ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Справа № 911/2969/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, (01032, бульвар Тараса Шевченка, буд. 50-Г, м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс», (07400, бульвар Незалежності, буд. 14, м. Бровари, Київська область)

про стягнення 34 826, 19 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про стягнення 34 826, 19 грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасного повернення зі строкового платного користування орендованого майна після припинення договору оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/2969/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про стягнення 34 826, 19 грн неустойки і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016 р. між позивачем (надалі Орендодавець) та відповідачем (надалі Орендар) було укладено договір оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно умов п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення, загальною площею 69.7 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 6, у виробничому будинку «Бокс-гараж», літера «В» (далі Майно), що перебуває на балансі Державного підприємства «Спецагро», (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна, станом на « 30» квітня 2016 р. і становить 606 120, 00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору Майно передається в оренду з метою: проведення проектно-конструкторських робіт по виготовленню експериментального БТРа для Збройних Сил України (інше використання).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договору, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання Майна.

Пунктом 2.4. Договору визначено, що обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на Орендодавця.

Відповідно до п. 3.1. Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2016 р. 5 051, 00 грн.

Згідно з п. 3.3. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, із врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Пунктом 3.6. Договору визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.9. Договору надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю.

Положеннями пункту 5.10. Договору передбачено, що Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві / Балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з « 17» серпня 2016 р. до « 17» липня 2019 р. включно.

Згідно з п. 10.4. Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Відповідно до п. 10.10. Договору Майно вважається поверненим Орендодавцю/ Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Одночасно з укладенням договору оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р., між позивачем та відповідачем було погоджено розрахунок плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна, відповідно до якого, орендна плата за базовий місяць оренди квітень 2016 р. складає 5 051, 00 грн, а вартість об`єкта оренди згідно з висновком про вартість майна станом на 30.04.2016 р. складає 606 120, 00 грн.

17.08.2016 р. між позивачем, відповідачем було підписано Акт приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 6, згідно якого позивач відповідно до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7506 від 17.08.2016 р. передає, а відповідач приймає в строкове платне користування майно Бокс № 6, загальною площею 69,7 кв. м., що розташоване на першому поверсі у виробничому будинку «Бокс-гараж», літ. «В», знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, буд. 6 (далі Майно), що перебуває на балансі Державного підприємства «Спецагро», (далі Бадансоутримувач). Технічний і пожежнобезпечний стан вказаного майна задовільний. Майно у відповідності з узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря не потребує проведення поточного ремонту.

У липні 2019 року позивач звернувся до відповідача та балансоутримувача з листом-заявою № 30-06/5989 від 17.07.2019 р. про припинення чинності договору оренди № 7506 від 17.08.2016 р. в зв`язку із закінченням строку його дії, у якому позивач повідомив про закінчення 17.07.2019 р. терміну дії договору оренди № 7506 від 17.08.2016 р., відмову в продовженні строку його дії та доручив балансоутримувачу у тижневий строк з моменту отримання даного листа, прийняти майно з орендованого користування, оформивши та направивши належним чином оформлені акти приймання-передачі у трьох екземплярах. Факт направлення вказаного листа-заяви на адреси відповідача та балансоутримувача підтверджується списком згрупованих рекомендованих листів та з рекомендованим повідомленням та відповідними фіскальними чеками, наявними у матеріалах справи.

У травні 2020 року позивач звернувся до відповідача та балансоутримувача з листом № 30-05/4151 від 26.05.2020 р. щодо погашення заборгованості з орендної плати, у якому він повідомив, що станом на 22.05.2020 р. орендоване нерухоме майно, зокрема, за договором оренди № 7506 від 17.08.2016 р. не повернуто, а заборгованість з неустойки за даним договором становить 35 078, 56 грн, у зв`язку з чим вимагав сплатити зазначену заборгованість протягом 10 днів.

