ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Справа № 923/863/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Короткій Ю.А.

за участю представників судового процесу:

від позивача: Вєтров А.І., довіреність № 01-8/50 від 31.07.2020,

від відповідача-1: Андрощук Н.С., довіреність № 01-23-171-00-707/11 від 15.12.2020,

від відповідача-2: не прибув,

від третьої особи: не прибув,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі філії АТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Херсонська регіональна дирекція "Скіфія", м. Київ

до відповідача-1: Херсонської обласної ради, м. Херсон

до відповідача-2: Державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Крамчаніна Олександра В`ячеславовича,

м. Херсон

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Державний комітет телебачення і радіомовлення України, м. Київ

про скасування рішення, скасування запису державного реєстратора.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяви, клопотання, процесуальні дії суду.

26.08.2020 до господарського суду Херсонеської області надійшла позовна заява ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі філії ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Херсонська регіональна дирекція "Скіфія" (надалі по тексту рішення - позивач, Херсонська регіональна дирекція "Скіфія") до Херсонської обласної ради (надалі по тексту рішення- відповідач - 1), Державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації " Крамчаніна О.В. (надалі по тексту рішення відповідач-2, державний реєстратор), за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Державного комітету телебачення і радіомовлення України, вимогами якої вказано (з урахуванням заяви про усунення недоліків за вх.№6770/20 від 08.09.2020):

- скасувати рішення Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 458 "Про включення об`єкта незавершеного будівництва по проспекту Ушакова, 38 у місті Херсоні до об`єктів спільної власності територіальних громад Херсонської області".

- визнати протиправними та скасувати запис державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Васильовича від 03.04.2018 під індексним номером: 40462489 про державну реєстрацію за Херсонською обласною радою права власності територіальних громад на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, А, службова будівля, Б, огорожа, № 1,2, вимощення, № І, II, реєстраційний номер об`єкта: 101, номер запису про право власності: 25566528 за адресою: м. Херсон, пр.-т. Ушакова,38

В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі філії ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Херсонська регіональна дирекція "Скіфія" вказує, що об`єкт незавершеного будівництва по пр.Ушакова, 38 у м.Херсоні, є власністю позивача, якою позивач володіє, користується та розпоряджається відповідно до мети своєї діяльності.

Позивач вказує, що спірне рішення Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 458 порушує вимоги статей 1, 15 та п.2-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Суспільне телебачення та радіомовлення України", пунктів 1, 96 статуту ПАТ "НСТУ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 за №1039 та ч.2 ст.4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", оскільки оскаржуване рішення прийняте щодо незавершеного будівництва про проспекту Ушакова, 38 у місті Херсоні, яке включено до статутного капіталу ПАТ "НСТУ", що свідчить про наявність в останнього права власності на це майно.

За твердженнями позивача оскільки з 27.12.2001 об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться в м.Херсон пр-т. Ушакова, 38 позбувся комунальної власності, та перейшов до державної власності, Кабінет Міністрів України не ухвалював відповідне рішення щодо передачі вказаного об`єкта з державної у комунальну власність, тобто Херсонською обласною радою було перевищено повноваження щодо включення об`єкта незавершеного будівництва до об`єктів спільної власності територіальних громад Херсонської області, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.91 даний об`єкт не входив до переліку майна, що передається до комунальної власності та сфери управління обласної, міської чи районної ради.

Позивач також вказує, що в порушення п.3 ч. 3 ст.10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор не пересвідчився, що у Херсонської обласної ради відсутнє право комунальної власності на спірний по даній справі об`єкт незавершеного будівництва та ухвалив рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, без наявності підстав, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що свідчить про неправомірність його дій.

02.10.2020 за вх.№7414/20 від Херсонської обласної ради надійшов відзив на позовну заяву ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі філії ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Херсонська регіональна дирекція "Скіфія".

Так, Херсонська обласна рада заперечує проти заявлених позовних вимог та просить залишити їх без задоволення.

