номер провадження справи 15/174/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 Справа № 908/2881/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Концерну "Міські теплові мережі", 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонресурс", 69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 114а

про стягнення коштів

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

суть спору

11.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонресурс", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 600854 від 17.10.2017 в сумі 10 364,67 грн, з яких: основний борг в розмірі 9926,31 грн, пеня у розмірі 421,10 грн, 3% річних у розмірі 17,26 грн.

Крім того, позивачем заявлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2020, справу № 908/2881/20 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 12.11.2020 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

26.11.2020 на адресу Господарського суду надійшла заява Концерну "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2881/20. Присвоєно справі номер провадження 15/174/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором договорі купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 17.10.2017 № 600854 призвело до утворення у останнього заборгованості за отриману теплову енергію в сумі 9926,31 грн за період з грудня 2019 по квітень 2020 року. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пню у розмірі 421,10 грн, 3% річних у розмірі 17,26 грн. Посилаючись на приписи на ст. ст. 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193 Господарського кодексу України, Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198,позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонресурс" є: 69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 114а, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання представником відповідача ухвали господарського суду від 01.12.2020 про відкриття провадження у справі № 908/2881/20.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/2881/20.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.12.2020 про відкриття провадження у справі № 908/2881/20 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 01.02.2021.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень" http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно з ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 31.12.2020 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 01.02.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

01.07.2013 Концерном "Міські теплові мережі" (теплопостачальна організація, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оборонресурс" (споживач, відповідач у справі) укладено договір № 600854 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (договір).

Відповідно до п. 1.1. якого теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води Споживачу, а Споживач зобов`язаний прийняти теплову енергію в обсязі і порядку постачання теплової енергії згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору, та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами), і дотримуватися передбаченого договором розподілу і режиму використання теплової енергії, а також забезпечити безпечну експлуатацію системи тепло споживання (тепловикористального обладнання).

Додатком № 1 до договору визначено, що договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об`єкту - нежитлове приміщення XV підвалу (літ А-5), розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 114а (далі - об`єкт теплопостачання). Загальна опалювальна площа об`єкту теплопостачання складає 71,5 кв.м.

Відповідно до п. 5.1 договору облік теплової енергії на потреби опалення здійснюється за місцем виконання зобов`язання на підставі показів вузла комерційного обліку, приєднаного до зовнішніх інженерних мереж.

Межа продажу теплової енергії, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін вказується в Додатку №2 до договору та не може бути змінена споживачем в односторонньому порядку (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.3.договору, у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи вузла комерційного обліку у будинку, або якщо він вибув з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електронних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), кількість теплової енергії розраховується: для будівель відповідно до визначених у договорі теплових навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, а для приміщень, розташованих в багатоквартирному будинку за нормами споживання, затвердженими органами місцевого самоврядування, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи системи теплоспоживання багатоквартирного будинку у розрахунковому періоді.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки за даним договором здійснюються виключно в грошовій формі, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла комерційного обліку. Розрахунки в іншій формі допускаються, якщо вони не суперечать чинному законодавству, та повинні бути оформлені окремою додатковою угодою.

Згідно з п. 6.2 договору за наявності обставин, вказаних у п. 5.3. договору, розрахунки здійснюються за обсяг відпущеної та спожитої теплової енергії, визначений Теплопостачальною організацією розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, в якому Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію на опалення, та/або надає послугу з гарячого водопостачання Споживачу (п. 6.4. договору).

Споживач зобов`язується щомісячно сплачувати за теплову енергію в наступному порядку: розрахунки за договором здійснюється споживачем до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається Споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною у цьому Договорі адресою. У разі неотримання рахунку до 12-го числа місяця наступного за розрахунковим, Споживач (його представник) зобов`язаний прибути в приміщення Теплопостачальної організації не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим та отримати рахунок на оплату. Нез`явлення Споживача (його представника) до встановленої дати у Теплопостачальну організацію для отримання рахунку не є підставою для відмови від оплати за теплову енергію.

