УХВАЛА

м. Київ

28.01.2021Справа № 910/5253/19

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

на дії Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Алькор ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" "Словянська теплова електрична станція"

про стягнення 1 244 592 грн. 86 коп.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Алькор ЛТД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 1 244 592,86 грн., з яких: 1 179 999 грн. 99 коп. основний борг, 64 592 грн. 87 коп. пеня за договором № 513 від 15.06.2018 на виконання ремонтних робіт гідротехнічних споруд Слов`янської ТЕС.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 у справі № 910/5253/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Алькор ЛТД" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" "Словянська теплова електрична станція" про стягнення 1 244 592 грн. 86 коп. задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов`янська теплова електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АЛЬКОР ЛТД" 1 179 999 грн. 99 коп. основного боргу, 105 828 грн. 22 коп. пені, 19 287 грн. 42 коп. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 у справі № 910/5253/19 - без змін.

05.10.2020 Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" звернулося через відділ діловодства та документообігу суду зі скаргою на дії державного виконавця Кузьмишина Едуарда Миколайовича, в якій просило суд: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Кузьмишина Е.М. в частині ненадання можливості боржнику ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 63056667, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Кузьмишина Е.М. в частині несвоєчасного направлення боржнику постанови від 17.09.2020р. про відкриття виконавчого провадження № 63056667, визнати неправомірними дії державного виконавця Кузьмишина Е.М. в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, скасувати постанову державного виконавця Кузьмишина Е.М. від 17.09.2020р. відкриття виконавчого провадження № 63056667, скасувати постанову державного виконавця Кузьмишина Е.М. від 17.09.2020р. стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 63056667, скасувати постанову державного виконавця Кузьмишина Е.М. від 17.09.2020р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 63056667., скасувати постанову державного виконавця Кузьмишина Е.М. від 17.09.2020р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 63056667, визнати неправомірними дії державного виконавця Кузьмишина Е.М. щодо списання з рахунку ПАТ «Донбасенерго» № НОМЕР_1 відкритого в Головному управлінні з обслуговування клієнтів АТ «Ощадбанк» коштів у розмірі 1 435 927,19 грн., зобов`язати державного виконавця Кузьмишина Е.М. повернути на рахунок ПАТ «Донбасенерго» (№ НОМЕР_2 відкритого в Головному управлінні з обслуговування клієнтів АТ «Ощадбанк») незаконно списані кошти у розмірі 1 435 927,19 грн. за виконавчим провадженням №63056667, скасувати постанову державного виконавця Кузьмишина Е.М. від 22.09.2020р. про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн. у виконавчому провадженні № 63056667.

В обґрунтування скарги зазначив, що всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закону) державним виконавцем не надано йому можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, несвоєчасно направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець діяв незаконно щодо розшуку майна боржника, незаконно виніс постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів та розмір стягнутих коштів та неправомірно визначив розмір витрат виконавчого провадження.

21.12.2020 Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заперечення на скаргу, в яких проти вимог скарги заперечуваі, посилаючись на дотримання державним виконавцем вимог Закону під час вчинення виконавчих дій.

28.01.2021 від скаржника надійшли пояснення по суті заперечень державного виконавця на скаргу, в яких він заперечував проти викладених у запереченнях на скаргу обставинах, підтримав подану ним скаргу.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що на примусовому виконанні у Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича перебувало виконавче провадження ВП № 6305667, відкрите 17.09.2020 на підставі наказу № 910/5253/19, виданого 07.09.2020 р. Господарським судом міста Києва про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов`янська теплова електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АЛЬКОР ЛТД" 1 179 999 грн. 99 коп. основного боргу, 105 828 грн. 22 коп. пені, 19 287 грн. 42 коп. судового збору.

Згідно ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як встановлено судом виконавче провадження відкрито 17.09.2020 на підставі наказу суду, який відповідав всім встановленим ст. 4 Закону вимогам.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанову про відкриття виконавчого провадження відправлено боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: м. Київ, вул. Предславинська, 34А номер поштового відправлення 917, яку отримано боржником 22.09.2020.

Згідно абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 6305667 постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2020 винесена без порушенням процедури, передбаченої цим Законом, тому підстави для визнання дій державного виконавця в частині несвоєчасного направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого та винесення цієї постанови відсутні, а тому вимоги скаржника про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 63056667 задоволенню не підлягають.

