ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Справа№ 910/7164/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 01.02.2021

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020

у справі № 910/7164/20 (суддя - Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ ЛТД»

про стягнення 99 346, 52 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «АГТ ПЛЮС») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ ЛТД» (далі - ТОВ «АМАРАНТ ЛТД») про стягнення заборгованості в сумі 99 346, 52 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами договором підряду від 31.01.2019 № 31/01/19, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 99 346, 52 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано тим, що позивачем в обґрунтування позовних вимог не подано до суду жодного первинного документу, який підтверджує поставку позивачем товару на користь відповідача за укладеним між сторонами спору договором.

Подані позивачем видаткові накладні від 31.10.2019 № 15767 на суму 1 063 916, 78 грн та від 31.10.2019 № 15766 на суму 51 635, 98 грн, а також акт надання послуг від 31.10.2019 № 15767 з монтажу товару не підписані зі сторони відповідача та не скріплені відбитком печатки останнього, відтак не можуть слугувати належними та допустимими доказами поставки товару та монтажу останнього на користь відповідача.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ «АГТ ПЛЮС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 та ухвалити нове - про задоволення позову повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АГТ ПЛЮС» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020, встановлено сторонам час для подачі відзивів, клопотань та заяв. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Справа знаходилася в провадженні різних складів суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2020 призначено до розгляду апеляційну скаргу ТОВ «АГТ ПЛЮС» з повідомленням (викликом) учасників справи. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 18.01.2021. підставою для призначення справи до розгляду в судовому засіданні стало те, що обставина, яка входить до предмету доказування, визнається однією стороною та заперечується іншою (щодо поставки товару за договором).

18.01.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 01.02.2021.

У судове засідання 01.02.2021 з`явилися представники сторін - позивача та відповідача. Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

ТОВ «АГТ ПЛЮС» не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що обов`язковою умовою для виконання позивачем взятих на себе зобов`язань є виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати авансових платежів. Відповідач здійснив авансові платежі з простроченням строку, встановленим договором, що звільнило позивача від виконання обов`язку виконати свої зобов`язання за договором у вказаний в п. 5.1. строк. Наведене, на переконання сторони, спростовує посилання відповідача про те, що строк виконання позивачем взятих на себе зобов`язань закінчився 15.05.2019, що також унеможливлює застосування оперативно-господарських санкцій, передбачених ст. 237 Господарського кодексу України.

Також скаржник вказує, що роботи з монтажу дверних полотен були виконані позивачем у строк до 31.10.2019, по завершенню яких був складений акт наданих послуг № 15767 від 31.10.2019 на суму 55 120, 00 грн. Також позивач звертався до відповідача з проханням підписати видаткові накладні від 31.10.2019 № 15767, №15766. Однак відповідач відмовився від підпису вказаних документів, у зв`язку з чим такі документи були надіслані супровідним листом № 19 від 14.04.2020.

Крім того, скаржник вказує, що суд першої інстанції не врахував, що визначальною ознакою господарської операції у розумінні ст. 1, 3 ,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є те, що внаслідок її здійснення має відбуватися реальний рух активів. А тому суд має дослідити окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару.

Скаржник також звертає увагу на те, що згідно з п. 4.1. договору видаткові накладні, рахунки на оплату та акт наданих послуг вважаються підписаними, а роботи вважаються виконаними і прийнятими, якщо замовник не заперечив проти них.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

25.11.2020 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшли аргументи і доводи з процесуальних питань з доказами надсилання іншій стороні та в строк, встановлений судом, які прийняті до розгляду в порядку ст. 263 ГПК України.

Відповідач зазначає, що він звернувся до позивача з листом № 411/6 від 10.06.2020 в якому повідомив позивача про односторонню відмову від виконання грошового зобов`язання за договором, із звільненням від відповідальності за це; про відмову прийняти від позивача невиконання / неналежне виконання договірного зобов`язання; про право в безакцептному порядку вимагати списання з поточного рахунку позивача, грошових коштів відповідача. Можливість застосування такої санкцій сторони узгодили в п. 6.7. договору.

Також відповідач зазначає, що суд сам має перевірити реальність операції за допомогою податкової звітності (податкові накладні, тощо). А тому відповідач вважає, що доводи скаржника про надання послуг та поставку товару є необґрунтованими.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «АГТ ПЛЮС», як підрядником, та ТОВ «АМАРАНТ ЛТД», як замовником, укладено договір підряду від 31.01.2019 № 31/01/19 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник зобов`язується, за завданням замовника, виготовити і поставити (доставити) відповідачу меблі, а також здійснити роботи щодо монтажу поставлених меблів на об`єкті відповідача (п. 1.1 договору).

Розділом 3 договору сторони узгодили, що загальна сума договору, зокрема, але не виключно, включає розрахунки замовника з підрядником за: роботи з виготовлення товару; поставку (доставку) товару; роботи з монтажу товару за адресою, визначеною сторонами в специфікації.

