ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Справа № 903/11/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Шилан О.С.,

представники учасників справи:

позивача- не з`явився;

відповідача 1- не з`явився;

відповідача 2- не з`явився;

відповідача 3- не з`явився;

прокурор- Котяй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Відповідача 3-Приватної акціо-нерної компанії з обмеженою відповідальністю «Роналор Інтертейнмент ЛТД», яку на території України представляє Представництво «Роналор» Інтертейнмент ЛТД» та Відповідача 1-Товарист-ва з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» на рішення господарського суду Волинської області від 03.11.2020, повний текст якого складено 06.11.2020, у справі №903/11/20 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури Волинської області, в особі -

Луцької міської ради м.Луцьк

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» м.Луцьк

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Проміньпарксервіс» м.Луцьк

3. Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю

«Роналор Інтертейнмент ЛТД», яку на території України представляє

Представництво «Роналор» Інтертейнмент ЛТД» м.Київ

про стягнення 1 111 422 грн 28 коп. безпідставно збережених коштів,-

У серпні 2020 року до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради (надалі в тексті - Міська рада) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» (надалі в тексті - ТзОВ «Грін Ріелті») 924 483 грн 16 коп.; Товариства з обмеженою відповідальністю «Проміньпарксервіс» (надалі в тексті - ТзОВ «Проміньпарксервіс») 21 928 грн, Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Роланор Інтертейнмент ЛТД» (Рес-публіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво «Роланор» Інтертейнмент ЛТД» (надалі в тексті - Представництво) 165 011 грн 12 коп. безпідставно збережених коштів за користування без достатньої правової підстави землею, що перебуває в комунальній власності. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідачі, як фактичні користувачі земель-них ділянок без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування землею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.(т.1, арк.справи 1-11).

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.11.2020 у справі №903/11/20 задо-волено позов про стягнення з відповідачів 1 111 422 грн 28 коп. безпідставно збережених коштів. Ухвалюючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачі, як фак.-тичні користувачі земельних ділянок, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування ними, зобов`язані повер-нути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України. Суд також заува-жив, що Відповідачі не надали жодних доказів на підтвердження формування за вказаною адре-сою земельної ділянки меншою чи більшою площею у розумінні ст.791 ЗК України.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ПрАКзОВ «Роналор Інтертейнмент ЛТД» та ТзОВ «Грін Ріелті» подали скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Представництво ПрАКзОВ «Роналор» Інтертейнмент ЛТД» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з нього 165 011 грн. 12 коп. та ухва-лити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою скаргу, Відповідач-3 зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, оскі-льки спір у справі є спором про стягнення коштів, до вказаного спору ч.3 ст.30 ГПК України не застосовується. Безпідставним є також обґрунтування підсудності спору у справі тим, що частина співвідповідачів зареєстровані в м.Луцьку (ч.1,2 ст.29 ГПК України), оскільки позивачем порушені правила об`єднання позовних вимог, а ТзОВ «Грін Ріелті», ТзОВ «Проміньпарксервіс» та Предс-тавництво не можуть бути співвідповідачами у справі. Спір у даній справі не стосується будь-яких «спільних» обов`язків Відповідачів. Щодо кожного Відповідача заявлена окрема (не солідарна чи субсидіарна) грошова вимога, тобто, останні не можуть бути співвідповідачами на підставі п.1 ч.2 ст. 47 ГПК України. Обов`язки Відповідачів, про які Позивач говорить у позовній заяві, не є також однорідними чи такими, що виникли з однієї підстави, оскільки фактичною підставою для пред'-явлення позову до кожного з Відповідачів виступили абсолютно різні обставини (юридичні факти). Внаслідок відсутності у період з 01.01.2017 по 31.08.2017 сформованої земельної ділянки площею 0,7262 га за місцезнаходженням будівлі фізкультурно-оздоровчого центру по проспекту В.Мойсея, 1-Г та неможливості проведення НГО такої ділянки (з отриманням відповідного витягу) виключа-ється можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за таку земельну ділянку у 2017 році, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до Відповідача-3 в частині стягнення безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки з кадастровим №:11:057:0027 площею 0,7262 га у період з 01.01.2017 по 31.08.2017 через їх недоведеність та необґрунтованість. Оскільки Позивач розрахував суму безпідставно збережених коштів за користування ділянкою :22:033:0005 у період з 01.01.2017 по 07.12.2017 на підставі НГО, яка розрахована не у відповідності до чинної станом на 01.012017 нормативної грошової оцінки земель м.Луцька та не за правилами Порядку №489, тому такий розрахунок суперечить законодавству, зокрема ст.18 ЗУ «Про оцінку землі». Твердження про користування ділянкою :22:033:0005 у період з 01.01.2017 по 08.12.2017 є невір-ним, а проведення НГО вказаної ділянки 0005 та отримання витягу з технічної документації з НГО вказаної ділянки на сьогодні є неможливим. Вказане, на думку Відповідача-3 є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за користування ділянкою у період з 01.01.2017 по 08.12.2017 через їх недоведеність та необґрунто-ваність. Земельна ділянка з кадастровим номером :11:057:0035 у період з 08.12.2017 по 12.01.2018 не могла бути передана Представництву в оренду в силу вимог ст.55 ЗУ «Про земле-устрій» та п.2 рішення Луцької міської ради №36/79 від 22.12.2017, вимоги щодо стягнення коштів за користування вказаною земельною ділянкою за цей період є безпідставними. Додатковою підс-тавою для відмови в задоволенні позовних вимог до Представництва в частині стягнення коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :11:057:0035 у період з 08.12.2017 по 12.01.2018 є відсутність витягів з технічної документації НГО вказаної ділянки за 2017 та 2018 роки, які є єдиною законною підставою для розрахунку орендної плати за вказаний період. Земельна ділянка за адресою: м.Луцьк, пр-т.Василя Мойсея, 7-А площею 5,3325 га за пері-од нарахування Позивачем орендної плати - не була сформована як об`єкт права, оскільки не мала ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру. Враховуючи викладені обставини, Відповідач-3 вважає рішення суду першої інстанції безпідставним та просить його скасувати.(т.4, арк.справи 6-11).

ТзОВ «Грін Ріелті» просить суд скасувати рішення господарського суду Волинської області від 03.11.2020 у даній справи в частині стягнення з нього 924 483 грн 16 коп. та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою скаргу Відповідач-1 зауважує, що оскільки спір у справі є спором про стягнення коштів, до вказаного спору ч.3 ст.30 ГПК Украї-ни не застосовується. Безпідставним є також обґрунтування підсудності спору у справі тим, що частина співвідповідачів зареєстровані в м.Луцьку (ч.ч.1,2 ст.29 ГПК України), оскільки Позива-чем порушені правила об`єднання позовних вимог, а TзOB «Грій Ріелті», ТзОВ «ІІроміньпарк-сервіс» та Представництво «Роналор Інтертейнмент ЛТД» не можуть бути співвідповідачами у справі, оскільки спір по справі не стосується будь-яких спільних обов`язків відповідачів. Щодо кожного відповідача заявлена окрема (не солідарна чи субсидіарна) грошова вимога. Тобто, Відпо-відачі у справі не можуть бути співвідповідачами на підставі п.1 ч.2 ст.47 ГПК України. Оскільки об`єктом оренди може бути лише сформована земельна ділянка з присвоєним їй кадастровим номером, Верховний Суд наголосив, що у справах про стягнення безпідставно збереженої орендної плати за час фактичного користування земельною ділянкою на підставі ст.1212 ЦК України Пози-вач має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об'-єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми. Наведений Пози-вачем розрахунок розміру безпідставно збереженої орендної плати за фактичне користування земельними ділянками у 2017 році базується на взятій з договорів оренди земельної ділянки нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, яка проводилася ще у попередні роки і станом на 01.01.2017 втратила свою актуальність і не може застосовуватися у 2017 році. Відсутність акту-альної нормативно-грошової оцінки виключає можливість обчислення розміру безпідставно збере-жених коштів у вигляді орендної плати за таку земельну ділянку, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність та необґрунтованість. Крім того, витяги з технічної документації до позовної заяви не були надані. Оскільки земельні ділянки не могли бу ти передані Відповідачам в оренду в силу вимог ст.55 ЗУ «Про землеустрій» та рішень Луцької міської ради - вимоги про стягнення коштів за користування вказаною земельною ділянкою за цей період є без підставними. (т.4, арк. справи 33-40).

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2020, з урахуван-ням ухвали про виправлення описки від 11.01.2021, відкрито апеляційне провадження у справі №903/11/20, ухвалено розглядати скарги в межах одного апеляційного провадження та призначено розгляд справи 21.01.2021.(т.4, арк.справи 54, 62, 70).

Ухвалою від 21.01.2021 розгляд справи відкладено на 02.02.2021.(т.4, арк.справи 108).

14.01.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Прокурора, у якому він просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити рішення суду першої інстанції - без змін. (т.4, арк.справи 71-75).

У судових засіданнях апеляційної інстанції 21.01.2021 та 02.02.2021 Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг та надав свої пояснення.

Інші учасники справи не забезпечили явку своїх представників у призначені на 21.01.2021 та 02.02.2021 судові засідання.

Однак, у день судового засідання 02.02.2021 на електронну адресу суду надійшли клопотання Скаржників про відкладення розгляду справи через неможливість прибути у судове засідання.(т.4, арк.справи 116, 118).

У судовому засіданні 02.02.2021 колегія суддів відхилила клопотання про відкладення з ог-ляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасників судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення. Крім того, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. При цьому, апеляційні провадження порушено саме за скаргами Від-повідачів 1, 3, а Товариства будучи юридичними особами не обмежені колом представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши ма-теріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2012 рішенням Луцької міської ради №27/123 від 26.06.2012 «Про надання ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь» на умовах оренди земельної ділянки для обслуговування стадіону, адміністративних та господарських будівель на пр-ті Перемоги, 7-А» було затверджено ТзОВ «ФК Волинь» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки пло-щею 5,3325 га; надано товариству на умовах оренди строком на 5 років земельну ділянку; вирішено укласти з товариством договір оренди земельної ділянки та зобов`язано в місячний термін укласти з міською радою договір оренди землі.(т.1, арк.справи 106-107).

Матеріали справи свідчать, що 06.07.2012 Луцька міська рада-орендодавець та Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Волинь»-орендар уклали договір оренди земель-ної ділянки площею 5,3325 га, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр-т Перемоги,7-А, кадастро-вий номер :11:057:0027. Договір оренди зареєстровано в управлінні Держкомзему у м.Луцьку 13.07.2012 за №00626.(т.1, арк.справи 96-98).

ТзОВ «ФК «Волинь» прийняло земельну ділянку в оренду на 5 років, про що свідчить акт приймання-передачі земельної ділянки від 06.07.2012.(т.1, арк.справи 102).

Матеріалами справи встановлено, що 19.12.2016 сторонами укладено додаткову угоду про припинення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 13.07.2012 за №00626.(т.1, арк.справи 104).

За актом приймання-передачі ТзОВ «ФК «Волинь» передало Луцькій міській раді земельну ділянку за кадастровим №:11:057:0027.(т.1, арк.справи 105).

З матеріалів справи вбачається, що під час дії договору оренди земельної ділянки, орендар-ТзОВ «ФК «Волинь» передало в суборенду дві частини земельної ділянки за кадастровим № :11:057:0027 (площею 0,10 га і 0,7262 га).

24.04.2013 рішенням Луцької міської ради №40/90 «Про надання згоди ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь» на передачу в суборенду ТзОВ «Промінь» частини орендованої земельної ділянки для обслуговування стадіону, адміністративних та господарських будівель на пр-ті Перемоги, 7-А» було надано згоду ТОВ «ФК «Волинь» на передачу в суборенду частини орендованої земельної ділянки ТзОВ «Розважальний центр «Промінь» на пр-ті Перемоги,7-А, площею 0,10 га для обслуго-вування стадіону, адміністративних та господарських будівель.(т.1, арк.справи 119-120).

07.06.2013 ТзОВ «ФК «Волинь» та ТзОВ «Розважальний центр «Промінь» укладено договір суборенди земельної ділянки до договору оренди землі від 06.07.2012, відповідно до п.1 якого орендар надав, а суборендар прийняв за згодою Луцької міської ради земельну ділянку за кадастр-ровим номером :11:057:0027, площею 0,10 га, за адресою: м.Луцьк, пр-т.Перемоги, 7-А. Право суборенди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.06.2015 за №9959256.(т.1, арк.справи 109-111).

Вказаний договір суборенди припинений додатковою угодою від 19.12.2016 про припинен-ня договору суборенди землі. Згідно акту приймання-передачі від 19.12.2016 земельна ділянка пло-щею 0,10 га повернута орендарю-ТзОВ «ФК «Волинь». Припинення суборенди відбулось у зв`язку з припиненням оренди земельної ділянки згідно договору між Луцькою міською радою та ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь». (т.1, арк.справи 117).

19.10.2014 Луцькою міською радою прийнято рішення №65/73 «Про надання згоди ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь» на передачу в суборенду ПАТ «Універмаг «Луцьк» частини орендова-ної земельної ділянки для обслуговування стадіону, адміністративних та господарських будівель на проспекті Перемоги,7-А. Відповідно до п.1 вказаного рішення ТзОВ «ФК «Волинь» надано зго-ду на передачу в суборенду ПАТ «Універмаг «Луцьк» земельної ділянки площею 0,7262 га, за кадастровим номером :11:057:0027.(т.1, арк.справи 86-87).

19.11.2014 ТзОВ «ФК «Волинь» та ПАТ «Універмаг «Луцьк» за погодженням Луцької місь-кої ради уклали договір суборенди земельної ділянки. Право суборенди зареєстровано в Держав-ному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за №8274760.(т.1, арк.справи 122-124, 76-78).

Даний договір суборенди земельної ділянки припинений додатковою угодою від 19.12.2016 про припинення договору суборенди земельної ділянки. Згідно акту приймання-передачі від 19.12. 2016 земельна ділянка площею 0,7262 га повернута орендареві- ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь». Припинення суборенди відбулось у зв`язку з припиненням оренди земельної ділянки згідно дого-вору між міською радою та ТОВ «ФК «Волинь».(т.1, арк.справи 130, 131).

З матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі-продажу №195 від 05.02.2015 поку-пець-ТзОВ «Грін Ріелті» набув право власності на об`єкти нерухомого майна продавця-ТзОВ «ФК «Волинь», що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.02.2015: ста-діон з адміністративним корпусом (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, но-мер запису про право власності 8632096), туалет (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, номер запису про право власності 8631649), пральня (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, номер запису про право власності 8631325), металевий ангар (реєстра-ційний номер об`єкта нерухомості 01, номер запису про право власності 8631003), ко-тельня (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, номер запису про право власності 8630565).(т.1, арк.справи 179-183).

Таким чином, із 05.02.2015 Відповідач-1 набув право власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на частині земельної ділянки з кадастровим №:11:057:0027, площею 5,3325 га, яка знаходиться за адресою: пр-т Перемоги,7-А, в м.Луцьку.

На частині земельної ділянки площею 0,10 га за кадастровим №:11:057:0027, яка перебувала в суборенді ТзОВ «РЦ «Промінь» - у ТзОВ «Проміньпарксервіс» (Відповідач-2) 17.06. 2015 виникло право власності на об`єкт нерухомого майна-будівлю охорони (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, номер запису про право власності 10070994)(т.1, арк.справи 185).

Таким чином, з 17.06.2015 Відповідач-2 у встановленому законом порядку набув право влас-ності на об`єкт нерухомого майна, який розташовано на частині земельної ділянки, яка перебувала в суборенді, з кадастровим номером :11:057:0027 площею 0,10 га.

Матеріали справи свідчать, що 25.06.2014 рішенням Луцької міської ради №61/47 «Про на-дання ТОВ «ФК «Волинь» на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування тенісних кортів на проспекті Перемоги, 1-Г» надано ТзОВ «ФК «Волинь» земельну ділянку на умо-вах оренди строком на 10 років, площею 0,2724 га, кадастровий номер :22:033:0005. (т.1, арк.справи 145-145).

04.08.2014 Луцька міською радою та ТзОВ «ФК «Волинь» укладено договір оренди площею 0,2724 га, кадастровий №:22:033:0005 (право оренди зареєстровано в Державному ре-єстрі речових прав на нерухоме майно 14.08.2014 за №6679623); на земельній ділянці знаходилось незавершене будівництво-будівля роздягальні (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 2402137 від 06.09.2013).(т.1, арк.справи 184).

Договір оренди земельної ділянки від 14.08.2014 між Луцькою міською радою і ТзОВ «ФК «Волинь» був припинений 19.12.2016 відповідно до укладеної сторонами додаткової угоди про припинення договору.(т.1, арк.справи 143-144).

З матеріалів справи вбачається, що за час оренди земельної ділянки ТзОВ «ФК «Волинь» за кадастровим №:22:033:0005, Луцькою міською радою прийнято рішення №65/73 від 29.10.2014 «Про надання згоди ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь» на передачу в суборенду ПАТ «Універмаг «Луцьк» орендованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування тенісних кортів на проспекті Перемоги, 1-Г», яким надано згоду ТзОВ «ФК «Волинь» на передачу в суб-оренду для ПАТ «Універмаг «Луцьк» частини земельної ділянки, погоджено договір суборенди земельної ділянки за кадастровим номером :22:033:0005, площею 0,2724 га.(т.1, арк. справи 132-133).

За умовами договору суборенди земельної ділянки від 19.11.2014 ТзОВ «ФК «Волинь» пере-дало ПАТ «Універмаг «Луцьк» земельну ділянку площею 0,2724 га, кадастровий номер : 22:033:0005. Право суборенди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.12.2014 за №7986389 за погодженням Луцької міської ради.(т.1, арк.справи 122-124).

Договір суборенди земельної ділянки припинений 19.12.2016 додатковою угодою про при-пинення договору суборенди земельної ділянки. Згідно акту приймання-передачі земельна ділянка площею 0,2724 га повернута орендарю-ТОВ «ФК «Волинь». Припинення суборенди відбулось у зв`язку з припиненням оренди земельної ділянки згідно договору Луцькою міською радою та ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь».(т.1, арк.справи 117, 118).

На земельних ділянках за кадастровими №№:22:033:0005 та :11:057: 0027 (перебувала в суборенді) відповідно до погодження Луцької міської ради, рішення Луцької міської ради №68/7 від 24.12.2014, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на нове будівництво фізкультурно-оздоровчого центру від 29.12.2014, Декларацій про початок вико-нання будівельних робіт серії ВЛ №019 від 03.07.2015 та про готовність до експлуа-тації об`єкта, який належить до 1-3 категорії складності серії ВЛ №82 від 30.08.2016 проведено будівництво фізкультурно-оздоровчого центру (реєстраційний номер об`єкта нерухомо-го майна 101, номер запису про право власності 16416848 від 15.09.2016).(т.1, арк. справи 57-59

Матеріали справи свідчать, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2016 ПАТ «Універмаг «Луцьк» продало вказаний об`єкт нерухомого майна Приватній акціонерній компанії з обмеженою відповідальністю «Роланор Інтертейнмент ЛТД» (Відповідач-3) (номер запису про пра-во власності 181155496 від 20.12.2016).

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2018 №50 та акту приймання-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 12.01.2018 ТзОВ «Біла Акація» набуло право власності на фізкультурно-оздоровчий центр, що зареєстровано в Державно-му реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12.01.2018 за №24362176.(т.1, арк.справи 176).

На підставі рішення Луцької міської ради №26/25 від 29.06.2017 «Про поділ земельної ділян-ки комунальної власності на пр-ті Василя Мойсея, 7-А» (Проспект Перемоги,7-А) земельну ділян-ку площею 5,3325 га з кадастровим номером :11:057:0027 поділено на три ділянки: пло-щею 4,5450 га з кадастровим номером :11:057:0034, площею 0,6875 га з кадастровим номером :11:057:0033 та площею 0,10 га з кадастровим номером :11:057: 0032 (т.1, арк.справи 52-53).

Рішенням Луцької міської ради №32/55 від 25.10.2017 «Про об`єднання земельних ділянок комунальної власності на проспекті Василя Мойсея» погоджено об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером :11:057:0033 площею 0,6875 га та кадастровим номером :22:033:0005 площею 0,2724 га в одну земельну ділянку загальною площею 0,9599 га для будівництва та обслуговування стадіону, адміністративних, господарських будівель і тенісних кортів (т.1, арк.справи 55).