18.09.2020 до державного виконавця надійшла заява боржника про ознайомлення з матеріалами справи.

21.09.2020 на адресу боржника державним виконавцем повторно направлено копію постанови про відкриття виконавчих проваджень номер поштового відправлення 423 (отримано боржником 26.09.2020).

Згідно ст. 9 Закону Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Тому, боржник мав можливість бути обізнаним про відкриті виконавчі провадження відносно себе, зважаючи на те, що йому було відомо про набранням законної сили рішенням у справі № 910/5253/19, в якому він є боржником.

За таких обставин посилання боржника на необізнаність його щодо відкритого виконавчого провадження та в обмеженні його прав на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження безпідставні.

Частина вимог скарги зводяться до того, що постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника невідповідають змісту виконавчого документу.

Як встановлено судом вище виконавче провадження відкрито 17.09.2020 на підставі наказу суду, який відповідав всім встановленим ст. 4 Закону вимогам.

Оскільки, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника винесені з дотриманням вимог Закону, то державний виконавець правомірно виніс оскаржувані постанови.

За таких обставин доводи скаржника з приводу незаконності винесення державним виконавцем постанов про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника також безпідставні.

Згідно ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 63056667 після одержання постанови про відкриття виконавчого провадження 22.09.2020, боржник не виконав п. 2 цієї постанови, а саме не подав декларацію про доходи та майно.

Тому суд вважає, що державний виконавець правомірно припустив, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 1, ч 2 ст. 52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно ст. 56 Закону Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно. крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

У постанові про арешт коштів від 17.09.2020 зазначено про арешт всіх коштів у межах суми, крім тих на які арешт або звернення стягнення заборонені законом.

Як вбачається з вищевказаної постанови державним виконавцем не порушено ні порядок ні черговість стягнення.

За таких обставин державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 17.09.2020 правомірно, а доводи скаржника з цього приводу є безпідставними.

Згідно ч. 7 ст. 26 Закону у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Згідно вимог ст. 13 Закону платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

17.09.2020 до АТ «Ощадбанк» направлено постанову про арешт коштів в межах суми стягнення та платіжну вимогу про списання коштів.

21.09.2020 на депозитний рахунок державної виконавчої служби надійшли кошти в сумі 1435927,19 грн. списані згідно платіжної вимоги.

22.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про визначення додаткових витрат виконавчого провадження, оскільки при виконанні рішення суду державним виконавцем понесені додаткові витрати, а саме: плата за завершене виконавче провадження, поштові витрати на направлення документів виконавчого провадження сторонам, витрачений папір та фарба картриджу на оформлення документів виконавчого провадження та ін.

Згідно ст. 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Враховуючи, що при виконанні рішення суду державним виконавцем понесені додаткові витрати, то винесена ним постанова про визначення додаткових витрат виконавчого провадження від 22.09.2020 є правомірною. Доводи скаржника щодо цього також необгрунтовані.

22.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про звільнення коштів з-під арешту та постанову про закінчення виконавчого провадження № 63056667, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону.

Отже за вказаним виконавчим провадженням вживалися заходи співмірні прийнятому рішенню суду та у відповідності до вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07 лютого 2014 року роз`яснено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку. За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Судом були оглянуті в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження щодо наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АЛЬКОР ЛТД" заборгованості. Копії оглянутих документів долучені до матеріалів справи.

Решта вимог скарги, пов`язані з недоведенням факту незаконних дій державного виконавця, також є безпідставними.

Враховуючи, що Державним виконавцем здійснювалися заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом, то постанови Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича у виконавчому провадженні № ВП № 63056667 є законними.

Оскільки в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення державним виконавцем законодавства або перевищень повноважень при прийнятті спірних постанов у виконавчому провадженні ВП № 63056667, виходячи з положень ст.ст. 341, 342, 343 ГПК України, суд вважає, що доводи Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про те, що в ході виконання державним виконавцем наказу Господарського суду міста Києва № 910/5253/19 від 07.09.2020 року були порушені ним норми Закону України "Про виконавче провадження", не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, у задоволенні скарги на дії та бездіяльність Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343, ГПК України, ст. 36-40 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" на дії та бездіяльність Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя І.І. Борисенко