СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" лютого 2021 р. Справа № 922/3003/20

Суддя доповідач: Гребенюк Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача, Комунального підприємства "Чугуїввода", м. Чугуїв, Харківської області, (вх. №263 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 (повний текст рішення складено 11.12.2020, суддя Смірнова О.В.) у справі № 922/3003/20

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків,

до Комунального підприємства "Чугуїввода", м. Чугуїв, Харківської області,

про стягнення 11154180,86 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Чугуїввода" про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 09.11.2020 року, яка була прийнята судом) основної заборгованості 8650680,86 грн., пені в сумі 446574,24 грн., інфляційних втрат у сумі 1206773,96 грн., 3% річних у сумі 641151,94 грн., мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем строків оплати за надані позивачем послуги за договором № 16114 від 31.12.2009 року. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати, які складаються з судового збору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі №922/3003/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Чугуїввода" (адреса: 63506, Харківська область, м . Чугуїв, вул.Героїв Чорнобильців, 61; ) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (адреса: 61013, м.Харків, вул. Шевченка, 2; ) основну заборгованість в сумі 8650680,86 грн., пеню в сумі 446574,24 грн., інфляційні втрати у сумі 1167149,50 грн., 3% річних у сумі 641151,94 грн. та судовий збір у сумі 163583,35 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 490 018,21 грн, в т.ч. 35 096,67 грн основного боргу, 446 574,24 грн пені, 8 347,30 грн 3% річних та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. Одночасно, до апеляційної скарги, заявник надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом із цим, положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов`язок щодо надання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Суддя-доповідач зазначає, що як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги, Комунальне підприємство "Чугуїввода", м. Чугуїв, Харківської області, оскаржує рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/3003/20 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 490 018,21 грн, в т.ч. 35 096,67 грн основного боргу, 446 574,24 грн пені, 8 347,30 грн 3% річних.

Враховуючи те, що відповідачем був заявлений перегляд рішення лише в частині стягнення 490 018,21, скаржником мав бути сплачений судовий збір у сумі 11 025,41 грн.

Втім, зазначена сума судового збору сплачена не була, доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/3003/20 до апеляційної скарги апелянтом не надано.

03.02.2021 відповідач звернувся до суду з заявою про звільнення його від сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів відхиляє його з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою статті вищезазначеного Закону.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з важким фінансовим становищем та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вказаного та оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому посилання апелянта на скрутний фінансовий стан, не можуть слугувати безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України Про судовий збір, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Крім того, скаржник не довів суду апеляційної інстанції той факт, що він належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України Про судовий збір щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Під час розгляду клопотання відповідача суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України та від 30.05.2013 у справі Наталія Михайленко проти України, в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі Ейрі проти Ірландії, серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд також враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи все вищенаведене, в задоволенні клопотання відповідача, Комунального підприємства "Чугуїввода", м. Чугуїв, Харківської області, про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/3003/20 з викладених скаржником мотивів слід відмовити.

Згідно частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, відповідачу належить у строк, визначений цією ухвалою, надати докази сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (11 025,41 грн).

Враховуючи вищевикладене, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі статті 174, частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, пунктами 2, 3 частини третьої статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача, Комунального підприємства "Чугуїввода", м. Чугуїв, Харківської області, про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/3003/20.

2. Апеляційну скаргу відповідача, Комунального підприємства "Чугуїввода", м. Чугуїв, Харківської області, на рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2020 у справі № 922/3003/20 залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали відповідачу усунути недоліки, а саме подати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (11 025,41 грн).

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Cуддя - доповідач Н.В. Гребенюк