Загальна сума договору становить 1 119 036, 78 грн. Загальна сума договору складається з: вартості дверних полотен з фурнітурою (без монтажу) - 1 063 916, 78 грн; вартість робіт, доставці і монтажу дверних полотен з фурнітурою - 55 120, 00 грн (п. 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору сторони узгодили порядок розрахунків між сторонами. За 1 етапом: замовник, в строк двох банківських днів з моменту підписання цього договору, як аванс, переказує на поточний рахунок підрядника грошові кошти в розмірі суми 330 000, 00 грн; замовник, в строк один календарний місяць з моменту підписання цього договору, як аванс, переказує на поточний рахунок підрядника грошові кошти в розмірі суми 330 000, 00 грн; замовник, в строк двох календарних місяців з моменту підписання цього договору, як аванс, переказує на поточний рахунок підрядника грошові кошти в розмірі суми 330 000, 00 грн. За 2 етапом: замовник, за фактом відсутності претензій до підрядника і до результатів його робіт, в строк двох банківських днів, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, переказує на поточний рахунок підрядника грошові кошти в розмірі 129 036, 78 грн.

Згідно з п. 3.3. договору загальна сума договору може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін у спосіб внесення змін до договору. У разі самостійного, без погодження із замовником, підвищення підрядником загальної суми цього договору, всі пов`язані з цим витрати, якщо інше не встановлено законом, несе підрядник за свій власний рахунок.

Відповідно до п. 4.1. договору якщо протягом п`яти робочих днів, від дня одержання акту приймання-передачі виконаних робіт замовник не підпише акт(и) і при цьому не надасть підряднику письмову мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, то роботи вважаються виконаними підрядником належним чином і прийнятими замовником, а тому розрахунок між сторонами проводиться згідно з умовами даного договору.

Пунктом 5.1. договору сторони узгодили, що підрядник зобов`язується виконати взяті на себе обов`язки за цим договором в межах строку, що дорівнює 90 календарних днів з моменту укладення сторонами цього договору, а також за умови авансування замовником відносин за договором, в порядку, визначеному п. 3.2. договору.

Згідно з п. 6.1. договору замовник, у разі порушення підрядником строку виконання договору (п. 5.1.), утримує з підрядника, за кожен день прострочення, неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми попередньої оплати.

Сторони узгодили, що до відносин за цим договором застосовуються всі положення ст. 236 ГПК України (п. 6.7. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплених печатками сторін і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з листом № 19 від 14.04.2020, в якому зазначив про необхідність підписання двох видаткових накладних про поставку дверних блоків: від 31.10.2019 № 15766, № 15767 та акту наданих послуг з монтажу дверей від 31.10.2019 № 15767 протягом п`яти робочих днів з дати отримання та повернути ТОВ «АГТ ПЛЮС». До вказаного листа були долучені зазначені видаткові накладні та акт наданих послуг.

В матеріалах справи наявні копії видаткових накладних про поставку дверних блоків від 31.10.2019 № 15766, № 15767 та акту наданих послуг з монтажу дверей від 31.10.2019 № 15767 підписані представником позивача та скріплені його печаткою.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися правовідносини з поставки товару та виконання робіт. Спір у справі стосується наявності підстав для стягнення основної заборгованості, пені, інфляційних втрат, 3 % річних, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо оплати.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є змішаним договором, який містить у собі елементи, зокрема, договорів підряду та поставки, оскільки устаткування, яке було погоджено до поставки та монтажу умовами договору підряду від 31.01.2019 № 31/01/19, не може розцінюватися в порядку ст. 839 Цивільного кодексу України як власні матеріали та засоби підрядника для виконання робіт, передбачених договором підряду.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Отже, в силу приписів ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України до договору, укладеного сторонами, застосовуються положення, які регулюють договір підряду та договору поставки у відповідних частинах.

В судовому засіданні 01.02.2021 відповідач не підтвердив факт отримання дверей.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи обидві видаткові накладні про поставку дверних блоків від 31.10.2019 № 15766, № 15767 не підписані представником покупця. А тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що скаржником в обґрунтування позовних вимог не надано жодного первинного документу, який підтверджує саме поставку позивачем товару на користь відповідача за укладеним між сторонами спору договором у розумінні ст. 77 - 79, 269 ГПК України.

З огляду на те, що скаржником не надано доказів поставки товару відповідачу, посилання заявника на виконання робіт щодо монтажу поставленого товару (монтаж дверних полотен) також визнаються безпідставними, оскільки неможливо здійснювати монтаж устаткування без фактичної поставки такого устаткування.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника стосовного того, що в разі, якщо замовником не було підписано акт виконаних робіт та не надано обґрунтованих заперечень щодо їх не підписання, то такі роботи визнаються прийнятими з огляду на те, що виконанню таких робіт мала передувати поставка устаткування. Ототожнення скаржником акту приймання послуг та видаткових накладних є безпідставним, оскільки вказаними документами фіксуються різні господарські операції та правовідносини регулюються різними нормами.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані скаржником видаткові накладні: від 31.10.2019 № 15767 на суму 1 063 916, 78 грн та від 31.10.2019 № 15766 на суму 51 635, 98 грн, які не підписані зі сторони відповідача та не скріплені відбитком печатки останнього не можуть слугувати належними та допустимими доказами поставки товару та, відповідно, акт надання послуг від 31.10.2019 № 15767 з монтажу товару не може підтверджувати факту монтажу останнього на користь відповідача.

Доводи скаржника щодо підтвердження заявою від 10.06.2020 № 411/6 (надіслана відповідачем у відповідь на звернення позивача з даним позовом) також відхиляються судом, оскільки заява не свідчить про факт поставки товару. А тому в цій частині частково приймаються доводи відповідача.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні ТОВ «АГТ ПЛЮС» позовних вимог про стягнення з відповідача частини вартості устаткування та вартості виконаних робіт з огляду на недоведеність таких вимог.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/7164/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/7164/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020, зупиненого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 04.02.2021

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко