номер провадження справи 35/207/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 Справа № 908/3283/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімлаборреактив», ідентифікаційний код юридичної особи 23522853 (03006, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 57/3)

до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», ідентифікаційний код юридичної особи 24584661 (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3)

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Вінокуров В.О., довіреність №13/08-18/С від 13.08.2018;

від відповідача: Насретдінов Т.М., довіреність від 02.09.2019.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через систему "Електронний суд" звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 170 339,98 грн основного боргу, 6 554,91 грн інфляційних втрат, 4440,01 грн 3% річних.

У позові позивач також просить суд зазначити в рішенні у справі за даним позовом про нарахування 3% річних до моменту виконання такого рішення відповідачем з вказівкою на правила розрахунку остаточної суми таких платежів щодо основного боргу.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 2720,02 грн 70 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26.01.2021. Задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №511(1)19УК/53-121-01-19-08718 від 05.11.2019 щодо повноти та своєчасності оплати поставленого товару, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 170 339,98 грн. За порушення відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано 6 554,91 грн інфляційних втрат та 4 440,01 грн 3% річних.

В судовому засіданні 27.01.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі.

25.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає про часткову оплату вартості поставленого товару у розмірі 55 371,28 грн. Зазначає, що позивачем не доведений факт виникнення у відповідача зобов`язання щодо оплати суми ПДВ. Крім того, вважає, що позивачем невірно визначено дати виникнення у відповідача зобов`язання щодо оплати товару, відтак невірним є розрахунок інфляційних втрат та 3% річних.

Просить відмовити в задоволенні позову.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу «Акорд». За клопотанням позивача судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.

В судому засіданні 27.01.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

23.10.2019 між ТОВ «Хімлаборреактив» - постачальник та Відокремленим підрозділом "Запорізька АЕС" державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" (Покупець) укладено договір поставки товару № 511(1)19УК/53-121-01-19-08718 від 05.11.2019, за умовами якого (п. 1.1 договору) Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити товар визначений у таблиці п. 1.1 вказаного договору.

Додатковою угодою №1 сторони узгодили загальну суму товару - 170 339,39 грн.

Згідно із п. 1.2 договору, строк поставки товару: жовтень - листопад 2019 року.

Відповідно до п. 3.2 договору, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 45-ти календарних днів з моменту його поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлений ПК України випадках та порядку.

Поставка товару відбувається в строк зазначений у п. 1.3 договору (п. 4.2 договору).

Згідно із п. 4.6 договору, Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.15, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси Покупця та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Розділом 9. Договору визначено, що всі спори, які можуть виникати з даного договору або з приводу договору, сторони спробують вирішити угодою (9.1). Досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим (9.2). Якщо сторони не дійдуть згоди при розгляді виниклого спору, спір передається на вирішення у відповідний господарський суд за місцем знаходження відповідача (9.3).

У відповідності до п. 11.1 договору, договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з моменту підписання.

Позивачем для оплати виставлено рахунок №Х0047615 від 13.12.2019 на суму 170 339,98 грн.

Обумовлений договором товар поставлений за накладною №Х045793 від 20.12.2019. про отримання товару відповідачем свідчить підпис уповноваженої особи на накладній.

Позивачем оформлено податкову накладну №2450 від 20.12.2019, зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією.

27.08.20 представником позивача Вінокуровим В.О. направлено на електронну адресу відповідача претензію від 27.08.20 № 511/П, в якій позивач вимагає у відповідача негайно, але не пізніше ніж у 3-денний строк з моменту пред`явлення цієї претензії погасити заборгованість перед позивачем, що виникла на підставі договору поставки товару від 05.11.2019 № 511(1)19УК/53-121-01-19-08718 у розмірі 170 339,98 грн.

Відповіді на претензію не надано, заборгованість не погашена.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором поставки стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Сторонами в судових засіданнях під час розгляду цієї справи не заперечувався та не оспорювався факт того, що відповідачем прийнято товар на загальну суму 170 339,98 грн без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару.

Податкова накладна по даній операції позивачем оформлена та зареєстрована належним чином та у встановленому порядку.

Відповідно до абз. 6 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Таким чином, заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним.

Разом з відзивом відповідачем надано платіжне доручення №16364 від 23.12.2020 про часткову оплату заборгованості у розмірі 55 371,28 грн.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Сума заборгованості у розмірі 55 371,28 грн. сплачена відповідачем після звернення позивача до суду, відтак в цій частині позовних вимог провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За викладених обставин, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу задовольняються судом у сумі 114 968,70 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 6 554,91 грн інфляційних втрат та 4 440,01 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи "ЗАКОНОДАВСТВО" заявлені до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та періоди їх нарахування, судом встановлено, що розрахунки здійснено вірно, відтак вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 238 ГПК України, … суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу (ч. 10).

З огляду на вказане, а також приймаючи до уваги посилання позивача на вказану законодавчу норму, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення).

При цьому, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, нараховувати 3 % річних за формулою: сума 3 % річних = сума залишку основного боргу х 3 % х кількість днів прострочення : 365, починаючи з 19.12.2020 до моменту виконання рішення.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в частині задоволених позовних вимог у розмірі 125 963,62 грн покладаються на відповідача.

Судовий збір у розмірі 830,57 грн за позовними вимогами у розмірі 55 371,28 грн, провадження за якими закрито, підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України після звернення позивача з відповідною заявою.

При цьому, у зв`язку із наявною заявою представника позивача в судовових засіданнях про намір подати додаткові докази щодо підтвердження розміру на правничу допомогу при винесенні рішення по суті спору питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не розглядалось.

Керуючись статтями 73, 86, 202, 219, пунктом 2 частини 1 статті 231, статтями 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В частині стягнення основного боргу в сумі 55 371,28 грн провадження у справі закрити.

Позов в частині стягнення основного боргу в розмірі 114 968,70 грн, 6 554,91 грн інфляційних втрат та 4 440,01 грн 3% річних задовольнити.

Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімлаборреактив» (03006, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 57/3, ідентифікаційний код юридичної особи 23522853) основний бор у розмірі 114 968,70 грн (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень 70 коп.), інфляційні втрати у розмірі 6 554,91 грн (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 91 коп.), 3% річних у розмірі 4 440,01 грн (чотири тисячі чотириста сорок гривень 01 коп.), судовий збір у розмірі 1 889,45 грн (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 45 коп.).

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, нараховувати 3 % річних за формулою: сума 3 % річних = сума залишку основного боргу х 3 % х кількість днів прострочення : 365, починаючи з 19.12.2020 до моменту виконання рішення.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2021 року.

Суддя О.А. Топчій