31.05.2020 р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: вул. Генерала Шаповалова (Механізаторів), 6, відповідно до якого відповідач, згідно з договором оренди нерухомого майна від 17.08.2016 р. № 7506 повертає, а позивач приймає із користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 69,7 кв. м., розміщені у виробничому будинку «Бокс-гараж», літера «В», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Генерала Шаповалова (Механізаторів), 6.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач користувався орендованим нерухомим майном за договором оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р. з моменту підписання договору та фактичного передання в оренду майна, у період дії договору і до моменту фактичного повернення орендованого нерухомого майна з оренди, а також у заявлений позивачем період з 17.08.2016 р. по 31.05.2020 р. і розмір орендної плати за користування орендованим майном до Державного бюджету України у період з липня 2019 р. по травень 2020 р. склав 48 076, 62 грн, що підтверджується договором оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р. та відповідними додатками до нього, Актом приймання-передавання орендованого майна від 17.08.2016 р., Актом приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 31.05.2020 р., листом № 30-05/4151 від 26.05.2020 р., листом-заявою № 30-06/5989 від 17.07.2019 р., розрахунком неустойки за користування майном за час прострочення за період з 18.07.2019 р. по 31.05. 2020 р. за договором оренди № 7506 від 17.08.2016 р. станом на 27.08.2020 р., наявними у матеріалах справи.

За період фактичного користування орендованим майном з липня 2019 р. по травень 2020 р. відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 61 327, 05 грн орендної плати, що підтверджується розрахунком неустойки за користування майном за час прострочення за період з 18.07.2019 р. по 31.05.2020 р., наявною у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 34 826, 19 грн неуйстоки у розмірі подвійної плати за користування майном за період фактичного використання відповідачем орендованого майна після припинення договору оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1-2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного у період дії договору оренду) передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

2. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 1 ст. 27 цього ж закону визначено, зокрема, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Положеннями пункту 5.10. Договору передбачено, що Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві / Балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з « 17» серпня 2016 р. до « 17» липня 2019 р. включно.

Згідно з п. 10.4. Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Відповідно до п. 10.10. Договору Майно вважається поверненим Орендодавцю/ Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Як вбачається із матеріалів справи та було зазначено вище, у липні 2019 року позивач звернувся до відповідача та балансоутримувача з листом-заявою № 30-06/5989 від 17.07.2019 р. про припинення чинності договору оренди № 7506 від 17.08.2016 р. в зв`язку із закінченням строку його дії, у якому позивач повідомив про закінчення 17.07.2019 р. терміну дії договору оренди № 7506 від 17.08.2016 р. та відмову в продовженні строку його дії.

У встановлений договором оренди строк відповідач обов`язок щодо повернення орендованого нерухомого майна позивачу не виконав та продовжував його фактичне використання у період після припинення строку дії договору оренди № 7506 від 17.08.2016 р., а саме у період з 18.07.2019 р. по 31.05.2020 р., що підтверджується договором оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р. та відповідними додатками до нього, Актом приймання-передавання орендованого майна від 17.08.2016 р., Актом приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 31.05.2020 р., листом № 30-05/4151 від 26.05.2020 р., листом-заявою № 30-06/5989 від 17.07.2019 р., розрахунком неустойки за користування майном за час прострочення за період з 18.07.2019 р. по 31.05. 2020 р. за договором оренди № 7506 від 17.08.2016 р. станом на 27.08.2020 р., наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку щодо своєчасного повернення орендованого нерухомого майна у зв`язку з припиненням строку дії договору оренди № 7506 нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.08.2016 р., а також доказів, що підтверджували б наявність заперечень щодо листа-заяви позивача про припинення вказаного договору без його продовження на той самий термін і на тих самих умовах та/або неотримання вказаного листа-заяви позивача відповідачем.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 10.11. Договору передбачено, що за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Розрахунок неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна за договором у розмірі 34 826, 19 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 185, 191, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (07400, бульвар Незалежності, буд. 14, м. Бровари, Київська область; ідентифікаційний код 32499006) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, бульвар Тараса Шевченка, буд. 50-Г, м. Київ; ідентифікаційний код 19030825) 34 826 (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять шість) грн 19 (дев`ятнадцять) коп. неустойки та судові витрати 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца