РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2021Справа № 910/5797/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група», м. Київ

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"», м. Київ,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», Київська обл., смт. Баришівка

про стягнення 1 239 000,00 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси», Київська обл., смт. Баришівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група», м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"», м. Київ

про визнання договорів недійсними,

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явилися;

від відповідача-1 (третьої особи за зустрічним позовом): не з`явилися;

від відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом): Дячок І.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група» (далі - ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група»/позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» (далі - ТзОВ «ВІК "Сатурн"»/відповідач-1 за первісним позовом) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (далі - ТзОВ «Регіональні ресурси»/відповідач-2 за первісним позовом/ третя особа за зустрічним позовом) про стягнення 1 239 000,00 грн заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-02-705/07 від 21.11.2007.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору поруки № 13/02-17 від 13.02.2017 станом на 01.12.2019 у відповідачів -1 та -2 утворилась заборгованість у розмірі 1 239 000,00 грн, у зв`язку із неналежним виконанням ТзОВ «ВІК "Сатурн"» умов договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.04.2020 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 01.06.2020.

28.05.2020 через канцелярію суду від відповідача-2 за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про витребування доказів. Зокрема, ТзОВ «Регіональні ресурси» заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що зобов`язання за договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007 виконано сторонами в повному обсязі, про що підписано акт приймання-передачі цінних паперів. Крім того, відповідач за первісним позовом стверджує, що договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007 є недійсним з огляду на те, що на час укладення договору зупинено обіг цінних паперів, які є предметом цього договору, а також директором ТзОВ «Регіональні ресурси» порушено вимоги щодо представництва.

Водночас, 28.05.2020 від ТзОВ «Регіональні ресурси» (далі - позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» (далі - відповідач за зустрічним позовом) про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-02-705/07 від 21.11.2017, укладеного між ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та ТзОВ «Управитель "Будівельно-інвестиційна група"»;

- визнання недійсним договору поруки №13/02-17 від 13.02.2017, укладеного між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та ТзОВ «Регіональні ресурси».

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що станом на дату укладення договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02/705/07 від 21.11.2007, цінні папери не відповідали вимогам ч. 2 ст. 6 чинного на той час Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», оскільки їх емітент - ВАТ «Гідробетон» перебував в стані припинення, а обіг цінних паперів було зупинено. Крім того, станом на день укладення оспорюваного договору поруки (13.02.2017) директором ТзОВ «Регіональні ресурси» та ТзОВ «ВІК "Сатурн"» був ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_1 одночасно був директором і боржника, і поручителя, що суперечить положенням ч. 3 ст. 238 ЦК України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.06.2020 прийняв зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, підготовче засідання у справі призначив на 01.06.2020, а також залучив до участі у справі ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (за зустрічним позовом).

01.06.2020 суд відклав підготовче засідання на 09.07.2020 у порядку ст.ст. 183, 216 ГПК України.

23.06.2020 до канцелярії суду від ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, а також відповідь на відзив на первісний позов, в яких відповідач за зустрічним позовом заперечив проти задоволення зустрічного позову з огляду на те, що договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-02/705/07 від 21.11.2007 є дійсним, оскільки станом на 21.11.2007 обіг простих іменних акцій ВАТ «Гідробетон» не було зупинено, зокрема, розпорядження про їх зупинення не було оприлюднено, тому вони мали статус цінного паперу та могли бути предметом цивільно-правових угод, про що неодноразово зазначено в судових актах. Крім того, ТзОВ «Регіональні ресурси» не є стороною договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02/705/07 від 21.11.2007, відтак його права та законні інтереси ніяким чином не порушені. Крім того, відповідачем за зустрічним позовом заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог зустрічної позовної заяви.

07.07.2020 до канцелярії суду ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» подано клопотання про долучення додаткових документів.

09.07.2020 ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» подано до канцелярії суду клопотання про виклик в якості свідка ОСОБА_1 , а ТзОВ «Регіональні Ресурси» подано до суду клопотання про витребування доказів та відкладення підготовчого засідання.

