ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"26" січня 2021 р. Справа № 924/1007/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Авіс" м. Вінниця

до Фізичної особи ОСОБА_1 м. Хмельницький

про стягнення 249000грн. 00коп.

За участю представників учасників:

від позивача: Волошенюк О.В. - адвокат (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

26.01.2021р. в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Авіс" м. Вінниця до Фізичної особи підприємця Тибольчука Михайла Борисовича м. Хмельницький про стягнення 249000грн. 00коп.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідача внаслідок неналежного виконання умов Договору відповідального зберігання №ДВЗ-3 від 19.01.2015р. існує заборгованість перед позивачем у сумі 249000грн. 00коп. вартості переданого позивачем на зберігання товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020р. позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Згідно отриманого судом Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичною особою - підприємцем Тибольчук Михайлом Борисовичем м. Хмельницький припинено підприємницьку діяльність 30.01.2019р., про що зроблено відповідний запис 7008645.

Ухвалою суду від 14.09.2020р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - не пізніше 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду доказів, які підтверджують статус відповідача станом на день подання позову до Господарського суду Хмельницької області та уточнення відповідача у справі (фізична особа чи суб`єкт підприємницької діяльності); подання до суду доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

30.09.2020р., в межах встановленого судом строку, через загальний відділ канцелярії господарського суду Хмельницької області від позивача надійшла заява (вх.№05-22/8402/20) про усунення недоліків, відповідно до якої, усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 14.09.2020р., а саме вказано, що позовну заяву подано до відповідача як до фізичної особи.

Ухвалою суду від 05.10.2020р. суд звернувся до Управління державної міграційної служби у Хмельницькій області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 та зобов`язав надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) вказаної фізичної особи.

27.10.2020р. на адресу суду через службу діловодства, на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2020р. від Управління державної міграційної служби у Хмельницькій області надійшла письмова інформація (вх.№05-22/9558/20) про те, що ОСОБА_1 08.02.2017р. знятий з реєстраційного обліку з адреси: АДРЕСА_1 (адреса вибуття в талоні не вказана), в прописці не значиться.

Ухвалою суду від 29.10.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1007/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у даній справі на 11год. 00хв. 24.11.2020р.

Відповідач повідомлений про рух справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у зв`язку із відсутністю відомостей щодо місця реєстрації та місця перебування відповідача.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кочергіної В.О. у період з 10.11.2020р. по 11.12.2020р. включно, підготовче засідання у справі №924/1007/20, призначене на 11год. 00хв. 24.11.2020р. не відбулось.

Ухвалою суду від 15.12.2020р. підготовче засідання у даній справі призначено на 10:00год. 24.12.2020р. Відповідач повідомлений про рух справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у зв`язку із відсутністю відомостей щодо місця реєстрації та місця перебування відповідача.

23.12.2020р. через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява (вх.№05-22/11600/20) про вступ у розгляд даної справи, в якій водночас просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 24.12.2020р. продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів, а також відкладено підготовче засідання у даній справі на 11:00год. 12.01.2021р.

11.01.2021р. позивачем подано заяву (вх.№05-22/209/21) про долучення до матеріалів справи акту (звіту) приймання-передачі наданих послуг від 04.01.2021р. до Договору про надання правової допомоги №К-11 від 22.04.2020р.

12.01.2021р. через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву (вх.№05-22/251/21) про проведення підготовчого засідання у даній справі без його участі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції із переліком судів для можливого її проведення.

Ухвалою суду від 12.01.2021р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14:30год. 26.01.2021р. Відповідач повідомлений про рух справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.2021р. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, а також повідомив, що станом на 26.01.2021р. відповідач майно не передав та кошти не повернув, тому сума позовних вимог залишилась незмінною.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, представника для участі в засіданні не направив, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом діяльності фізичної особи - підприємця Тибольчука М.Б. вказано: оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (основний); оптова торгівля фруктами й овочами; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; неспеціалізована оптова торгівля.

19.01.2015р. між ОСОБА_1 м. Хмельницький (Зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством "Авіс" (Поклажодавець) було укладено Договір відповідального зберігання №ДВЗ-3.

Відповідно до п. 1.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за Актом приймання- передачі майна, який є невід`ємною частиною цього Договору, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку дії цього Договору такі індивідуально визначені речі (надалі Майно): жир кулінарний "Фрітюрний" 99,7% (11900кг., за ціною 21грн. 00коп. за 1кг) на загальну суму 249000грн. 00коп.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 Договору, відповідальне зберігання за цим Договором є безоплатним, витрати Зберігача на зберігання Майна Поклажодавцем не відшкодовуються.

Право власності на Майно до Зберігача не переходить, воно не може бути задіяно в господарському обороті Зберігача та/або передано третім особам.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.3, 2.1.4 п. 2.1 Договору, Зберігач зобов`язаний прийняти на зберігання Майно, передбачене даним Договором.

Нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження Майна Поклажодавця, переданого на зберігання Зберігачеві, у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту одержання Майна від Поклажодавця до моменту його повернення Поклажодавцеві.

Повернути майно Поклажодавцеві за першою вимогою останнього, навіть якщо передбачений Договором строк не закінчився.

Згідно з п.п. 3.1.1 п. 3.1 Договору, Поклажодавець має право у будь-який час вимагати від Зберігача повернення Майна (всього або його частини).

Відповідно п.4.3 Договору, Зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність Майна з моменту передання Майна на зберігання і до моменту його повернення Поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження Майна, яке передане на зберігання, або його частини, Зберігач повинен за свій рахунок повернути Поклажодавцеві рівну кількість аналогічного Майна в належному стані.

За змістом п., 4.4 Договору якщо Зберігач не в змозі повернути Поклажодавцеві Майно, отримане на зберігання, то він зобов`язаний протягом трьох банківських днів від дня отримання відповідної письмової вимоги, сплатити Поклажодавцеві вартість Майна, яке ним не було повернуто.

Згідно з п.п. 7.1, 7.2, 7.3 Договору, Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2017р.

Закінчення строку, цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Договір підписано від Зберігача - ОСОБА_1 та скріплено відтиском печатки приватного підприємця Тибольчука М.Б., а також від Поклажодавця директором департаменту масложирової продукції, начальником відділу безпеки, начальником юридичного відділу та скріплено відтиском печатки відповідача.

На підставі Акту приймання-передачі майна на відповідальне зберігання №443 від 19.01.2015р. (Додаток №1 до Договору від 19.01.2015р.) Поклажодавець передав, а Зберігач прийняв жир кулінарний "Фрітюрний" 99,7% (11900кг., за ціною 21грн. 00коп. за 1кг) на загальну суму 249000грн. 00коп.

Акт приймання - передачі майна підписаний ОСОБА_1 та скріплений відтиском печатки приватного підприємця Тибольчка М.Б., а також представником відповідача та відповідно скріплений відтиском печатки підприємства. Акт підписаний без поправок та зауважень.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження розірвання або визнання недійсним Договору від 19.01.2015р.

21.02.2020р. та 30.03.2020р. позивачем на адресу відповідача було надіслано 2 письмових вимоги №120 з проханням терміново повернути Поклажодавцеві майно, передане на зберігання. Надсилання вимог підтверджується поштовими накладними №673 від 21.02.2020р. та №585 від 30.03.2020р., а також описом вкладення у цінний лист.

Вимоги залишені останнім без відповіді та належного реагування.

Крім цього, 30.03.2020р. позивачем на адресу відповідача було надіслано 2 письмових вимоги №206 з проханням терміново перерахувати Поклажодавцеві вартість не повернутого майна у розмірі 249000грн. 00коп. (із зазначенням банківських реквізитів). Надсилання вимог підтверджується поштовими накладними №569 та №550 від 30.03.2020р., а також описом вкладення у цінний лист.

Надіслані вимоги також залишені останнім без відповіді та належного реагування.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо повернення отриманого товару або повернення вартості майна, внаслідок чого суд приходить до висновку про наявність заборгованості перед позивачем у сумі 249000грн. 00коп. вартості переданого на зберігання товару.

Оскільки відповідач в добровільному порядку та у встановлені Договором терміни (після отримання письмових вимог) не повернув майно та не сплатив його вартості, позивач просить суд стягнути 249000грн. 00коп. вартості переданого на зберігання товару в примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані стороною докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

Як судом вбачається, підставою звернення позивача із позовом до суду є неналежне виконання відповідачем умов Договору відповідального зберігання №ДВЗ-3 від 19.01.2015р., укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством "Авіс". При цьому Договір скріплено відтиском печатки приватного підприємця Тибольчука М.Б.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно отриманого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичною особою - підприємцем Тибольчуком Михайлом Борисовичем припинено підприємницьку діяльність 30.01.2019р., про що зроблено відповідний запис 7008645.

У заяві про усунення недоліків (вх.№05-22/8402/20 від 30.09.2020р.), позивач зазначив про те, що відповідачем у даній справі є фізична особа ОСОБА_1 , а не фізична особа-підприємець.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами зі зберігання майна.

За змістом ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2015р. між сторонами було укладено Договір відповідального зберігання №ДВЗ-3, відповідно до умов якого за Актом приймання- передачі майна, який є невід`ємною частиною цього Договору, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку дії цього Договору майно, а саме, жир кулінарний "Фрітюрний" 99,7% (11900кг., за ціною 21грн. 00коп. за 1кг) на загальну суму 249000грн. 00коп.

10.02.2020р. між сторонами було укладено Додаткову Угоду №1 до Договору №18 від 04.02.2020р.

Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов Договору, на підставі Акту приймання-передачі №443 від 19.01.2015р. (Додаток №1 до Договору від 19.01.2015р.) позивач передав, а відповідач прийняв жир кулінарний "Фрітюрний" 99,7% (11900кг., за ціною 21грн. 00коп. за 1кг) на загальну суму 249000грн. 00коп.

Акт приймання - передачі майна підписаний ОСОБА_1 та скріплений відтиском печатки приватного підприємця Тибольчка М.Б., а також представником відповідача та відповідно скріплений відтиском печатки підприємства. Акт підписаний без поправок та зауважень.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.п. 2.1.4 п. 2.1 та п.п. 3.1.1 п. 3.1 Договору, Зберігач зобов`язаний повернути майно Поклажодавцеві за першою вимогою останнього, навіть якщо передбачений Договором строк не закінчився.

Поклажодавець має право у будь-який час вимагати від Зберігача повернення Майна (всього або його частини).

Також, відповідно до п. 4.4 Договору, сторони передбачили, якщо Зберігач не взмозі повернути Поклажодавцеві Майно, отримане на зберігання, то він зобов`язаний протягом трьох банківських днів від дня отримання відповідної письмової вимоги, сплатити Поклажодавцеві вартість Майна, яке ним не було повернуто.

Як судом вбачається з матеріалів справи, 30.03.2020р. позивачем на адресу відповідача було надіслано 2 письмових вимоги №206 з проханням терміново перерахувати Поклажодавцеві вартість не повернутого майна у розмірі 249000грн. 00коп. (із зазначенням банківських реквізитів). Надсилання вказаних вимог підтверджується поштовими накладними та описом вкладення у цінний лист, які знаходяться в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження повернення відповідачем отриманого товару або повернення вартості переданого на зберігання товару.

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на невиконання відповідачем умов Договору від 19.01.2015р. у визначений п. 4.4 Договору строк, відсутність в матеріалах справи доказів повернення позивачу 249000грн. 00коп. вартості переданого на зберігання товару, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача.

Крім цього, представник позивача в позовній заяві, а також у клопотанні, доданому до позову, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000грн. 00коп.

В підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000грн. 00коп. позивачем надано Договір №К-11про надання правової допомоги від 22.04.2020р., укладений між Адвокатом Волошенюк О.В. та ТзОВ підприємством "Авіс"; Довіреність від 22.04.2020р., видану Волошенюк О.В . ТзОВ підприємством "Авіс"; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВН№000116 від 18.12.2017р.; Видатковий касовий ордер №478 від 22.04.2020р. на суму 5000грн. 00коп.; Опис наданих послуг.

Згідно опису наданих послуг, витрати у сумі 5000грн. 00коп. складаються зокрема зі:

- збору та правовий аналіз інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи - 16год.;

- надання усних консультацій та роз`яснень щодо правових питань, що стосуються справи - 2год.;

- складання позовної заяви та формування додатків - 16год.

В описі зазначено, що гонорар Адвоката у цій справі складає 5000грн. 00коп., які Клієнт сплатив Адвокату в якості попередньої оплати.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надання ТзОВ підприємству "Авіс" адвокатських послуг у господарському суді Хмельницької області при розгляді справи № 924/1007/20 підтверджується Договором №К-11про надання правової допомоги від 22.04.2020р., укладеним між Адвокатом Волошенюк О.В. та ТзОВ підприємством "Авіс"; Довіреністю від 22.04.2020р., виданою ТзОВ підприємством "Авіс" адвокату Волошенюк О.В.; Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВН№000116 від 18.12.2017р.; Видатковим касовим ордером №478 від 22.04.2020р. на суму 5000грн. 00коп.; Описом наданих послуг.

Судом встановлено, що позовна заява підписана представником ТзОВ підприємства "Авіс" адвокатом О.В. Волошенюк, який також приймав участь в судовому засіданні 26.01.2021р. у даній справі від імені ТзОВ підприємства "Авіс" (в режимі відеоконференції).

Таким чином, позивачем згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/1007/20 у господарському суді Хмельницької області.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заявлені ТзОВ підприємством "Авіс" до відшкодування витрати у сумі 5000грн. 00коп. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, вартістю затраченого часу на надання таких послуг, тому такі витрати підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 123, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Авіс" м. Вінниця до Фізичної особи ОСОБА_1 м. Хмельницький про стягнення 249000грн. 00коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (м. Хмельницький, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Авіс" (м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, ) 249000грн. 00коп. (двісті сорок дев`ять тисяч гривень 00 копійок) вартості переданого на зберігання товару, 3735грн. 00коп. (три тисячі сімсот тридцять п`ять гривень 00 копійок) витрат по оплаті судового збору, 5000грн. 00коп. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити відповідача ОСОБА_1 про рух справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Повне рішення складено та підписано 01.02.2021р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 2 примірники:

1-до справи,

2-позивачу ТзОВ підприємство "Авіс" (21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, б. 150),

Адресату рекомендованим з повідомленням про вручення.