлені сторонами.

За приписами п.1.2 зазначеної угоди адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень:

- надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України всіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб;

- представляє замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі правом складання, підписання та пред`явлення від імені замовника позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічною позову, розрахунків, заяв про забезпечення позову/доказів, відзивів, пояснень, клопотань та інших процесуальних документів та доказів в суди України усіх інстанцій; подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше.

За правову допомогу, передбачену в п.1.2 договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеним у додатках до цього договору. За фактом надання послуг з правової допомоги адвокат надає замовнику акти приймання-передачі наданих послуг та їх вартість згідно з цим договором (п.п.3.1, 3.2 договору б/н від 20.02.2019р.).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами всіх своїх зобов`язань (п.2.1 договору про надання правової допомоги).

12.05.2020р. адвокатом та замовником підписаний додаток 1с до договору про надання правової допомоги від 20.02.2019р., у якому сторони погодили, зокрема, таке:

1.1. адвокат складає, підписує від імені замовника та подає позовну вимогу щодо стягнення суми основного боргу та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з боржника замовника Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», а також всі інші необхідні процесуальні документи, в тому числі, заяви про арешт грошових коштів та майна боржника;

1.2. адвокат представляє, захищає та відстоює у встановленому порядку інтереси замовника в судових органах всіх інстанцій щодо вищевказаного боржника;

1.3. винагорода адвоката складається та виплачується наступним чином:

- за послуги, вказані в п.1.1 цього додатку 10000 грн, що сплачуються до 30.06.2020р.;

- за послуги, вказані в п.1.2 цього додатку 75000 грн, що сплачуються до 30.06.2020р.;

- у випадку ухвалення судом першої інстанції рішення на користь замовника 50000 грн, що виплачуються впродовж 5 робочих днів з моменту оголошення такого рішення.

Відтак, зважаючи на погоджені сторонами умови договору про надання правової допомоги, належним доказом, який засвідчує обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є акт приймання-передачі (п.п.3.1, 3.2).

При цьому, відповідних актів на виконання п.3.1 договору б/н від 20.02.2019р., у яких безпосередньо наведено детальний опис отриманих послуг здійснених адвокатом, необхідних для правничої допомоги, із зазначенням які саме послуги були надані позивачу, останнім до матеріалів справи не представлено.

Отже, всупереч вимог приписів ч.ч.2, 3, 4 ст.126, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України позивач не подав доказів понесення витрат на правову допомогу на підставі яких суд мав би можливість визначити реальний розмір наданих послуг з правової допомоги та їх вартість.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування у попередньому (орієнтовному) розрахунку витрати на правничу допомогу в розмірі 135000 грн є недоведеними та непідтвердженими належними доказами, внаслідок чого не підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 129, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» у відшкодуванні витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 135000 грн.

Додаткове рішення складено та підписано 01.02.2021р.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця