ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Справа № 923/988/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Херсон, ,

до: Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон, ,

про внесення змін до договору.

За участю представників сторін.

від позивача - Хільчук М.О., довіреність №4492/10-01-01-вих від 11.12.19;

від відповідача - Новік К.О., довіреність № 18-15/34 від 01.09.20.

У відповідності до ч.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в листопаді 2018 року звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про внесення змін до укладеного між ними договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018, а саме до:

- підпункту 3.1.1.2. пункту 3.1. договору шляхом викладення його в редакції, наведеній у позовній заяві;

- пункту 3.1. договору шляхом доповнення його підпунктом 3.1.1.30. в редакції, наведеній у позовній заяві;

- розділу 10 договору шляхом викладення його в редакції, наведеній у позовній заяві;

- пунктів 11.1., 11.2. розділу 11 договору шляхом викладення їх у редакції, наведеній у позовній заяві;

- пункту 11.3. шляхом його виключення з тексту договору;

- кошторису, що є додатком № 1 до договору, шляхом викладення його в іншій редакції, наведеній у позовній заяві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що зазначені зміни до договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018 підлягають внесенню у зв`язку із введенням у дію наказом позивача нових вільних цін (тарифів) на послуги позивача, змінами організаційного характеру, які відбулись у позивача, та необхідністю приведення договору у відповідність до внутрішніх актів Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а саме:

- наказу Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» № 377 від 28.09.2018 «Щодо введення в дію вільних цін (тарифів) на послуги Херсонської Філії ДП «Адміністрації Херсонського МП»;

- Положення про порядок ведення договірної роботи в державному підприємстві «Адміністрація морських портів України», затвердженого наказом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» № 169 від 23.07.2018, та Положення про порядок ведення договірної роботи в Херсонській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», затвердженого наказом Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» № 309 від 31.08.2018.

Також позивач зазначив про те, що відповідач не надав позивачу відповіді на пропозицію внести зміни до договору шляхом укладення додаткової угоди до договору, ухиляється від внесення зазначених змін до договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018.

02 січня 2019 року до суду від позивача у справі надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач просив внести зміни до першого пункту прохальної частини позовної заяви, доповнивши наступним абзацом: "Вказані зміни до договору від 14.05.2018 за № 54-П-ХЕФ-18 відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України застосовуються до правовідносин сторін, які виникли в рамках даного договору, з 01 жовтня 2018 року."

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 06.03.2019 позовні вимоги задоволено частково, суд вніс зміни до договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018, а саме: змінено підпункт 3.1.1.2 пункту 3.1. договору шляхом викладення його в іншій редакції, наведеній у рішенні, доповнено пункт 3.1. договору підпунктом 3.1.1.30. в редакції, наведеній у рішенні, змінено розділ 10 договору шляхом викладення його в редакції, наведеній у рішенні; змінено пункти 11.1., 11.2. розділу 11 договору шляхом викладення їх у редакції, наведеній у рішенні, виключено пункт 11.3. з тексту договору, викладено кошторис, визначений додатком № 1 до договору, в іншій редакції, наведеній у рішенні (пункт 2 резолютивної частини рішення). Суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про застосовування вказаних змін до договору № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018 до правовідносин сторін, які виникли в рамках даного договору, з 01.10.2018.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДП "АМПУ" в особі Херсонської філії ДП "АМПУ" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 13.06.2019 скасував пункт 3 резолютивної частині рішення Господарського суду Херсонської області від 06.03.2019 та ухвалив у цій частині нове рішення про застосування внесених змін до договору № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018 з 25.10.2018.

Верховний Суд постановою від 19.09.2019 скасував постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019, а справу направив на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду з підстав того, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки пункту 12.3. договору, який не передбачає укладення додаткової угоди у випадках, передбачених пунктом у 4.10. договору, не встановив обставин наявності підстав для зміни ціни договору, визначених пунктом 4.10. договору та законодавством, не надав оцінки правомірності вимог позивача щодо зміни вартості послуг за договором на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 17.03.2020 скасував рішення Господарського суду Херсонської області від 06.03.2019 в частині задоволення позову про внесення змін до кошторису, визначеного додатком № 1 до договору про надання послуг № 54-П-ХЕВ-18 від 14.05.2018. У задоволенні позовних вимог у цій частині відмовив. В інших частинах позовних вимог рішення Господарського суду Херсонської області від 06.03.2019 залишив без змін, виклавши резолютивну частину рішення в іншій редакції.

Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2020 Касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" задоволено частково. Рішення Господарського суду Херсонської області від 06.03.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 923/988/18 скасовано та передано дану справу на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.

Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 визначено суддю у справі № 923/988/18 - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 18 вересня 2020 року прийнято справу до провадження, визначено розгляд справи № 923/988/18 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

09 жовтня 2020 року до суду від ДП "Херсонський морський торговельний порт" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, оскільки позивачем фактично в односторонньому порядку внесено зміни до спірного Договору, що суперечить умова Договору та чинному законодавству. Також відповідач не погоджується із запропонованою позивачем Додатковою угодою №1 та з зазначеними новими тарифами. За твердженням відповідача, позивачем не підтверджено належними доказами існування одночасно усіх чотирьох умов, визначених ч.2.ст. 652 ЦК України для внесення змін в укладений договір. Окремо вказує, що позивач просить суд внести зміни до кошторису, фактично змінити ціну договору, який припинив свою дію 31.12.2018. Наданий відповідачем відзив на позовну заяву з додатком прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

19 жовтня 2020 року до суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій позивачем наведено спростування тверджень відповідача та розцінено надані докази на свою користь. Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

Ухвалою від 12 листопада 2020 року суд закрив підготовче провадження у справі № 923/988/18, продовжив строк розгляду справи № 923/988/18 по суті на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призначив справу до судового розгляду по суті на 17 грудня 2020 року о 14:30 год.

У засіданні суду 17.12.2020 року суд оголосив перерву до 12.01.2021.

З метою надання можливості представникам сторін підготуватися до судових дебатів, у засіданні суду 12.01.2021 оголошено перерву до 15.01.2021 року до 14:30 год.

Представник позивача у судовому засіданні 15.01.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.01.2021 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 14 травня 2018 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (надалі - Адміністрація, ХФ ДП «АМПУ» або позивач) і Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" (надалі - "ХМТП", Підприємство або відповідач) був укладений договір про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18. (надалі - Договір).

Відповідно до умов пункту 1.1. Договору Адміністрація надає Підприємству наступні види послуг:

- послуги із взаєморозрахунків з ПАТ «Укрзалізниця» (надалі - Залізниця) за послуги з організації перевезень та послуги, пов`язані з перевезеннями вантажів Підприємства;

- послуги з інформаційно-технічного обслуговування, пов`язані із взаємодією із Залізницею;

- послуги з організації подавання і прибирання залізничного рухомого складу, а Підприємство своєчасно приймає та оплачує якісно та своєчасно надані Адміністрацією послуги і відшкодовує вартість послуг Залізниці.

Відповідно до пункту 1.2. договору під послугами Залізниці з організації перевезень та надання послуг, пов`язаних з перевезеннями вантажів розуміється:

- послуги, які передбачені Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 (зі змінами), (наприклад, користування вагонами, зберігання вантажів, зважування вагонів, маневрова робота локомотива та інші за виключенням послуги - подавання/забирання вагонів);

- послуги, які надаються Залізницею за вільними тарифами (наприклад, промивання вагонів, подавання вагонів у визначений час, перевірка та затвердження місцевих технічних умов навантаження та кріплення вантажів, та інші);

- послуги, розрахунок вартості яких затверджується міжнародними нормативними актами (наприклад, плата за користування вагонами належності країн СНД і Балтії).

Згідно з пунктом 1.3. договору під послугами з інформаційно-технічного обслуговування, пов`язаних із взаємодією із Залізницею, розуміється:

- оформлення залізничних перевізних документів: внесення даних про одержувача вантажу у залізничні накладні при надходженні вантажу на адресу Адміністрації для Підприємства (розкредитування), накладання електронного цифрового підпису; оформлення перевізних документів в електронному та паперовому вигляді на завантажені та порожні вагони (контейнери); оформлення пересильних накладних на спеціалізовані вагони; оформлення залізничних накладних на переадресування вантажів (вагонів).

- послуги з інформаційно-технічного обслуговування розрахунків із Залізницею: підписання фінансових документів Залізниці; перевірка правильності та законності нарахування плат та зборів Залізницею; участь в оскаржені неправомірно нарахованих плат та зборів з боку Залізниці; виділення нарахованих Залізницею платежів за підкодом підприємства;

- організація електронного документообігу із Залізницею: реєстрація Підприємства у Єдиній електронній карточці клієнтів Залізниці з присвоєнням підкоду одержувача; супроводження узгодження планів перевезень і графік відвантаження в Автоматизованій системі «Месплан»; надання залізничних накладних, супровідних документів (при наявності) в електронному вигляді (файл у форматі pdf) засобами електронної пошти безпосередньо Підприємству.

Згідно п. 1.4. Договору під послугами з організації подавання і прибирання залізничного рухомого складу розуміється: надання Залізниці (за заявками Підприємства) письмових повідомлень на подавання залізничного рухомого складу на під`їзну колію та прибирання залізничного рухомого складу з під`їзної колії; утримання під`їзної колії в справному стані; оплата Залізниці збору за подачу й забирання рейкового рухомого складу локомотивом залізниці.

Відповідно до умов п. 7.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2018 року. У відповідності до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони дійшли згоди, що умови даного Договору застосовуються до відносин, які виникли між ними до набрання даним Договором чинності, а саме з 01 травня 2018 року.

Відповідно до умов п. 12.10. Договору невід`ємними частинами даного Договору є:

- Додаток № 1 "Кошторис";

- Додаток №2 "Розрахунок вартості основних послуг залізниці";

- Додаток №3 "Реквізити для заповнення залізничних накладних".

Умовами п. 4.1. Договору визначено, що вартість послуг, які надаються Адміністрацією в рамках даного договору, визначена в Кошторисі (додаток № 1 до даного договору, який є його невід`ємною частиною).

Умовами п. 4.2. Договору визначено, що вартість основних послуг, які надаються Залізницею в рамках даного Договору, визначена в Розрахунку вартості основних послуг Залізниці (додаток № 2 до даного договору, який є його невід`ємною частиною).

Так, у додатку № 1 до Договору сторони узгодили кошторис на послуги, які надаються Адміністрацією в рамках даного договору, згідно з яким вартість послуг з:

1) оформлення 1-ого комплекту залізничних перевізних документів на завантажені вагони (контейнери) складає по Україні: за вагон - 62,57 грн. без ПДВ, за маршрут - 74,42 грн. без ПДВ; по СНД: за вагон 75,38 грн. без ПДВ, за маршрут 82,86 грн. без ПДВ;

2) оформлення 1-ого комплекту залізничних перевізних документів на повернення порожніх вагонів (контейнерів) складає по Україні: за вагон - 45,54 грн. без ПДВ, за маршрут - 55,5 грн. без ПДВ; по СНД: за вагон - 56,46 грн. без ПДВ, за маршрут 66,91 грн. без ПДВ;

3) оформлення пересильної накладної на один залізничний вагон по Україні: 14,15 грн. без ПДВ;

4) розкредитування накладної: 14,15 грн. без ПДВ;

5) інформаційно-технічне обслуговування розрахунків з Одеською залізницею на один залізничний вагон: 307,14 грн. без ПДВ;

6) організація подавання та прибирання одного залізничного вагону (з урахуванням витрат на обслуговування залізничних колій): 339,18 грн. без ПДВ.

За умовами пункту 4.5. Договору учасниками договору визначено орієнтовну загальну вартість договору, яка становить 7000000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1167000,00 грн., з розрахунку на 360 тис.т. завезення вантажу.

Відповідно до пункту 4.10. Договору зміна вартості послуг Залізниці або передбаченої в міжнародних актах, поява нових послуг за вільними тарифами письмово, шляхом передачі відповідного листа через канцелярію доводиться Підприємству на протязі 3 (трьох) робочих днів після надходження повідомлення про таку зміну з боку Залізниці на адресу Адміністрації. При цьому надання послуг за зміненою вартістю починається з наступної залізничної доби після надходження повідомлення від Залізниці.

Згідно пункту 12.3. Договору всі зміни та доповнення до даного Договору, крім зазначених у пункті 4.10. договору, оформлюються шляхом складання додаткових угод, які є невід`ємними частинами даного договору.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що у зв`язку зі зміною базових показників та для запобігання збитковості надання окремих послуг, наказом начальника ХФ ДП «АМПУ» від 28.09.2018 № 377 «Щодо ведення в дію вільних цін (тарифів) на послуги ХФ ДП «Адміністрації Херсонського МП», введені в дію нові вільні ціни (тарифи) на послуги головної диспетчерської та залізничної групи.

Також з моменту укладення вказаного договору, у Філії відбулись певні зміни організаційного характеру, змінилися електронні поштові адреси осіб відповідальних за отримання заявок, що зазначені в пункті 3.1.1.2 Договору.

Також наказом в.о. Голови ДП «АМПУ» від 23.07.2018 № 169 «Про затвердження Положення про порядок ведення договірної роботи в державному підприємстві «Адміністрація морських портів України» затверджено Положення про порядок ведення договірної роботи.

Для приведення у відповідність зі вказаним положенням договірної роботи в Філії, наказом начальника ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрації Херсонського МП) від 31.08.2018 за № 309 «Про затвердження Положення про порядок ведення договірної роботи в Херсонській філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту)», затверджено Положення про порядок ведення договірної роботи.

Вказаним Положенням (пункт 2.5.2. Положення) передбачено наявність у договорах антикорупційного застереження (в редакції наведеній в положенні про договірну роботу ДП «АМПУ» (додаток № 9 до Положення); вимог щодо конфіденційності інформації за договором та перевірки легітимності, надійності, фінансового стану та виду діяльності контрагента (пункт 2.8. Положення).

За твердженням позивача, Адміністрація Херсонського морського порту листом від 28.09.2018 за № 26-02-04-15/173, який отримано ДП «ХМТП» згідно вхідного штемпеля від 28.09.2018 за № 3953/01-24, поінформовано про ведення нових тарифів в Адміністрації та про підготовку додаткової угоди для внесення відповідних змін.

Надалі, для внесення змін до Договору, позивачем листом від 22.10.2018 за № 2138/26-02-04/вих. надіслано на адресу відповідача для підписання два підписаних оригінала примірника Додаткової угоди № 1 до договору № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018. Вказаний лист з додатком відповідач отримав 24.10.2018 (т.1 а.с. 145).

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов договору та чинного законодавства, не надав жодної відповіді на лист про зміну вартості наданих послуг, не підписав додаткові угоди та не надав заперечень щодо умов додаткової угоди.

Позивач зазначає, що фактично, будучи повідомленим про зміну тарифів, відповідач продовжував замовляти та отримувати послуги від позивача й ухилявся від підписання Додаткової угоди до Договору.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору.

За загальним правилом, передбаченим ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання його сторонами, а цивільні права, які випливають із договору, захищаються у тій самій мірі та у той самий спосіб, що і права, які прямо чи опосередковано передбачені актами цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг №54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018.

Стонами договору підписано наступні додатки до вказаного договору, які є його невід`ємною частиною: Додаток №1 - "Кошторис", Додаток №2 "Розрахунок вартості основних послуг залізниці", Додаток №3 "Реквізити для заповнення залізничних накладних".

В обґрунтування вимог про внесення змін до Договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018 позивач послався на ті обставини, що з моменту укладення цього Договору у господарській діяльності Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» як сторони договору, яка надає визначені договором послуги, відбулися певні зміни, а саме:

- змінилися електронні поштові адреси осіб відповідальних за отримання заявок за договором,

- змінився порядок ведення договірної роботи у Державному підприємстві «Адміністрація морських портів України» та у його Херсонській філії, оскільки наказом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» № 169 від 23.07.2018 було затверджене Положення про порядок ведення договірної роботи в державному підприємстві «Адміністрація морських портів України», а наказом Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» № 309 від 31.08.2018 було затверджене Положення про порядок ведення договірної роботи в Херсонській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», у відповідність до яких мали бути приведені умови договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018.

- змінилися базові показники для розрахунку послуг, що надаються Херсонською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», у тому числі за договором про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018, у зв`язку з чим виконуючим обов`язки начальника Херсонській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» був виданий наказ № 377 від 28.09.2018 «Щодо введення в дію вільних цін (тарифів) на послуги Херсонської Філії ДП «Адміністрації Херсонського МП», у відповідність до якого мали бути приведені умови договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018 в частині вартості (ціни) послуг, які надаються Адміністрацією в рамках даного договору.

Позивач зазначає, що внесення змін до договору про надання послуг № 54-П-ХЕФ-18 від 14.05.2018, у тому числі в частині ціни договору, обумовлене необхідністю його приведення у відповідність до зазначених внутрішніх актів Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

За твердженнями позивача, зміна тарифів ХФ ДП «АМПУ» відбулась у зв`язку зі зміною базових показників (заробітної плати працівників та інших соціальних виплат працівників, що забезпечують виконання умов Договору), для запобігання збитковості надання окремих послуг з урахуванням економічних показників та основних макропоказників визначених постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 № 411 «Про схвалення Прогнозу економічного і соціального розвитку України на 2018-2020 роки» (зі змінами), а саме розміру номінальної середньомісячної заробітної плати працівників та скоригованої на індекс споживчих цін середньомісячної заробітної плати працівників. У зв`язку з чим наказом начальника Філії від 28.09.2018 № 377 «Щодо ведення в дію вільних цін (тарифів) на послуги ХФ ДП «Адміністрації Херсонського МП» введені в дію нові вільні ціни (тарифи) на послуги головної диспетчерської та залізничної групи, що і стало підставою внесення змін до Договору в частині зміни тарифів.

Отже, за висновком суду, фактично позовні вимоги обґрунтовані зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтями 651, 652 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частинах перших цих статей, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору відповідно до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Вказана норма не формулює підстав, за наявності яких у сторони виникає право на розірвання договору, а лише передбачає якими способами можуть встановлюватися такі підстави.

Натомість статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частини друга-четверта статті 188 ГК України).

Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій.

Суд відмічає, що право сторін (на вимогу заінтересованої сторони) на внесення змін до договору у судовому порядку у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, передбачено частиною другою статті 652 ЦК України.

Для прийняття судом рішення про зміну договору відповідно до частини другої статті 652 ЦК України у справі має бути встановлена наявність одночасно наступних умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частина 4 цієї статті передбачає, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З наведеного слідує, що передбачена ст. 652 ЦК України можливість зміни договору може мати місце за наявності таких умов:

- істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору;

- одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 вказаної статті,;

- доведення позивачем та встановлення судом винятковості даного випадку, тобто тієї обставини, що розірвання укладеного договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, за змістом наведених законодавчих положень зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

Істотна зміна обставин, у свою чергу, є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.

При цьому закон пов`язує можливість внесення змін до договору у судовому порядку не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Таким чином, звертаючись з позовом про внесення змін до договору у зв`язку з істотною зміною обставин, позивач повинен за допомогою належних та допустимих доказів довести наявність усіх чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Суд, проаналізувавши викладені обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову, дійшов висновку, що позивач у позовній заяві взагалі не вказує про наявність одночасно усіх чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України за яких можливе внесення змін до Договору та не надав доказів, які це підтверджують.

Також крім названих вище чотирьох умов, за яких можливе внесення змін до Договору, для його зміни додатково необхідна ще одна з таких умов (винятковий випадок): а) розірвання договору суперечить суспільним інтересам або б) розірвання договору потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Суд також вважає, що позивач у позовній заяві взагалі не навів винятковий випадок, з якими законодавець пов`язує можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах, у випадку якщо розірвання договору суперечить суспільним інтересам або розірвання договору потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах позивача.

Таким чином, підсумовуючи викладене вище суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами одночасного існування умов, передбачених частинами 2, 4 статті 652 Цивільного кодексу України, які є необхідними для внесення змін до Договору, враховуючи, що на момент укладення договору позивач міг допускати або передбачити можливість змін організаційного характеру та введення в дію нових вільних цін (тарифів) на послуги.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, укладаючи Договір з визначеними умовами, позивач повинен був врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість його виконання без внесення до нього змін на протязі дії цього Договору.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" про внесення змін до договору задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

За таких обставин, враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, витрати, понесені Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" по сплаті судового збору за подання касаційної на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 у справі № 923/988/18 в розмірі 3524,00 (т.2 а.с. 26) відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Повне рішення складено поза межами строків встановлених ч.6 ст. 233 ГПК України, оскільки у період з 25.01.2021 по 29.01.2021 включно, суддя Нікітенко С.В. перебував у додатковій відпустці.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" () на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" () суму судових витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3524,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.02.2021.

Суддя С.В. Нікітенко