УХВАЛА

28 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/1174/18

Провадження № 12-1гс21

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Власова Ю. Л.

суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за касаційними скаргами Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 червня 2020 року (суддя Маріщенко Л.О) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року (у складі колегії: головуючий суддя Демидюк О. О., судді Коломис В. В., Савченко Г. І.)

у справі № 906/1174/18

за позовом Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі голови комісії з припинення - ліквідатора Шевченка Олександра Володимировича, Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень та

УСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року Приватний вищий навчальний заклад «Інститут підприємництва та сучасних технологій» (далі - Інститут, позивач) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», відповідач 1), Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» (далі - ЦЮД «Дігест», відповідач 2), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни (далі - приватний нотаріус Скульська Т. А., відповідач 3), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, відповідач 4) про:

- визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 24 січня 2018 року № 958-Ф, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та Центром юридичної допомоги «Дігест» (далі - договір № 958-Ф, спірний договір);

- скасування рішення приватного нотаріуса Скульської Т. А. від 24 січня 2018 року індексний номер: 39341218 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір № 958-Ф за своєю правовою природою є договором факторингу, а відсутність ЦЮД «Дігест» у Державному реєстрі фінансових установ виключає можливість укладення ним договорів про надання фінансових послуг та порушує вимоги законодавства щодо форми, змісту і суб`єктного складу договору факторингу, що є підставою для визнання цього договору недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На думку позивача спірний договір є договором факторингу з огляду на те, що заявлена ЦЮД «Дігест» грошова вимога до позивача перевищує номінальну вартість відступленої ПАТ «Банк Форум» вимоги, отже відповідач 2 має намір отримати винагороду у вигляді різниці між номінальною вартістю відступленої вимоги та її ринковою (дійсною) вартістю.

Вимогу про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку 24515233), яким унесені відомості про нового іпотекодержателя (ЦЮД «Дігест») за договором іпотеки від 19 серпня 2008 року № 15309 позивач обґрунтував тим, що запис про скасування державної реєстрації прав може бути внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише на підставі судового рішення про скасування попереднього рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02 січня 2019 року до участі у справі на стороні ПАТ «Банк Форум» залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 (далі - третя особа 1) та ОСОБА_2 (далі - третя особа 2).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним договір № 958-Ф про відступлення права вимоги за:

- кредитним договором від 19 серпня 2008 року № 0075/08/52-CLNv (далі - кредитний договір № 0075/08/52-CLNv), додатковими договорами від 04 грудня 2008 року № 1, від 30 жовтня 2009 року № 2 до кредитного договору № 0075/08/52-CLNv, укладеними між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум») та ОСОБА_1 ;

- договором поруки від 19 серпня 2008 року № 75-0075/08/52-CLNv (далі - договір поруки № 75-0075/08/52-CLNv), додатковими договорами від 04 грудня 2008 року № 1, від 30 жовтня 2009 року № 2 до договору поруки № 75-0075/08/52-CLNv, укладеними між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 ;

- іпотечним договором від 19 серпня 2008 року № 15309 (далі - договір іпотеки № 15309), договорами про внесення змін та доповнень від 04 грудня 2008 року № 21469, від 30 жовтня 2009 року № 11256 до іпотечного договору № 15309, укладеними між АКБ «Форум» та Інститутом.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Інституту з ЦЮД «Дігест» та Фонду по 881,00 грн судового збору.

Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ціна відступлення права вимоги за умовами договору № 958-Ф становила 1 111 414,00 грн, тоді як розмір самої грошової вимоги - 162 619,57 доларів США, що еквівалентно 4 693 985,11 грн. Отже ПАТ «Банк Форум» отримав фінансування у розмірі 1 111 414,00 грн, а ЦЮД «Дігест» - право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги. На підставі викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що спірний договір за своєю юридичною природою (незважаючи на його назву) є договором факторингу. Оскільки ЦЮД «Дігест» не належить до фінансових установ, він не мав права укладати такий договір.

ЦЮД «Дігест» та Фонд звернулись до Верховного Суду з касаційними скаргами, у яких просять скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15 червня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року у справі № 906/1174/18 у частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду (далі - Касаційний господарський суд) ухвалою від 30 листопада 2020 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ЦЮД «Дігест». 16 грудня 2020 року Касаційний господарський суд ухвалою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду.

Ухвалою від 14 січня 2021 року Касаційний господарський суд передав справу разом з касаційними скаргами на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин третьої, п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У наведеній ухвалі Касаційний господарський суд вважає необхідним відступити від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 761/20317/18, від 16 грудня 2020 року у справі № 640/14873/19, від 18 листопада 2020 року у справі № 295/3588/14-ц, а також у постанові Касаційного господарського суду від 31 липня 2019 року у справі № 910/4816/18, про застосування як пріоритетних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів Фонду, які не містять заборон щодо придбання фізичними та юридичними особами які не є фінансовими установами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

Також, зазначену ухвалу обґрунтовано тим, що справа № 906/1174/18 містить виключну правову проблему стосовно розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу з огляду на укладення договорів відступлення (купівлі-продажу) вимог за результатами електронних торгів з продажу активів банку, який ліквідується, за відсутності одного варіанту реалізації розсуду суду, який можна вважати правильним щодо застосування у системному зв'язку статей 512, 514, 1077, 1078, 1079 ЦК України та положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у співвідношенні із статтями 203, 215 ЦК України, нормативно-правовими актами Фонду, які не містять заборони щодо придбання фізичними та юридичними особами, які не мають статусу фінансової установи майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Частиною п`ятою статті 302 ГПК України передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду, справа № 906/1174/18 підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка не є обов`язковою. При цьому у частині другій статті 121 цього Кодексу зазначено, що ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов`язковою.

Наведені обставини є підставою для призначення справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.

Керуючись статтями 120, 121, 233 - 235, 301, 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 906/1174/18 за касаційними скаргами Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 червня 2020 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2020 року.

2. Призначити справу № 906/1174/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 16 березня 2021 року об 11 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Л. Власов
Судді: Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко
В. В. Британчук К. М. Пільков
І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко
М. І. Гриців В. В. Пророк
В. І. Данішевська Л. І. Рогач
Ж. М. Єленіна О. М. Ситнік
Л. Й. Катеринчук В. М. Сімоненко
В. С. Князєв І. В. Ткач
Г. Р. Крет С. П. Штелик