Господарський суд міста Києва ухвалою 09.07.2020 відклав підготовче засідання на 17.08.2020, одночасно витребував (у строк до 30.07.2020) у Баришівської районної державної адміністрації Київської області оригінали (для огляду) та належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи ТзОВ «Регіональні ресурси».

04.08.2020 через канцелярію суду від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про повернення оригіналів документів.

14.08.2020 до канцелярії суду ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» подано заяву про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача за первісним позовом.

17.08.2020 через відділ діловодства суду від ТзОВ «Регіональні Ресурси» надійшли: заява про визнання позову, заява про розгляд справи без участі представника відповідача-2 за первісним позовом, а також заява про відмову від зустрічної позовної заяви. Ці заяви підписані директором ТзОВ «Регіональні Ресурси» ОСОБА_4

17.08.2020 суд відклав підготовче засідання на 21.09.2020 у порядку ст. 216 ГПК України.

10.09.2020 до канцелярії суду ТзОВ «Регіональні Ресурси» подало заяву про припинення представництва адвокатами: Дячком І.О. та Клєцем С.С. з 07.09.2020, а також просило суд не брати до уваги будь-які заяви та/або клопотання щодо залишення без розгляду позовної заяви, закриття провадження у справі, відмови від позову, визнання позову та інших подібних заяв, що порушують законні інтереси ТзОВ «Регіональні Ресурси», поданих до 04.09.2020 за підписом попереднього директора ТзОВ «Регіональні Ресурси» ОСОБА_4 та/або будь-яких третіх осіб, які діяли від імені ТзОВ «Регіональні Ресурси» на підставі довіреності та/або договору про надання правової допомоги за підписом попереднього директора ОСОБА_4.

15.09.2020 через відділ діловодства суду від Баришівської районної державної адміністрації Київської області на виконання вимог ухвали суду від 09.07.2020 надійшла копія реєстраційної справи ТзОВ «Регіональні ресурси».

21.09.2020 у підготовчому засіданні суд залишив без розгляду заяву про визнання позову, заяву про розгляд справи без участі представника ТзОВ «Регіональні ресурси», заяву про відмову від зустрічного позову, які були подані ТзОВ «Регіональні ресурси» за підписом ОСОБА_4.

Суд відклав підготовче засідання на 19.10.2020.

16.10.2020 через відділ діловодства суду надійшла заява ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», в якій останнє просило суд провести підготовчого засідання 19.10.2020 без участі представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) за наявними матеріалами справи.

19.10.2020 ТзОВ «Регіональні ресурси» подало клопотання до канцелярії суду про відкладення підготовчого засідання.

19.10.2020 суд відклав підготовче засідання на 09.11.2020.

21.10.2020 через відділ діловодства суду від ТзОВ «Регіональні ресурси» надійшла заява про зміну (доповнення) підстав зустрічного позову, в якій доповнено обґрунтування зустрічних позовних вимог щодо представництва боржника - ТзОВ «ВІК "Сатурн"» та поручителя - ТзОВ «Регіональні ресурси» при укладенні оспорюваного договору поруки однією і тією ж особою, що є підставою для визнання його недійсним.

05.11.2020 через відділ діловодства суду від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі.

09.11.2020 суд відклав підготовче засідання на 03.12.2020.

02.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі за наявними матеріалами справи.

03.12.2020 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.01.2021.

21.01.2021 ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» через канцелярію суду подало клопотання про проведення судового засідання за наявними матеріалами без участі представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

25.01.2021 представники ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» та ТзОВ «ВІК "Сатурн"» у судове засідання не з`явились, при цьому відповідач-1 за первісним позовом (третя особа за зустрічним позовом) про причини неявки суд не повідомив, проти задоволення первісного позову не заперечив, відзиву на позовну заяву за первісним позовом не надав.

