ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2021 справа № 914/2724/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Юркевича М.В., розглянувши матеріали

заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

про: видачу дубліката наказу, поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та заміну сторони виконавчого провадження,

у справі №914/2724/16

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до відповідача: Науково-виробничої приватної фірми «Зевс», м. Львів

про стягнення заборгованості, виселення з нежитлових приміщень та повернення майна

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явися

від відповідача (боржника): не з`явися

Встановив:

На адресу суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях надійшли заяви про видачу дубліката наказу, поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та заміну сторони виконавчого провадження у справі №914/2724/16 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Науково-виробничої приватної фірми «Зевс» про стягнення заборгованості, виселення з нежитлових приміщень та повернення майна

Ухвалою від 12.01.2021р. заяви стягувача було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2021р.

В судове засідання 02.02.2021р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 329 ГПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши подані заяви та дослідивши докази, судом було з`ясовано наступне:

27.12.2016р. Господарським судом Львівської області було видано наказ про примусове виконання рішення від 13.12.2016р. у справі №914/2724/16, відповідно до якого було стягнуто з Науково-виробничої приватної фірми «Зевс» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступник Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) 5 011,50 грн. неустойки та 308,26 грн. орендної плати.

Строк пред`явлення даного наказу до виконання становив три роки починаючи з 27.12.2016р.

Виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду перебувало у провадженні Дрогобицького МРВ ДВС ЗМУМЮ.

17.02.2020р. стягувач звернувся до органу ДВС із заявою про надання інформації стосовно ходу виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16, оскільки постанови державного виконавця про вжиті заходи на адресу регіонального відділення не поступало.

Зокрема, відповідно до листа Дрогобицького ВДВС №12137 регіонального органу ДВС від 04.03.2020р., на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №53279568 з примусового виконання наказу №914/2724/16.

В ході виконавчого провадження, 28.07.2017р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як стверджує заявник, станом на 29.12.2020р. виконавчий документ не надходив на адресу регіонального відділення.

Крім того, стягувач зазначив, що списки відправлень кореспонденції органу ДВС, які підтверджували б направлення постанов виконавчого провадження у даній справі, на адресу регіонального відділення ФДМУ, є відсутні, у зв`язку із їх знищенням за терміном зберігання.

Таким чином, заявник вважає, що наказ суду було втрачено при поштовій пересилці, а тому є підстави для видачі його дубліката.

В той же час, відповідно до п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, видача дубліката виконавчого документа можлива лише в межах строку пред`явлення його до виконання. Отже, разом із заявою про видачу дубліката наказу від 27.12.2016р., стягувач просить суд поновити строк для пред`явлення його до виконання, який сплив 27.12.2019р.

В обгрунтування поданої заяви, стягувач зазначав, що протягом строку виконавчого провадження вживав заходи щодо отримання інформації про хід його виконання, однак з незалежних від нього обставин дізнався про втрату виконавчого документа лише з відповіді наданої Дрогобицьким ВДВС від 04.03.2020р.

Також, разом із поданими вище заявами, стягувач звернувся до господарського суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи її наступним:

06.03.2019р. наказом Фонду державного майна України №232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» було утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях. Згідно п. 2 даного наказу, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Наказом Фонду державного майна України від 15.05.2019р. №459 днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є 15.05.2019р.

Заявник звертаючись до суду із вказаною заявою зазначив, що оскільки є правонаступником прав і обов`язків позивача у даній справі №914/2724/16, то просить суд замінити сторону (стягувача) у виконавчому документі наказі Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як встановлено судом, стягувач у строк передбачений законом, 10.01.2017р. пред`явив до виконання наказ Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16.

Крім того, як стало відомо з листа Дрогобицького ВДВС від 04.03.2020р., постановою від 28.07.2017р. державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу та зазначено про можливість його повторного пред`явлення в межах встановленого трирічного строку.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Тобто, як прослідковується з наведеного, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу повинна була бути надіслана рекомендованим поштовим повідомленням, про що мають бути наявні докази відправлення в матеріалах виконавчого провадження.

В той же час, як вбачається з наявних матеріалів справи, стягувач оригіналу повернутого наказу від органу ДВС не отримував, докази його надсилання на адресу стягувача суду представлено не було.

З огляду на наведене, оскільки строк пред`явлення наказу Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16 закінчився 27.12.2019р., слід визнати, що даний виконавчий документ було втрачено при пересилці, про що стягувачу стало відомо з листа Дрогобицького ВДВС від 04.03.2020р., то суд вважає, що існують поважні причини пропуску строку повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд враховує, що з моменту першого пред`явлення стягувачем до виконання даного наказу, ним вживалися заходи щодо отримання інформації про хід його виконання, однак таку інформацію стягувач отримав лише 04.03.2020р., тобто після спливу трирічного терміну дії наказу від 27.12.2016р. Інших доказів, які б спростовували б доводи заявника суду надано не було.

Також, у зв`язку з втратою оригіналу наказу, крім поновлення пропущеного строку на пред`явлення його до виконання, стягувач просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16.

Стосовно наведеного, суд наголошує на наступному:

Згідно з ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пунктом 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.01.2019р. у справі № 916/215/15-г зазначає про те, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази повернення стягувачу наказу Господарського суду Львівської області, з метою ефективного захисту прав стягувача, забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне видати дублікат наказу від 27.12.2016р. у справі № 914/2724/16.

Разом з тим, суд звертає увагу на тому, що дублікат наказу буде повністю відтворювати його втрачений наказ в тому числі в частині найменування сторін, обов`язкових реквізитів тощо станом на момент його первісної видачі 27.12.2016р.

Що стосується заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1,2 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду із заявою звернулася заінтересована особа правонаступник позивача у даній справі (стягувача) - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Судом встановлено, що наказом Фонду державного майна України №232 від 06.03.2019р. було реорганізовано позивача у даній справі - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, натомість утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та визначено його правонаступником прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській.

Згідно ч. 5 ст. ст. 334 ГПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає подану заяву обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Отже, за наслідками розгляду заяв Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про видачу дубліката наказу, поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та заміну сторони виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що такі є обгрунтовані та підлягають до задоволення повністю.

З огляду на наведене, керуючись п.19.4 перехідних положень ГПК України, ст. 329, 334, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях задовольнити.

2. Поновити строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16 про стягнення з Науково-виробничої приватної фірми «Зевс» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області 5 011,50 грн. неустойки та 308,26 грн. орендної плати.

3. Видати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16 про стягнення з Науково-виробничої приватної фірми «Зевс» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області 5 011,50 грн. неустойки та 308,26 грн. орендної плати.

4. Замінити Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, як стягувача у виконавчому документі - наказі Господарського суду Львівської області від 27.12.2016р. у справі №914/2724/16, його правонаступником Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

5. Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя М.В. Юркевич