За твердженнями відповідача-1 Закон України "Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність" встановив презумпцію права комунальної власності на майно, що передане на баланс місцевих Рад народних депутатів. Так, на момент прийняття Закону спірний об`єкт незавершеного будівництва був переданий Херсонським обкомом Компартії України до Херсонської обласної Ради народних депутатів та перебував у володінні її органів. Тобто, в силу Закону вказаний об`єкт є власністю адміністративно-територіальної одиниці Херсонської області. Херсонська обласна рада не приймала рішень про зміну форми власності спірного майна.

Окрім того відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву було зроблено заяву про застосування трирічного строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 13.10.2020 занесеною до протоколу підготовчого засідання було оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10.11.2020.

23.10.2020 за вх.№8033/20 від Херсонської обласної ради надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву.

Відповідач-1 вказує, що згідно рішення виконкому Херсонської міської Ради народних депутатів від 18.01.1983 №80/2 фінгоспвідділу Херсонського обкому Компартії України була надана земельна ділянка для будівництва будинку політосвіти у м.Херсоні по проспекту Ушакова на місці знесення одноповерхових житлових будинків. Замовником будівництва виступив Херсонський обком Компартії України. Тобто Херсонська обласна рада, як правонаступник є замовником будівництва, а від так є власником спірного майна.

Окрім того, відповідач -1 пославшись на постанову Верховного Суду зазначив, що якщо об`єкт будівництва не введений в експлуатацію в установленому порядку, то він вважається незавершеним і визнання права власності на нього за рішенням суду неможливо.

Ухвалою суду від 10.11.2020 було постановлено продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 12.12.2020 включно, цією ж ухвалою суду було відкладено підготовче засідання до 03.12.2020.

Ухвалою суду від 03.12.2020 було постановлено замінити назву позивача на Акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі філії Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Херсонська регіональна дирекція "Скіфія", а також означеною ухвалою суду оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14.12.2020.

Ухвалою суду від 14.12.2020 підготовче провадження у справі було закрито, а розгляд справи призначено в судовому засіданні на 14.01.2021.

Ухвалою суду від 14.01.2021 з підстав викладених в ухвалі суду було продовжено строк проведення розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи по суті до 02.02.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 02.02.2021 підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач-1 в судовому засіданні 02.02.2021 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд застосувати наслідки пропуску трирічний строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

Представник від Державного комітету телебачення і радіомовлення в судове засідання 02.02.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановленні судом та мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі, мотивована оцінка аргументів наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно з рішенням виконкому Херсонської міської Ради народних депутатів від 18.01.1983 №80/2 (т.1, а.с.41) фінгоспвідділу Херсонського обкому Компартії України була надана земельна ділянка для будівництва будинку політосвіти у м.Херсоні по проспекту Ушакова на місці знесення одноповерхових житлових будинків.

Розпорядженням виконкому Херсонської обласної Ради народних депутатів від 05.08.1991 №143-р (т.1, а.с.143) на підставі постанови секретаріату ЦК Компартії України від 21.6.1991 №12 було вирішено передати від Управління справами Херсонського обкому Компартії України до Управління капітального будівництва облвиконкому проектно- кошторисну документацію на незакінчене будівництво та наявної продукції, що підлягала поставці у 1991-1992 для подальшого будівництва споруди.

Відповідно до рішення Херсонської обласної Ради народних депутатів від 26.01.1993 №245 (т.1, а.с.20) "Про недобудовану споруду по пр.Ушакова у м.Херсоні" було вирішено підпорядкувати Раді народних депутатів недобудовану споруду по пр.Ушакова у м.Херсоні. Окрім того, означеним рішенням було вирішено передати Херсонському обласному об`єднанню телебачення і радіомовлення недобудовану споруду для будівництва радіотелевізійного комплексу на умовах дольової участі обласної Ради народних депутатів, визначеної відновленою вартістю недобудови і вартістю завершеного будівництва з урахуванням індексу подорожання в умовах ринку.

Рішення Херсонської обласної ради ХIV сесії шостого скликання від 05.04.2012 № 458 "Про включення об`єкта незавершеного будівництва про проспекту Ушакова, 38 у місті Херсоні до об`єктів спільної власності територіальних громад Херсонської області" (т.1, а.с. 21) було вирішено включити до об`єктів спільної власності територіальних громад Херсонської області об`єкт незавершеного будівництва по пр.Ушакова, 38 у м.Херсоні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 03.04. 2018 державним реєстратором Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації " Крамчаніним О.В. було прийнято рішення індексний номер 40462489 про державну реєстрацію права власності територіальної громади Херсонської області в особі Херсонської обласної ради на об`єкт незавершеного будівництва у м.Херсоні, пр.Ушакова, будинок 38.

У Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вказано, що рішення державним реєстратором прийнято, серед іншого, на підставі рішення Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 458.

За твердженням позивача, рішення Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 458, а відтак наступні дії і рішення державного реєстратора Державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації " Крамчаніна О.В., не відповідають приписам законодавства та порушують його права як власника нерухомого майна, а саме, незавершеного будівництва, яке знаходиться у м.Херсоні, проспект Ушакова, будинок 38.

Наявність права власності на відповідне нерухоме майно та порушення відповідачами цього права власності позивач обґрунтовує посиланнями на наступні норми права, акти Державного комітету телебачення та радіомовлення України, фактичні обставини, що з них випливають та докази:

1) статтею 1 Закону України "Про Суспільне телебачення і радіомовлення України" передбачено, що суспільне телебачення і радіомовлення України утворюється у формі акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі НСТУ), 100 відсотків акцій якого належить державі.

НСТУ утворюється на базі Національної телекомпанії України, Національної радіокомпанії України, Державної телерадіокомпанії "Культура", обласних державних телерадіокомпаній, Державної телерадіомовної компанії "Крим", державних організацій "Київська державна регіональна телерадіокомпанія", "Севастопольська регіональна державна телерадіокомпанія", "Новгород-Сіверська регіональна державна телерадіокомпанія "Сіверська", "Криворізька регіональна державна телерадіокомпанія "Криворіжжя", що реорганізуються шляхом приєднання до Національної телекомпанії України.

НСТУ є об`єктом загальнодержавного значення. Відчуження, передача (крім короткострокової оренди), приватизація нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, земельних ділянок, на яких вони розташовані, а також акцій, що належать державі у статутному капіталі НСТУ, забороняється;

2) пунктом п.2-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Суспільне телебачення і радіомовлення України" встановлено, що статутний капітал НСТУ формується за рахунок майна юридичних осіб, визначених у статті 1 цього Закону, крім майна, яке відповідно до законодавства не може бути включено до статутного капіталу і закріплюється за НСТУ на праві господарського відання. Внесення нерухомого майна до статутного капіталу НСТУ може здійснюватися на підставі обліку майна без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно. Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесене до статутного капіталу НСТУ, здійснюється на підставі передавального акта та акта оцінки майна, внесеного до статутного капіталу НСТУ. Передавальний акт та/або акт оцінки майна є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу НСТУ.

Оприлюднення Кабінетом Міністрів України рішення про утворення НСТУ є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення юридичних осіб, визначених у статті 1 цього Закону;

3) постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 693 прийнято рішення про утворення НСТУ та встановлено, що статутний капітал товариства формується за рахунок майна Національної телекомпанії, що припиняється, а повноваження з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі товариства здійснює Державний комітет телебачення і радіомовлення;

4) пунктом 1 статуту ПАТ "НСТУ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1039, передбачено, що НСТУ є правонаступником майна, прав та обов`язків Національної телекомпанії України, що припинила свою діяльність.

Пунктом 96 статуту передбачено, що майно НСТУ складається з основних фондів, оборотних засобів, коштів, майнових прав, зокрема з права господарського відання майном, переданим НСТУ на праві господарського відання, та права постійного користування земельними ділянками, інших матеріальних та нематеріальних активів, цінних паперів, а також інших активів, відображених у бухгалтерському обліку НСТУ;

5) наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 25.08.2015 №181 "Про реорганізацію Херсонської обласної державної телерадіокомпанії "Скіфія" (т.1, а.с.27) було припинено діяльність Херсонської обласної державної телерадіокомпанії "Скіфія" шляхом приєднання до Національної телекомпанії Україна;

6) наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 28.08.2015 № 205 Херсонську обласну державну телерадіокомпанію "Скіфія" було приєднано до Національної телекомпанії України (НТКУ) та встановлено, що НТКУ є правонаступником її майна (т1, а.с. 23). Наказом Держкомтелерадіо від 30.09.2016 № 177 "Про реорганізацію Національної телекомпанії України" діяльність НТКУ було припинено та створено комісію з перетворення НТКУ (т1, а.с. 25-26);

6) наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 17.01.2017 № 3 було затверджено передавальний акт необоротних активів, оборотних активів та зобов`язань Національної телекомпанії України (об`єднаної) до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" та додатки до нього (т.1, а.с.28).

В матеріалах справи наявна копія додатку №4 перелік незавершених капітальних інвестицій до акта приймання-передачі Балансових рахунків, матеріальних цінностей, активів та зобов`язань від Національної телекомпанії Україна до філії Національної телекомпанії України "Херсонська регіональна дирекція "Скіфія" (т.1, а.с. 30) та додатка №42 до названого акта приймання передачі (а.с. 41, т.1), у яких, передавалося Незавершене будівництво 1997 року виникнення та зведений кошторисний розрахунок та перелік документів по незавершеному будівництву, пр.Ушакова,38;

7) відповідно до статей 115 та 329 Цивільного кодексу України та статті 12 Закону України "Про господарські товариства", юридична особа публічного права є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

За ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Указами Президії Верховної Ради України від 26 серпня 1991 року №1435-12 "Про тимчасове припинення діяльності Компартії України" та від 30 серпня 1991 року №1468-12 "Про заборону діяльності Компартії України" діяльність названої партії було припинено до остаточного розслідування обставин, пов`язаних з державним переворотом 19-21 серпня 1991 року, а в подальшому заборонено.

Відповідні місцеві Ради народних депутатів зобов`язано до закінчення розслідування прийняти на баланс майно (будинки, споруди, друкарні, транспортні засоби, іншу власність), що належить організаціям (партійним комітетам) КПУ, за винятком майна ЦК КПРС та ЦК КПУ (пункт 6 указу від 26 серпня 1991 року №1435-12).

Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 13 вересня 1991 року №1541-12 визначено, що майно (будинки, споруди, друкарні, транспортні засоби, інша власність) колишніх Кримського республіканського комітету КПУ приймає на баланс Верховна Рада Кримської АРСР, обкомів партії - обласні Ради народних депутатів, міськкомів партії - міські Ради народних депутатів, райкомів партії - районні Ради народних депутатів.

Відповідно до Закону України "Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність" від 20 грудня 1991 року N 2004-XII, майно передане на баланс місцевих Рад народних депутатів є власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю).

Згідно ст. 2 Закону України "Про власність", чинного станом на 1991 рік, було передбачено наступні форми власності в Україні: приватна (індивідуальна), колективна, державна. Відповідно до статті 31 цього Закону, до державної власності належала загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність). Статтею 36 передбачено, що держава та її адміністративно-територіальні одиниці не відповідають за зобов`язаннями один одного.

Надалі окремі з названих вище нормативних документів, а саме укази Президії Верховної Ради України від 26 серпня 1991 року №1435-12 "Про тимчасове припинення діяльності Компартії України" та від 30 серпня 1991 року №1468-12 "Про заборону діяльності Компартії України" визнано неконституційними згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 грудня 2001 року N 20-рп/2001.

В той же час, відповідно до п.2 названого рішення, перелічені укази втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто, з 27.12.2001.

Розпорядження голови Верховної Ради України від 13 вересня 1991 року №1541-12 щодо прийняття місцевими Радами на баланс майна відповідних партійних комітетів та Закон України від 20.12.1991 N 2004-XII, за яким прийняте на баланс майно переходило у комунальну власність, є чинними на момент вирішення даного спору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Херсонської обласної Ради народних депутатів від 26.01.1993 №245 (т.1, а.с.151) "Про недобудовану споруду по пр.Ушакова у м.Херсоні" було вирішено підпорядкувати Раді народних депутатів недобудовану споруду по пр.Ушакова у м.Херсоні. Окрім того, означеним рішенням було вирішено передати Херсонському обласному об`єднанню телебачення і радіомовлення недобудовану споруду для будівництва радіотелевізійного комплексу на умовах дольової участі обласної Ради народних депутатів, визначеної відновленою вартістю недобудови і вартістю завершеного будівництва з урахуванням індексу подорожання в умовах ринку.

На виконання Указу Президента України від 3 січня 1995 року за № 12 та постанови Кабінету Міністрів України №129 від 20.02.1995 Державну телерадіомовну компанію України було ліквідовано; новоствореному Державному комітетові телебачення і радіомовлення України вирішено передати основні фонди та інше державне майно, яке за станом на 1 січня 1995 року перебувало у віданні колишньої Державної телерадіомовної компанії та підприємств і організацій, що належали до сфери її управління; на базі Державної телерадіомовної компанії, її підприємств та організацій було утворено обласні державні телерадіокомпанії, підпорядкувавши їх Державному комітетові телебачення і радіомовлення України.

Доказів вчинення інших дій щодо спірного нерухомого майна, чи існування інших документів, які би свідчили про будь-які зміни у статусі цього нерухомого майна чи його власника, сторонами не надано, а також не зазначено про існування таких.

Із вказаної сукупності фактичних обставин вбачається, що недобудована споруда по пр.Ушакова у м.Херсоні була підпорядкована Херсонській обласній раді народних депутатів, яка 26.01.1993 передала її безкоштовно тодішньому Херсонському обласному об`єднанню телебачення і радіомовлення для будівництва радіотелевізійного комплексу на умовах дольової участі обласної Ради народних депутатів.

Рішень про передачу об`єкта незавершеного будівництва по пр.Ушакова, 38 у м. Херсоні з комунальної до державної власності чи про оформлення права власності на це майно відповідач-1 не приймав.

З огляду на це суд відхиляє доводи позивача про виникнення в нього права власності на спірне недобудоване майно на підставі Закону України "Про Суспільне телебачення і радіомовлення України" та передавального акта необоротних активів, оборотних активів та зобов`язань Національної телекомпанії України (об`єднаної) до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України", затвердженого Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України №3 від 17.01.2017 року.

Протилежний висновок мав би наслідком порушення ст. 41 Конституції України та ст. 3, 321 ЦК України, які закріплюють принцип непорушності права власності.

Суд зауважує, що у судовому засіданні 02.02.2021 представник позивача вказав, що основною підставою з якою позивач пов`язує набуття ним права власності на об`єкт незавершеного будівництва по пр.Ушакова, 38 у м.Херсоні, є включення названого об`єкта незавершеного будівництва до статутного капіталу ПАТ "НСТУ.

Поряд з цим, рішення Херсонської обласної ради №458, яке оскаржує позивач і яким об`єкт незавершеного будівництва по пр.Ушакова, 38 у м.Херсоні було включено до об`єктів спільної власності територіальних громад Херсонської області, прийнято Херсонською обласною радою 05.04.2012, а лише у 2017 році об`єкт незавершеного будівництва включено до статутного капіталу ПАТ "НСТУ".

Тобто на час включення об`єкт незавершеного будівництва по пр.Ушакова, 38 у м.Херсоні до статутного капіталу ПАТ "НСТУ, названий об`єкт незавершеного будівництва вже належав до комунальної власності.

Науково-правовий експертний висновок Київського регіонального центру Національної академії правових наук України від 13.12.2018, не враховується судом в якості належного доказу по справі з огляду на те, що відповідно до ст. 108 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону, аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі. У даній справі до спірних правовідносин не застосовуються ні аналогія закону, ні аналогія права, ні норми іноземного права.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними та скасувати запис державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Васильовича від 03.04.2018 під індексним номером: 40462489 про державну реєстрацію за Херсонською обласною радою права власності територіальних громад на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, А, службова будівля, Б, огорожа, № 1,2, вимощення, № І, II, реєстраційний номер об`єкта: 101, номер запису про право власності: 25566528 за адресою: м. Херсон, пр.-т. Ушакова, 38, суд зазначає наступне.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц).

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України №1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України №1952 (у редакції, чинній до 16.01.2020) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України №1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України №1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України №1952.

Таким чином, у розумінні положень наведеної вище норми у чинній редакції наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав (вказаної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19).

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справах №906/516/19, №905/633/19, №922/2589/19, від 30.06.2020 у справі №922/3130/19, від 14.07.2020 у справі №910/8387/19, від 20.08.2020 у справі №916/2464/19.

Враховуюче наведене, невірно обраний спосіб захисту є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Васильовича від 03.04.2018 під індексним номером: 40462489 про державну реєстрацію за Херсонською обласною радою права власності територіальних громад на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, А, службова будівля, Б, огорожа, № 1,2, вимощення, № І, II, реєстраційний номер об`єкта: 101, номер запису про право власності: 25566528 за адресою: м. Херсон, пр.-т. Ушакова,38.

Суд також звертає увагу, що відповідач у справі це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Отже, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно є спір, який пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно у даному випадку відповідачем- 1.

При цьому, державний реєстратор зобов`язаний виконувати рішення суду щодо скасування рішення про державну реєстрацію речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вказаної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у справі №520/13067/17 від 01.04.2020, Верховний Суд у справі №204/7665/17 від 17.09.2020).

З огляду на зазначене, державний реєстратор виконує свої повноваження в силу Закону, а не у зв`язку з задоволенням позову щодо нього у приватно - правових відносинах.

Це пов`язано з тим, що у спорах, які мають приватно- правовий характер, державний реєстратор не може виступати відповідачем.

А отже, у даному випадку, державний реєстратор Крамчанін О.В. не може бути належним відповідачем у справі.

Виходячи із вимог ст ст. 4,41,45 ГПК України та приналежно до даного спору, відповідачами у справі, що розглядається можуть бути лише юридичні особи.

До їх числа не належить державний реєстратор Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації " Крамчанін О.В, якого позивач обрав у якості відповідача №2 і до якого заявлено вимогу, зокрема про визнання його дій протиправними та скасування запису.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2, а.с.33), 18.06.2019 внесено запис про припинення юридичної особи Комунального підприємства "Центр державної реєстрації ".

Відповідно до Єдиного Реєстру Адвокатів України громадянин Крамчанін Олекксандр Вячеславовивич займається індивідуальною адвокатською діяльністю (т.2, а.с.34).

За ст.48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Протягом усього слухання справи позивач не звертався до суду із відповідними клопотаннями щодо заміни відповідача №2.

З огляду на наведене суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Васильовича від 03.04.2018 під індексним номером: 40462489 про державну реєстрацію за Херсонською обласною радою права власності територіальних громад на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, А, службова будівля, Б, огорожа, № 1,2, вимощення, № І, II, реєстраційний номер об`єкта: 101, номер запису про право власності: 25566528 за адресою: м. Херсон, пр.-т. Ушакова,38

Що ж до заяви Херсонської обласної ради про застосування трирічного строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи, що судом не встановлено порушення права позивача, то і відсутні правові підстави розглядати питання для застосовування строку позовної давності до права, яке не порушено.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 05.02.2021

Суддя Н.А. Павленко