Рішеннями Луцької міської ради №31/53 від 27.09.2017 та №32/54 від 25.10.2017 Відповіда-чу-1 передано в оренду земельну ділянку площею 4,5450 га з кадастровим номером : 11:057:0034 терміном на 10 років. Крім того, Луцькою міською радою та Відповідачем-1 26.12.2017 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.01.2018 за №24365347 (т.1, арк.справи 62-64).

На підставі рішення №32/53 від 25.10.2017 Луцькою міською радою та Відповідачем-2 30.11. 2017 укладено договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :11: 057:0032 площею 0,10 га, яка розташована в м.Луцьку по проспекту Президента Грушевського, 2-Д. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2017 за №24174228.

Рішенням Луцької міської ради №36/79 від 22.12.2017 Відповідачу-3 надано дозвіл на роз-роблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на проспекті Василя Мойсея,1, площею 0,9599 га за кадастровим номером :11:057:0035. (т.1, арк.справи 50).

Рішення №36/79 від 22.12.2017 скасовано рішенням Міської ради №37/12 від 31.01.2018 «Про надання ТОВ «Біла акація» дозволу на розроблення технічної документації».

Згідно інформації ГУ ДФС у Волинській області від 29.07.2019 №24816/10/03-20-55-12-07, від 07.11.2017 №10779/10/03-20-12-07-13, від 13.11.2017 №10996/10/03-20-12-07, від 23.12.2019 №11405/10/03-20-55-04-08 «Футбольний клуб «Волинь» виконало в повному об`ємі свої зобов`я-зання за договорами оренди земельної ділянки №:22:033:0005 та земельної ділянки №:11:057:0027, сплативши його по грудень 2016 року включно. Відповідач-1 з січня 2018 року декларує своє податкове зобов`язання з орендної плати в податкових деклараціях плати за землю за земельну ділянку з кадастровим номером :11:057:0034 площею 4,5450 га згідно договору оренди та сплачує його. До цього плата орендна плата за вказану земельну ділянку не надходила. Не надходила вона і за період використання земельної ділянки №:11: 057:0027 у 2017 році до 31.08.2017. Відповідач-2, починаючи з 21.12.2017, розпочав декларувати і сплачувати своє податкове зобов`язання за використання земельної ділянки з кадастровим номе-ром :11:057:0032 площею 0,10 га. З січня 2017 року за використання земельної ділянки з кадастровим номером :11:057:0027 площею 0,10 га (до 31.08.2017) та земельною ділян-кою з кадастровим номером :11:057:0032 площею 0,10 га з 01.09.2017 до 21.12.2017 плату за землю не здійснював. Відповідач-3 не сплачував до бюджету міста плати за використання земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:057:0027 площею 0,7262 га (з 01.01. 2017 по 31.08.2017), №:22:033:0005 площею 0,2724 га (з 01.01.2017 до 08.12.2017), :11:057:0035 площею 0,9599 га з 08.12.2017 до 12.01.2018.

Прокурор заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» 924 483 грн 16 коп. безпідставно збережених коштів, Товариству з обмеженою відповідальністю «Проміньпарксервіс» - 21 928 грн, а Приватній акціонерній компанії з обмеженою відповідальніс-тю «Роналор Інтертейнмент ЛТД» в особі Представництва - 165011,12 грн. (т.2, арк.справи 82-87).

Як зазначалось вище, господарський суд Волинської області рішенням від 03.11.2020 задо-волив позовні вимоги в повному обсязі.(т.3, арк.справи 245-250).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступ-не:

Предметом даного спору є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земе-льними ділянками.

Одним із аргументів апеляційних скарг є порушення територіальної підсудності та немож-ливість розгляду спору за участю одночасно трьох відповідачів не пов`язаних ні обов`язками ні предметом спору.

Такі твердження апелянтів колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що Пів-нічно-західним апеляційним господарським судом переглядалась ухвала суду першої інстанції у даній справі про залишення позову прокурора без розгляду.

Ухвала господарського суду Волинської області від 19.06.2020 у даній справі вмотивована порушенням правил об`єднання позовних вимог. Однак, скасовуючи ухвалу апеляційний господ-дарський суд дійшов висновку, що у позові Луцької місцевої прокуратури об`єднано вимоги до різних відповідачів, які пов`язані між собою як підставами виникнення так і поданими доказами. Підставою виникнення зазначених вимог є використання відповідачами однієї земельної ділянки без сплати відповідних коштів за відсутності правовстановлюючих документів, щодо якої в про-цесі її використання здійснювався поділ та об`єднання з іншими ділянками. При цьому, прокурор при пред`явлені позову керувався одними нормами права, що регулюють спірні правовідносини, а саме статтею 1212 Цивільного кодексу України, що свідчить про їх однорідність. Крім того, пред-метом спору у даній справі є стягнення недоотриманих коштів за користування земельною ділян-кою за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2018 року, в межах однієї суми із подальшим поді-лом її на частки. Заявлені позовні вимоги щодо стягнення коштів включають період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року, тобто за користування земельною ділянкою площею 5,3325 га з кадастровим номером :11:057:0027, тобто до моменту її поділу. Права та обов`язки відповідачів виникли з однієї підстави та є однорідними, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :11:057:0027 перебувала у користуванні трьох суб`єктів господарювання.

Із зазначених мотивів постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 містить висновок, що всі позовні вимоги пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами. Зазначена постанова від 28.07.2020 у справі №903/11/20 не оскаржувалась та набрала законної сили. (т.3, арк.справи 101-106).

Таким чином, аргументи, які апелянти вважають підставою для скасування рішення суду першої інстанції вже розглянуті у даній справі, а тому відсутні підстави переоцінювати висновки, викладені постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі №903/11/20.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. (ст.16 Цивільного кодексу України, надалі в тексті - ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тек-сті - ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Згідно з ч.1 ст.124 Земельного кодексу України (надалі в тексті - ЗК України), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу пра-ва оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

При цьому, у комунальній власності, згідно з ст.83 ЗК України, перебувають усі землі в ме-жах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти - юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридич-них осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті - Закон), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхід-ною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивіль-ним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 Закону).

В силу приписів ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ді-лянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єк-том плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.(ч.1 ст.190 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпід-ставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивіль-ного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпід-ставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивіль-ного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів виходить з того, що кондикційні зобов`я-зання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх право-вих підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язує-ться повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги, що перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регла-ментується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділян-кою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

Звертаючись із позовом Прокурор наголошував, що з 01.01.2017 до часу укладення договорів оренди або відчуження майна Відповідачами не сплачувались кошти за користування ними, зокре-ма: Відповідачем-1 за період з 01.01.2017 по 31.08.2017 за використання земельної ділянки з кадастровим №:11:057:0027 загальною площею 5,3325 га, за виключенням 0,10 га та 0,7262 га, які знаходились в суборенді, а в подальшому використовувались іншими суб`єктами господарювання, які набули на них об`єкти нерухомого майна; за період з 01.09.2017 по 01.01.2018 за використання земельної ділянки з кадастровим номером :11:057:0034 загальною пло-щею 4,454 га.; Відповідачем-2 за період з 01.01.2017 по 31.08.2017 з кадастровим №:11: 057:0027 загальною площею 0,10 га, в період з 01.09.2017 по 21.12.2017, з кадастровим номером :11:057:0032, загальною площею 0,10 га; Відповідачем-3 за період з 01.01.2017 по 31.08. 2017 з кадастровим номером: :11:057:0027 загальною площею 0,7262 га, в період з 01.01.2017 по 08.12.2017 з кадастровим номером :22:033:0005 загальною площею 0,2724 га, в період з 08.12.2017 по 12.01.2018 з кадастровим номером :11:057:0035 загальною площею 0,9599 га.

Статтею 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент набуття власності на об`єкт нерухо-мості) передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім бага-токвартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, вста-новлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, перехід права на земельну ділянку не відбувається автоматично, а потребує оформ-лення. Набуттю права користування передує волевиявлення особи, яка виявила бажання набути таке право, і лише після цього здійснюється волевиявлення відповідного органу місцевого самовря-дування. За змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєст-рації цього права.

Так, матеріали справи не містять та учасниками справи не надано доказів оформлення пра-ва оренди земельних ділянок комунальної власності, на якій розташовані об`єкти нерухомості Від-повідачів.

Як вже зазначалось, предметом регулювання інституту зобов`язань з набуття та збереження майна без достатньої правової підстави є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отри-манням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно зі статтею 1214 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової під-стави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідачі користувались земельними ділянка-ми без достатньої правової підстави.

Крім цього потрібно наголосити, що визначаючи розмір заборгованості Відповідачів, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спро-стування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Колегія суддів зазначає, що за змістом статей 15, 20, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки як нормативна грошова оцінка. Внесення до Державного земельного кадастру передбаче-них цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим. Відо-мості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна гро-шова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Витяг із технічної доку-ментації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним орга-ном виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 2 стат-ті 20, частина 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Однак матеріали справи не містять витягів із технічної документації про нормативну гро-шову оцінку спірних земельних ділянок, відомості з яких є обов`язковими при визначенні оренд-ної плати.

У той же час, згідно з положеннями пункту 14.1.147 статті 14, статті 288 Податкового кодексу України, статей 5, 20 Закону України «Про оцінку земель» не вбачається можливим зазначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж оформлення витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що спростовує наведені Прокурором доводи у відзиві на апеляційні скарги.

Крім того, згідно зі статтею 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у виз-наченні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земель-них ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами земле уст-рою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо прива-тизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організа-цій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформо-вані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земель-на ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Прокурор також наголошує, що із загальної площі 5,3325 га земельної ділянки : 11:057:0027 у користуванні ТзОВ «ФК «Волинь» перебувало 4,50 га, 0,7262 га у ПАТ «Універмаг «Луцьк», у ТзОВ «РЦ «Промінь» - 0,10 га.

Разом з тим, задовольняючи позов суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів, що Відповідачем-1 за період з 01.01.2017 по 31.08.2017 використовувалась саме земельна ділянка з кадастровим №:11:057:0027 загальною площею 5,3325 га, за виклю-ченням 0,10 га та 0,7262 га; за період з 01.09.2017 по 01.01.2018 використовувалась саме земельна ділянка з кадастровим №:11:057:0034 загальною площею 4,454 га.; Відповідачем-2 за період з 01.01.2017 по 31.08.2017 з кадастровим №:11:057:0027 загальною площею 0,10 га, в період з 01.09.2017 по 21.12.2017, з кадастровим номером :11:057:0032, загальною площею 0,10 га; Відповідачем-3 за період з 01.01.2017 по 31.08.2017 з кадастровим номером: :11:057:0027 загальною площею 0,7262 га, в період з 01.01.2017 по 08.12.2017 з кадаст-ровим номером :22:033:0005 загальною площею 0,2724 га, в період з 08.12.2017 по 12.01.2018 з кадастровим №:11:057:0035 загальною площею 0,9599 га.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, колегія суддів наголошує, що Прокурор обґрунтував позов тим, що Відповідачі, як фактичні користувачі земельних ділянок без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування землею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інс-танції неправильно застосовано норми матеріального права та зроблено невірний висновок про задоволення позову, а тому рішення господарського суду Волинської області від 03.11.2020 у справі №903/11/20 належить скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апе-ляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції ус-тановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судо-вого рішення.

Крім того, з огляду на задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 129 ГПК України, з Луцької міської ради належить стягнути на ко-ристь Представництва Приватної акціонерної компанії «Роналор Інтертейнмент ЛТД» 3 712 грн 77 коп. та на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» 27 395 грн. 14 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Рона-лор Інтертейнмент ЛТД», яку на території України представляє Представництво «Роналор» Інтер-тейнмент ЛТД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» на рішення госпо-дарського суду Волинської області від 03.11.2020 у справі №903/11/20 задоволити. Рішення суду першої інстанції скасувати, Прийняти нове рішення. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Луцької міської ради на користь Представництва Приватної акціонерної ком-панії «Роналор Інтертейнмент ЛТД» 3 712 грн. 77 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Стягнути з Луцької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ріелті» 27 395 грн. 14 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

5. Матеріали справи №903/11/20 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.