Відповідно до п. 6.6. договору, приймання-передача теплової енергії, відпущеної та спожитої споживачем у відповідному розрахунковому місяці, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг теплової енергії у відповідному розрахунковому місяці встановлюється відповідно до умов цього договору та додатків до нього.

Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Святого Миколая, 79 а тел. 764-36-30, документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії (п. 6.7. договору).

Пунктом 6.8. договору врегульовано, що споживач зобов`язується повернути не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, Теплопостачальній організації: підписаний та скріплений печаткою споживача (у разі наявності та використання печатки) один примірник акта приймання-передачі теплової енергії, де зазначаються фактичні обсяги спожитої теплової енергії згідно з цим договором у розрахунковому місяці, її фактична ціна та вартість.

Згідно з п. 6.9. договору у разі неподання або несвоєчасного подання споживачем Теплопостачальній організації підписаного акта приймання-передачі теплової енергії, такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою споживача від підписання акту приймання-передачі теплової енергії за цим договором за відповідний розрахунковий період, при цьому: 1)споживач визнає, що даний акт приймання-передачі теплової енергії вважається підписаним в односторонньому порядку та погодженим ним за обсягом та вартістю у відповідному розрахунковому періоді; 2) споживач не має права заперечувати проти обсягів відпущеної та спожитої ним теплової енергії за цимдоговором за відповідний розрахунковий період; 3) споживач не заперечує та визнає, що він зобов`язаний оплатити Теплопостачальній організації вартість теплової енергії в розмірі, визначеному в акті приймання-передачі теплової енергії в строки, визначені цим договором; 4) сторони погодили перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для розрахунків за теплову енергію: рахунок на оплату за відповідний місяць, який виставляється згідно п.6.5.1. договору.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 9926,31 грн, про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії.

Боржник не з`явився до заявника для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором. А тому, Концерн "Міські теплові мережі" направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу споживача поштовою кореспонденцією.

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими заявником до оплати за відповідні періоди.

З метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача було спрямовано претензію № 357/04-юр від 19.05.2020 з вимогою погашення заборгованості.

Претензія залишена відповідачем поза увагою, борг за надані послуги не погашений.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором, наявність заборгованості, стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідачем не надано доказів оплати боргу.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 9926,31 грн, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 421,10 грн за період з 20.01.2020 по 10.03.2020.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.2.10. договору, за порушення споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у пункті 6.4. цього договору, останній сплачує пеню у розмірі 0,2% від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Враховуючи встановлені обмеження щодо розміру обчислення пені, судом розрахунок пені здійснено з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період заборгованості.

Здійснивши перевірку розрахунків пені позивача за спірний період за допомогою Інформаційної - пошукової системи «Законодавство» та застосувавши положення ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача у сумі 128,58 грн за період з 20.01.2020 по 10.03.2020.

В частині стягнення 292,52 грн пені суд відмовляє в задоволенні позову.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 16,86 грн за період з 20.01.2020 по 10.03.2020.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 20.01.2020 по 10.03.2020 за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», виходячи з простроченої суми заборгованості, судом задовольняються вимоги в частині 16,86 грн.

У задоволенні вимог в частині стягнення 3% річних в розмірі 00,40 грн відмовлено.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Відповідачем жодним чином не спростовано доводів позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задовольняються частково.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонресурс" (69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 114а; ідентифікаційний код юридичної особи 31094696) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а, р/р НОМЕР_1 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) суму основного боргу в сумі 9926,31 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 31 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонресурс" (69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 114а; ідентифікаційний код юридичної особи 31094696) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а, на р/р НОМЕР_2 , установа банку ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) 3 % річних у розмірі 16,86 грн (шістнадцять гривень 86 коп.), пеню у розмірі 128,58 грн (сто двадцять ), судовий збір у розмірі 2042,59 грн (дві тисячі сорок дві гривні 59 коп.) Видати наказ.

У задоволені позову в частині стягнення пені в сумі 292,52 грн та 3% річних в розмірі 00,40 грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2021 року.

Суддя І. С. Горохов