ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2021 р. Справа№ 910/2603/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 21.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020

у справі №910/2603/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» про розстрочення виконання судового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Стальконструкція»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію»

про стягнення 3 170 168,63 грн.

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/2603/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Стальконструкція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінія» про стягнення 3 170 168,63 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Стальконструкція» 1 765 000, 00 грн - основного боргу, 30 361,27 грн - 3% річних, 19 989,08 грн - інфляційних втрат та 27 704,01 грн. - судового збору.

02.10.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінія» надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення у справі № 910/2603/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» про розстрочення виконання судового рішення у справі № 910/2603/20 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» 21.10.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/2603/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення у справі №910/2603/20.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, така ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/2603/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

25.11.2020 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків з доказами сплати судового збору, а саме дублікатом квитанції №0.0..1 від 23.11.2020 на суму 2102 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/2603/20, розгляд призначено на 17.12.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а ухвала місцевого господарського суду від 12.10.2020 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. з 14.12.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2020 у справі №910/2603/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 справу №910/2603/20 прийнято до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 21.01.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.01.2021 у справі №910/2603/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 справу №910/2603/20 прийнято до провадження визначеним складом суду.

У судове засідання 21.01.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, ухвалу місцевого суду від 12.10.2020 у справі №910/2603/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення від 30.06.2020 у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні також надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Водночас розстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Тобто, розстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26 червня 2013 року №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як зазначено в згаданому рішенні Конституційного Суду України, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки виконання рішення по даній справі відповідач посилався на збитковість підприємства у зв`язку з запровадженням на території України карантину.

При цьому, боржник при зверненні до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення не надав належних доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Надані боржником на підтвердження скрутного матеріального становища довідка про залишок коштів на його рахунку у Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» від 01.10.2020, балансова відомість, бухгалтерська довідка про розмір фонду оплати праці не є доказами важкого фінансового стану чи відсутності коштів на рахунках боржника в інших установах банку.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що скрутне фінансове становище не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення суду. При цьому, фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання розстрочення виконання рішення на 12 місяців. Суду не надано доказів того, що у боржника протягом року з`являться грошові кошти щоб розрахуватися з позивачем.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що згідно запропонованого відповідачем графіку погашення заборгованості, до 31.10.2020, відповідач мав перерахувати позивачу - 151254,53 грн, до 30.11.2020 - 151 254,53 грн, а до 31.12.2020 - 151 254,53 грн. Тобто, станом на 09.12.2020, загальна сума погашеного боргу повинна становити 453763,59 грн. Проте, згідно виписки з рахунку підприємства позивача, з 01.10.2020 по 10.12.2020, за виконавчим провадженням ВП 63208075 з ТОВ «Світ Алюмінію» стягнуто 123 160,13 грн. Добровільно сплачених боржником коштів на рахунок позивача не надходило. Зазначене на переконання колегії суддів свідчать про ухилення відповідачем від виконання рішення суду.

Посилання скаржника, на введений на території України карантин через спалах коронавірусу «COVID-19» як на форс-мажорну обставину, загальновідому та ту обставину, яка не потребує доказуванню враховуючи приписи ч. 3 ст. 75 ГПК України, не може бути безумовною підставою для задоволення заяви боржника про розстрочення виконання рішення суду, враховуючи при цьому інтереси позивача та здійснення ним господарської діяльності в період дії карантину. За приписами п.3 ч.4 ст. 331 ГПК України стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, враховуються судом при вирішенні питання про розстрочення виконання судового рішення та є правом суду.

Тоді як за приписами ч.3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, враховуючи вищевикладене на переконання колегії суддів, скаржником не було надано суду жодного доказу в обґрунтування поданої скарги, а також доказів, які б підтверджували скрутний фінансовий стан боржника, не доведено наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви боржника про розстрочення виконання рішення суду у даній справі № 910/2603/20.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, оскільки заявником не доведено наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/2603/20 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 покладається на заявника.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/2603/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/2603/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Алюмінію».

4. Матеріали справи №910/2603/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття на яку може бути подано касаційну скаргу в порядку, строки та у випадках передбачених ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 04.02.2021 після виходу судді з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

Є.Ю. Шаптала