ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. м. Київ Справа № 910/12617/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Гвоздівської сільської ради, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів

до Приватного підприємства «Паркінг», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», м. Київ

про розірвання договору оренди

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Сергеєнко А.О.

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Гвоздівської сільської ради б/н від 18.08.2020 року (вх. №2901/20 від 30.09.2020 року) (далі - позивач) до Приватного підприємства «Паркінг» (далі - відповідач) про розірвання Договору оренди землі б/н від 01.04.2004 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року у справі №910/12617/20 позовну заяву Гвоздівської сільської ради до Приватного підприємства «Паркінг» про розірвання Договору оренди землі б/н від 01.04.2004 року з доданими до неї матеріалами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 30.09.2020, справу №910/12617/20 передано до розгляду судді Господарського суду Київської області Д.Г. Зайцю.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року справу №910/12617/20 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 24.11.2020 року.

До суду від представника відповідача надійшла заява б/н від 05.11.2020 (вх. №24483/20 від 06.11.2020) про розгляд справи без участі представника відповідача.

До суду від третьої особи надійшли письмові пояснення №7-1/601 від 12.11.2020 (вх. №25373/20 від 17.11.2020), в яких представник просив суд розглядати справу без участі представника третьої особи.

Представник позивача належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 24.11.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкладено розгляд справи на 08.12.2020 року.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 08.12.2020 року не з`явились.

Ухвалою суду від 08.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі №910/12717/20 та призначено розгляд справи по суті на 26.01.2021 року.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 08.12.2020 року (вх. №30321/20 від 08.12.2020 року) про розгляд справи без участі його представника.

До суду від відповідача надійшла заява б/н від 08.12.2020 року (№30581/20 від 10.12.2020 року), в якій відповідач позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити, а також, розглядати справу без його участі.

Позивач та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 26.01.2021 року не з`явились.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.01.2021 року подану заяву про визнання позову підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 26.01.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Васильківською районною державною адміністрацією (за договором - орендодавець) та Приватним підприємством «Паркінг» (за договором - орендар) 01.04.2004 року укладено Договір оренди землі, який посвідчено державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Бобковим О.В. за реєстровим №2-1951 та зареєстровано у Васильківському районному відділі Київської обласної філії державного земельного кадастру (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення садівництва, що перебуває у комунальній власності, загальною площею 10,28 га., розташовану на території Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, за межами населеного пункту.

Відповідно до п. 2.1 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею - 10,28 га., в тому числі сіножатей - 4,23 га., вулиць - 3,47 га., та заболочених чагарників - 1,03 га. Вказана земельна ділянка відноситься до Гвоздівської сільської ради згідно з проектом формування території і встановлення меж сільської ради, виданого Київським відділенням Інституту землеустрою України академії аграрних наук. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91712,79 грн. (п. 2.2 Договору).

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.1 та 4.3 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% для сільськогосподарських угідь від грошової оцінки земель в сумі 1375,70 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області станом на 2004 рік, з подальшим врахуванням щорічної індексації та уточнення грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки щорічно до 15 серпня та 15 листопада. В разі несвоєчасної сплати орендної плати встановити розмір пені 0,3% від суми недоїмки за кожний день прострочення платежу на користь орендодавця.

Згідно Розділу 5 Договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення садівництва. Цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва. Умови збереження стану об`єкта: орендар зобов`язується дотримуватись встановлених обмежень та земельних сервітутів.

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розроблення проекту її відведення. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5 денний строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі (п.п. 6.1, 6.2 Договору).

Пунктом 14.1 Договору визначено, що цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць №НВ-018 від 29.08.2018 року та рішення Васильківської районної ради Київської області №100-07-VII від 19.05.2016 року «Про встановлення (зміни) меж населеного пункту села Гвоздів Васильківського району Київської області», власником земельної ділянки, що є предметом спірного Договору оренди від 01.04.2004 року, є Гвоздівська сільська рада Васильківського району Київської області.

Позивач зазначає, що з моменту укладення Договору оренди землі від 01.04.2004 року та його державної реєстрації і станом на день звернення до суду з даним позовом відповідачем не сплачувалась орендна плата за оренду земельної ділянки згідно умов Договору.

У зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати за землю позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання Договору оренди землі від 01.04.2004 року з посиланням на п. 12.3 Договору, ст. 141 Земельного кодексу України та ст. 651 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 ст. 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктами 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Положеннями ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами.

Під час вирішення спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки слід враховувати, що, як зазначалося вище, відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Суди, розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, мають мати на увазі, що згідно зі статями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.05.2018 року у справі №925/549/17.

Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно ст. 655 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.02.2019 року у справі №910/4427/18, від 03.12.2019 року у справі №910/5001/19.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судом встановлено, що відповідач свій обов`язок щодо своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку не виконував належним чином. Доказів протилежного, станом на момент розгляду справи, суду надано не було.

Відповідно до п. 12.3 Договору, дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Як зазначалось вище, згідно ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Таким чином, порушення орендарем такої умови договору оренди земельної ділянки, як внесення орендної плати, є істотним і слугує достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди землі в судовому порядку.

Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою органом державної податкової служби про наявність заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Так, до матеріалів справи долучено довідку Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області №906 від 31.01.2020 року про те, що за період з 01.04.2004 року по 30.01.2020 року кошти по сплаті орендної плати за земельну ділянку згідно Договору оренди землі від 01.04.2004 року на рахунок Гвоздівської сільської ради не надходили.

Водночас, судом взято до уваги, що відповідачем подано заяву б/н від 08.12.2020 року (вх. №30581/20 від 10.12.2020 року) про визнання позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, судом встановлено факт систематичного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, що останнім не заперечено та подано заяву про визнання позову.

У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, таке систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Приймаючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб та зважаючи на встановлений судом факт систематичної несплати відповідачем орендної плати протягом періоду дії Договору оренди землі від 01.04.2004 року, що, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України та умов Договору оренди землі від 01.04.2004 року є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання Договору оренди землі від 01.04.2004 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічну норму закріплено в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову і таку заяву прийнято судом, суд вирішив повернути позивачу з Держаного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за подання даного позову, а саме - судовий збір у розмірі 1051,00 грн.

В іншій частині судовий збір, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Гвоздівської сільської ради (08634, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, вул. Леніна, буд. 3, ) до Приватного підприємства «ПАРКІНГ» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, ), за участю третьої особи - Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 3, ) про розірвання Договору оренди землі від 01.04.2004 року задовольнити повністю.

2.Розірвати Договір оренди землі, укладений 01.04.2004 року між Васильківською районною державною адміністрацією (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Луначарського (Покровська), 4, ) та Приватним підприємством «ПАРКІНГ» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, ) щодо земельної ділянки, розташованої в межах Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, загальною площею 10,28 га, в тому числі сіножатей - 4,23 га, вулиць - 3,47 га та заболочених чагарників 1,03 га, який посвідчено державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Бобковим О.В. за реєстровим №2-1951 та зареєстровано в Васильківському районному відділі Київської обласної філії державного земельного кадастру.

3.Стягнути з Приватного підприємства «ПАРКІНГ» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, ) на користь Гвоздівської сільської ради (08634, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, вул. Леніна, буд. 3, ) 1051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. Повернути Гвоздівській сільській раді (08634, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, вул. Леніна, буд. 3, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн. 00 коп. згідно квитанції про сплату №30742 від 20.08.2020 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Київської області №910/12617/20.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Даті підписання 02.02.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць