ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4207/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Харківського гарнізону (61045, м. Харків, вул. Клочківська, б. 228-ж) в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, б. 6; ) та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, б. 61; )
до Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 43; )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

прокурора - Чехунова М.В., довіреність №24-743 вих.20 від 10.03.20;

позивача 1 - Мазур Л.Б., наказ №52 від 19.02.20;

позивача 2 - Харченко В.Є., довіреність №90 від 11.01.21.

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 Тимчасово виконуючий обов`язки військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1", в якій, з урахуванням заяви (вх.№479 від 12.01.2021) про уточнення позовних вимог, просить суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд-1" на користь КЕВ м. Харків суму наявної заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором №286 від 01.11.2016, у загальному розмірі - 260 687,78 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд-1" на користь платника, а саме Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил судовий збір у сумі 3 910,32 грн.

В обґрунтування позову прокурор вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за договором №286 від 01.11.2016 за спожиту електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.12.2020 прийнято позовну заяву (вх.№4207/20 від 28.12.2020) Тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова до Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд-1" до розгляду та відкрити провадження у справі №922/4207/20. Визначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 27 січня 2021 року о 10:00. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Встановлено відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст. 167 ГПК України. Звернуто увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження. Запропоновано учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

Присутній у підготовчому засіданні 27.01.2021 прокурор позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Присутній у підготовчому засіданні 27.01.2021 представник Міністерства оборони України позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Присутній у підготовчому засіданні 27.01.2021 представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче засідання 27.01.2021 не з`явився. Проте, 26.01.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від голови правління Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1" надійшла заява про визнання позову (вх.№1955 від 26.01.2021), в якій зазначив, що Приватне акціонерне товариство "Трест Житлобуд - 1" повністю визнає заявлений позов та не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову. Разом з тим, просив суд розглядати справу №922/4207/20 та ухвалити рішення по даній справі без участі відповідача.

Частиною 3 статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Так, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 27.01.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.11.2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (сторона 1) та Приватним акціонерним товариством "Трест Житлобуд - 1" (сторона 2) було укладено договір про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 (надалі - Договір) (а.с.14-17 т.1).

Відповідно до п.2.3.2. Договору, сторона 2 зобов`язується здійснювати відшкодування витрат за спожиту електричну енергію відповідно до показників встановлених засобів обліку та розрахунку потреби електричної енергії, або до складеної та затвердженої стороною 1 калькуляції.

Після отримання від сторони 1 актів виконаних робіт (надання послуг), рахунків-фактур, протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за спожиту електричну енергію на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки сторони 1 (п.2.3.3.Договору).

Сторона 1 має право отримувати від сторони 2 відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та інші платежі, обумовлені цим договором (п.3.1.1. Договору).

Облік електроенергії, спожитої стороною 2, здійснюється згідно засобів обліку. У разі відсутності засобів обліку обсяги спожитої електроенергії визначаються стороною 1 шляхом розрахунку (п.6..1Договору).

На підставі розрахунків та/або показів засобів обліку електричної енергії сторона 1 щомісячно, в термін до 25 числа наступного місяця, надає стороні 2 акти виконаних робіт (надання послуг), рахунки-фактури, які є підставою для проведення оплати за даним договором (п.6.2.Договору).

Вартість 1 кВт/год електричної енергії визначається постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (п.6.3.Договору).

За спожиту електричну енергію сторона 2 проводить оплату з урахуванням втрат електроенергії в ЛЕП 5,1 % а також оплату за використання електричних мереж у розмірі 10% від тарифу за спожиту електроенергію (п.6.4.Договору).

Цей договір набирає чинності з дати підписання та згідно ч.З ст.631 ЦК України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами за Договором з 01 липня 2016 року та діє до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.9.1.Договору).

31.12.2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (сторона 1) та Приватним акціонерним товариством "Трест Житлобуд - 1" (сторона 2) було укладено додаткову угоду №1 до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 (надалі - Додаткова угода №1) (а.с.18 т.1), якою продовжено дію договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016 до 31.12.2017.

31.12.2017 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (сторона 1) та Приватним акціонерним товариством "Трест Житлобуд - 1" (сторона 2) було укладено додаткову угоду №2 до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 (надалі - Додаткова угода №2) (а.с.19 т.1), якою продовжено дію договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016 до 31.12.2018.

26.12.2018 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (сторона 1) та Приватним акціонерним товариством "Трест Житлобуд - 1" (сторона 2) було укладено додаткову угоду №б/н до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 (надалі - Додаткова угода №б/н) (а.с.20 т.1), якою продовжено дію договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016 до 31.12.2019.

Відповідно до частин 3-5 статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суд.

Таким чином, для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

В даному випадку, як зазначив прокурор у позовній заяві, з метою дотримання порядку щодо обґрунтування підстав представництва інтересів держави прокуратурою гарнізону завчасно, до подання даного позову, скеровано на адресу Міністерства оборони України лист про намір звернутися до Господарського суду Харківської області з метою захисту порушених інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, чим надано Міністерству оборони України можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (а.с.44-45 т.1).

Як стверджує прокурор, жодної відповіді від Міністерства оборони України станом на момент подання позову прокуратурою гарнізону не отримано.

На думку прокурора, застосування більш тривалого «розумного строку» для вжиття Міністерством оборони України заходів для усунення наведених недоліків в частині своєчасного захисту інтересів держави є недоцільним, оскільки допускає ризики порушення строку позовної давності передбаченого статтею 257 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, листом №5258 від 27.10.2020 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова просив Військову прокуратуру Харківського гарнізону посприяти Квартирно-експлуатаційному відділу м.Харків у стягненні заборгованості з ПАТ «Трест Житлобуд-1» за договором №286 від 01.11.2016 в судовому порядку (39-41 т.1).

Таким чином, прокурор, ураховуючи наведене, а також те, що КЕВ м. Харків позбавлений можливості подання позовної заяви для захисту порушених інтересів держави через відсутність бюджетних коштів на оплату судового збору, звернувся до суду з даною позовною заявою в інтересах Держави в особі позивача у зв`язку з заподіянням шкоди її економічним та оборонним інтересам, а саме фактичного недотримання умов Договору №286 від 01.11.2016 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію.

Отже, звертаючись до суду із цим позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді та визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами прокурора про необхідність у даній справі здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в особі позивача.

Так, прокурор зазначає, що у відповідача наявна заборгованість за 2018 та 2019 роки.

Як вбачається з актів виконаних робіт (надання послуг) та акту звірки взаєморозрахунків за договором №286 від 01.11.2016 (а.с.27-36 т.1), Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова на виконання умов Договору було нараховано Приватному акціонерному товариству "Трест Житлобуд - 1" за використання електричної енергії:

- за 2018 рік - 464 177, 87 грн.;

- за 2019 рік - 694 185,53 грн..

Проте, як зазначають позивачі, відповідач належним чином умови договору не виконав, оплату за використання електричної енергії в повному обсязі не здійснив.

Як вбачається з матеріалів справи, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити існуючу заборгованість за спожиту електроенергію та скласти відповідні акти, а також попереджував останнього про наслідки непогашення існуючої заборгованості (а.с.37-38 т.1).

Як зазначає прокурор та не заперечують позивачі, відповідачем на сьогоднішній день заборгованість за 2018 рік погашено у розмірі 269 000,00 грн. та за 2019 рік погашено у розмірі 628 675,62 грн.

Таким чином, заборгованість Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1" перед Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова залишається непогашеною до теперішнього часу за 2018 рік у розмірі 195 177,87 грн. та за 2019 рік у розмірі 65 509,91 грн., що разом складає 260 687,78 грн., що й стало підставою для звернення прокурора з позовом до суду.

В свою чергу, Приватне акціонерне товариство "Трест Житлобуд - 1" позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 629 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Викладене кореспондується зі змістом частин 2 та 3 ст. 180 ГК України, згідно з якою господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до умов договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016, відповідач зобов`язується здійснювати відшкодування витрат за спожиту електричну енергію після отримання від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова актів виконаних робіт (надання послуг), рахунків-фактур протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за спожиту електричну енергію.

Проте, наявні матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем свого зобов`язання за договором про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016 за 2018 - 2019 роки в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач заборгованість за договором про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016 визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку, що заборгованість за договором про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №286 від 01.11.2016 у розмірі 260 687,78 грн. належним чином доведена, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, у відповідності до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1 955,16 грн., а 1 955,16 грн. судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова до Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 43, , МФО 320478, р/р НОМЕР_1 ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, код ЄДПРОУ 07923280, р/р НОМЕР_2 у ДКСУ Київського району м. Харкова, МФО 851011) суму наявної заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором №286 від 01.11.2016 у розмірі 260 687 (двісті шістдесят тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 78 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 43, , МФО 320478, р/р НОМЕР_1 ) на користь платника, а саме: Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Маяковського, 21, , р/р НОМЕР_3 , МФО 820172) судовий збір у сумі 1 955 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повернути Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Маяковського, 21, , р/р UA0025746, МФО 820172) з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 1 955 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп.

Оригінал платіжного доручення №974 від 14 грудня 2020 року про сплату судового збору залишається в матеріалах справи № 922/4207/20.

Рішення в частині повернення позивачу з державного бюджету судового збору є виконавчим документом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "01" лютого 2021 р.

Суддя Т.О. Пономаренко