Представник ТзОВ «Регіональні ресурси» у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечив, водночас позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.11.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» (далі - покупець) від імені якого діяло ТзОВ «Фінансова компанія "Інфінменеджмент"» (далі - повірений) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група» (далі - продавець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №Б-02/705/07, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець зобов`язався прийняти пакет цінних паперів, вказаний у п. 2, та оплатити повну його ціну на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2 договору предметом цього договору є наступний ПЦП: емітент ЦП: ВАТ «Гідробетон», , вид ЦП: акції прості іменні, форма обігу ЦП: бездокументарна, номінальна вартість одного ЦП: 0,95 грн, загальна кількість: 10 451 400 шт., номінальна вартість: 9 967 564,00 грн, вартість пакету ЦП: 9 970 000,00 грн, місце платежу: ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Пунктом 3 договору визначено, що договірна ціна за вищевказаний ПЦП складає: 9 970 000,00 грн.

У відповідності до п. 4 договору право власності продавця на відчужений за цим договором ПЦП підтверджується відповідними оригіналами векселів, які засвідчуються іменним або бланковим індосаментом.

В п. 5 договору зазначено, що передача ПЦП, який вказаний у п. 2 цього договору здійснюється впродовж 60 робочих днів, починаючи з дати його укладення.

Оплата ПЦП, за ціною, яка вказана у п. 3 цього договору здійснюється покупцем впродовж 60 робочих днів, починаючи з дати його укладення, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця (п. 6 договору).

Відповідно до п. 7 договору засвідчення факту приймання-передачі ПЦП та його оплати відбувається шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі цінних паперів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і припиняється належним виконанням сторонами своїх зобов`язань, що водночас, не звільняє будь-яку з них від відповідальності за порушення договірних зобов`язань під час його дії (п. 10 договору).

21.11.2007 між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», ТзОВ «ВІК "Сатурн"» та ТзОВ «ФК "Інфінменеджмент"» підписано акт прийому-передачі цінних паперів, який засвідчує, що продавець передав, а покупець прийняв у власність наступний пакет цінних паперів: емітент ЦП: ВАТ «Гідробетон», , вид ЦП: акції прості іменні, форма обігу ЦП: бездокументарна, номінальна вартість одного ЦП: 0,95 грн, загальна кількість: 10 451 400 шт., номінальна вартість: 9 967 564,00 грн, вартість пакету ЦП: 9 970 000,00 грн, місце платежу: ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

13.02.2017 між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» (далі - кредитор), ТзОВ «ВІК "Сатурн"» (далі - боржник) та ТзОВ «Регіональні ресурси» (далі - поручитель) укладено договір поруки №13/02-17, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання ТзОВ «ВІК "Сатурн"» його зобов`язань перед кредитором, що передбачені договором №Б-02-705/07 від 21.11.2007 в межах суми зазначеного договору, а саме - 9 970 000,00 грн, у відповідності до графіку, наведеного у п. 1.1. цього договору.

Згідно п. 1.1. договору з моменту виконання боржником своїх фінансових зобов`язань, відповідальність поручителя за цим договором припиняється. Під фінансовими зобов`язаннями розуміються грошові зобов`язання боржника за договором № Б-02-705/07 від 21.11.2007 у вигляді виплати кредитору грошових сум, що передбачені вказаним договором. Сума грошових зобов`язань боржника перед кредитором підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Цей договір підписано директором ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» Москаликом А.С., директором ТзОВ «ВІК "Сатурн"» Данилюком А.О., директором ТзОВ «Регіональні ресурси» ОСОБА_1.

19.12.2019 ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» направило на адресу ТзОВ «ВІК "Сатурн"» та ТзОВ «Регіональні ресурси» претензію за вих. № 16/12/19-прет, в якій просило сплатити заборгованість у розмірі 1 239 000,00 грн не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання претензії, у відповідності до п. 2.2. договору поруки.

За твердженням позивача за первісним позовом, ця претензія залишена відповідачами -1 та -2 за первісним позовом без задоволення.

Отже, ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» звернулось до суду з цим позовом про стягнення заборгованості за договором поруки №13/02-17 від 13.02.2017, відповідно до якого станом на 01.12.2019 у відповідачів -1 та -2 за первісним позовом утворилась заборгованість в сумі 1 239 000,00 грн, у зв`язку із неналежним виконанням ТзОВ «ВІК "Сатурн"» умов договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007.

Водночас, не погоджуючись із позовними вимогами, ТзОВ «Регіональні ресурси» подало зустрічний позов про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-02/705/07 від 21.11.2007 та договору поруки № 13/02-17 від 13.02.2017 недійсними.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог за первісним позовом слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 4 ст. 656 ЦК України визначено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

В ст. 1 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02/705/07 від 21.11.2007) надано визначення, що обіг цінних паперів - вчинення правочинів, пов`язаних з переходом прав власності на цінні папери і прав за цінними паперами, за винятком договорів, що укладаються під час розміщення цінних паперів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, судом встановлено, що між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» та ТзОВ «ВІК "Сатурн"», в інтересах якого діяло ТзОВ «ФК "Інфінменеджмент"», укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-02/705/07 від 21.11.2007, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець зобов`язався прийняти пакет цінних паперів, вказаний у п. 2, та оплатити повну його ціну на умовах, передбачених договором.

Так, згідно п. 2 договору предметом цього договору є наступний ПЦП: емітент ЦП: ВАТ «Гідробетон», , вид ЦП: акції прості іменні, форма обігу ЦП: бездокументарна, номінальна вартість одного ЦП: 0,95 грн, загальна кількість: 10 451 400 шт., номінальна вартість: 9 967 564,00 грн, вартість пакету ЦП: 9 970 000,00 грн, місце платежу: ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

При цьому, відповідно до п. 7 договору засвідчення факту приймання-передачі ПЦП та його оплати відбувається шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі цінних паперів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Отже, судом встановлено та не заперечується позивачем за первісним позовом, що 21.11.2007 між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», ТзОВ «ВІК "Сатурн"» та ТзОВ «ФК "Інфінменеджмент"» підписано акт прийому-передачі цінних паперів, який засвідчує, що продавець передав, а покупець прийняв у власність та оплатив наступний пакет цінних паперів: емітент ЦП: ВАТ «Гідробетон», , вид ЦП: акції прості іменні, форма обігу ЦП: бездокументарна, номінальна вартість одного ЦП: 0,95 грн, загальна кількість: 10 451 400 шт., номінальна вартість: 9 967 564,00 грн, вартість пакету ЦП: 9 970 000,00 грн, місце платежу: ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

З наведеного вбачається, що умови договору купівлі-продажу цінних паперів виконані сторонами в повному обсязі, зокрема, позивач за первісним позовом передав, а відповідач-1 за первісним позовом прийняв та оплатив в повному обсязі цінні папери, визначені у п. 2 цього договору, відповідно у ТзОВ «ВІК "Сатурн"» відсутня заборгованість перед ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» щодо оплати цінних паперів в загальній кількості 10 451 400 шт, емітентом яких є ВАТ «Гідробетон».

Разом із тим, судом встановлено, що в подальшому між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», ТзОВ «ВІК "Сатурн"» та ТзОВ «Регіональні ресурси» 13.02.2017 укладено договір поруки № 13/02-17, відповідно до якого відповідач-2 за первісним позовом зобов`язався перед позивачем за первісним позовом відповідати за виконання ТзОВ «ВІК "Сатурн"» його зобов`язань перед ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», що передбачені договором №Б-02-705/07 від 21.11.2007 в межах суми зазначеного договору, а саме - 9 970 000,00 грн, у відповідності до графіку, наведеного у п. 1.1. цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Отже, приймаючи до уваги, що основне зобов`язання припинено, відповідно зобов`язання за договором поруки № 13/02-17 від 13.02.2017 також припинено.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що зобов`язання за договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007 виконано сторонами в повному обсязі, зокрема ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» передало, а ТзОВ «ВІК "Сатурн"» прийняло та оплатило в повному обсязі цінні папери, емітентом яких є ВАТ «Гідробетон», відтак, ураховуючи припинення основного зобов`язання, також припинено поруку, якою було забезпечено це зобов`язання, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група».

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом ТзОВ «Регіональні ресурси» до ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» про визнання недійсними договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-02-705/07 від 21.11.2017, укладеного між ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та ТзОВ «Управитель "Будівельно-інвестиційна група"» та договору поруки №13/02-17 від 13.02.2017, укладеного між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та ТзОВ «Регіональні ресурси», суд зазначає таке.

Статтею 20 ГК України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

ТзОВ «Регіональні ресурси» як на підставу недійсності договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007 посилається на те, що станом на день укладення цього договору емітент цінних паперів - ВАТ «Гідробетон» перебував у стані припинення на підставі постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2007 у справі № А8/181-07.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що Київським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову від 28.10.2014 у справі № 2а-13855/10/2670 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» до Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у м. Києві, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень за результатами розгляду скарг про перегляд податкових повідомлень-рішень, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.09.2015.

Так, цими судовими актами встановлено наступне.

«Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2007 у справі № А8/181-07 за позовом прокурора Самарського району м. Дніпропетровська до ВАТ «Гідробетон», треті особи: Державна податкова адміністрація у Дніпропетровській області, Дніпропетровське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, визнано недійсною реєстрацію випуску акцій ВАТ «Гідробетон» з моменту внесення інформації про неї до загального реєстру випуску цінних паперів, яке набрало законної сили (в апеляційному порядку не оскаржувалось).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2011 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2012, заяву закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №А8/181-07 від 17.07.2007 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Розпорядженням Державною комісії з цінних паперів та фондового ринку № 131-3 від 09.10.2007 на підставі постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2007 та Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 2013 «Щодо зупинення обігу акцій ВАТ «Гідробетон» від 09.10.2007 зупинено обіг акцій ВАТ «Гідробетон».

26.11.2007 у Відомостях Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 228 було опубліковано інформацію про зупинення обігу акцій ВАТ «Гідробетон». Вказане підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.09.2012 у справі № 2а-12188/10/2670 за позовом ЗАТ «Планета страхування» до Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області, Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку про визнання дій протиправними, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 06.06.2013.

Розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 67-С-А від 21.10.2008 на підставі Рішення Державною комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1119 від 06.10.2008 «Щодо скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Гідробетон» скасовано реєстрацію виписку акцій ВАТ «Гідробетон» та анульовано свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Гідробетон» від 07.03.2006 № 131/1/06, видане Державною комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2012 у справі № 2а-600/11/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012, визнано протиправними та скасовано Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.10.2007 № 2013 «Щодо зупинення обігу акцій ВАТ «Гідробетон» та розпорядження Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.10.2007 № 131-3; визнано протиправними та скасовано Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.10.2008 № 1119 «Щодо скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Гідробетон» та розпорядження Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 21.10.2008 № 67-С-А.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач на момент укладання договору купівлі-продажу цінних паперів від 23.11.20007 № Б-245 не знав і не міг знати, ні про наявність постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2007, оскільки не був стороною у даній справі, ні про розпорядження Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № від 09.10.2007 № 131-3 про зупинення обігу акцій ВАТ «Гідробетон», оскільки розпорядження Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.10.2007 № 131-3 про зупинення обігу акцій було опубліковано лише 26.11.2007.

Протиправність дій Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку щодо несвоєчасного опублікування інформації про зупинення обігу акцій ВАТ «Гідробетон» відповідно до розпорядження від 09.10.2007 № 131-3 підтверджено вищевказаним судовим рішенням, а саме постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.09.2012 у справі № 2а-12188/10/2670 за позовом ЗАТ «Планета страхування» до Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області, Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку про визнання дій протиправними, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 06.06.2013.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки інформація про зупинення обігу акцій ВАТ «Гідробетон» була опублікована в офіційному виданні лише 26.11.2007 (що підтверджено судовим рішенням), то лише з цієї дати заборонялось укладати позивачу цивільно-правові договори щодо продажу акцій ВАТ «Гідробетон». Отже, позивач уклав договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-245 23.11.20007, тобто, в той день, коли обіг акцій ВАТ «Гідробетон» ще не був зупинений, тому такий правочин укладений відповідно до чинного законодавства.

Отже, станом на 23.11.2007 прості іменні акції ВАТ «Гідробетон» мали статус цінного паперу та могли бути за змістом чинного цивільного законодавства предметом цивільно-правових угод.

Аналогічний висновок викладено Вищим адміністративним судом України при постановленні ухвал від 15.11.2011 у справі № К-52850/09, від 01.03.2012 у справі № К-37223/10, від 03.07.2012 у справі № К-29153».

Отже, ураховуючи встановлені обставини у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 у справі № 2а-13855/10/2670, прості іменні акції ВАТ «Гідробетон» станом на 23.11.2007 мали статус цінного паперу та могли бути за змістом чинного цивільного законодавства предметом цивільно-правових угод.

Крім того, суд зазначає, що ТзОВ «Регіональні ресурси» не є стороною договору купівлі-продажу цінних паперів Б-02-705/07 від 21.11.2007, а тому не надано суду належних доказів на підтвердження того, що його права та законні інтереси порушені при вчиненні цього правочину.

За вказаних обставин, суд відмовляє ТзОВ «Регіональні ресурси» у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів Б-02-705/07 від 21.11.2007.

Щодо визнання недійсним договору поруки №13/02-17 від 13.02.2017, укладеного між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група», ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та ТзОВ «Регіональні ресурси», суд зазначає таке.

ТзОВ «Регіональні ресурси» стверджує, що на час укладення договору поруки №13/02-17 від 13.02.2017 директором ТзОВ «Регіональні ресурси» та ТзОВ «ВІК "Сатурн"» була одна і та сама особа, внаслідок чого оспорюваний договір підписано з порушенням норм чинного законодавства.

Так, згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 при розгляді справи №911/2129/17 дійшла висновку, що за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України. При цьому, орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання.

Разом із тим, відповідно до статті 237, частини третьої статті 238 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Як вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.02.2017 директором ТзОВ «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та директором ТзОВ «Регіональні ресурси» дійсно була одна і та сама особа - ОСОБА_1 .

Таким чином, підписуючи оспорюваний договір поруки зі сторони ТзОВ «Регіональні ресурси», як поручителя, ОСОБА_1 одночасно був директором ТзОВ «ВІК "Сатурн"», що суперечить положенням ч. 3 ст. 238 ЦК України, оскільки при вчиненні цього правочину діяв в інтересах боржника.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог ТзОВ «Регіональні ресурси» за зустрічним позовом в частині визнання недійсним договору поруки №13/02-17 від 13.02.2017.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, ураховуючи встановлені вище обставини та приймаючи до уваги пояснення сторін, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група» з огляду на їх необґрунтованість, при цьому суд визнає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» за зустрічним позовом в частині визнання недійсним договору поруки №13/02-17 від 13.02.2017 належним чином доведеними, що має наслідком їх задоволення.

Щодо заяви ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» про застосування наслідків спливу позовної давності, суд зазначає на таке.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статтей 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву ТзОВ «Будівельно-інвестиційна група» про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на те, що з матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Регіональні ресурси» не було відомо про укладення договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-02-705/07 від 21.11.2007, останнє не було його стороною, а також не було відомо про наявність договору поруки № 13/02-17 від 13.02.2017, поки позивач за первісним позовом не звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Більше того, ураховуючи те, директор ТзОВ «Регіональні ресурси» під час укладення оспорюваного договору поруки діяв неправомірно саме в інтересах боржника щодо забезпечення виконання його зобов`язання за договором купівлі-продажу цінних паперів, суд дійшов висновку, що керівництво позивача за зустрічним позовом не мало на меті оскаржувати цей договір поруки.

У відповідності до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом.

Витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на позивача та відповідача за зустрічним позовом пропорційно задоволеним вимогам.

У зв`язку із направленням судді Бондарчук В.В. з 01.02.2021 по 05.02.2021 на підготовку для підтримання кваліфікації суддів господарських судів на 2021 рік згідно з Календарним планом Національної школи суддів України повний текст рішення складено 08.02.2021.

Керуючись статтями 129, 231, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група» відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» задовольнити частково.

Визнати недійсним договір поруки №13/02-17 від 13.02.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група», Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інвестиційна компанія "Сатурн"» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна група» (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 20А; ідентифікаційний код 32710452) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (07501, Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вулиця Софіївська, 34, будинок 1; ідентифікаційний код 33960377) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 08.02.2021.

Суддя В.В. Бондарчук