ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/2330/19
Південно - західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання - Діхтяренко О.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , м. Первомайськ, Миколаївська область

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2020 р.

у справі № 915/2330/19

за позовом ОСОБА_2 , м. Миколаїв

до відповідачів

1. ОСОБА_1 , М. Первомайськ, Миколаївська область;

2. Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "К- Термінал"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі

суддя суду першої інстанції: Смородінова О.Г.

час та місце ухвалення рішення: 02.07.2020 р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області

за участю представників сторін:

від ОСОБА_2 , м. Миколаїв: особисто

від Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Одеса: Бакай Л.А.

від Товариства з обмеженою відповідальністю "К- Термінал": Скляр О.А.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Первомайськ, Миколаївська область на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2020 р. у справі № 915/2330/19 та призначено її до розгляду на 22.10.2020р. на 11:00 годину.

В зв`язку з тим, що суддя зі складу колегії суддів Мишкіна М.А. з 29.09.2020 р. по 05.10.2020 р. та з 06.10.2020 р. по 13.10.2020 р. перебувала у відпустці, суддя-доповідач у справі Лавриненко Л.В. з 05.10.2020 р. по 16.10.2020 р. та з 26.10.2020 р. по 30.10.2020 р. перебувала у відпустці та суддя зі складу колегії суддів Аленін О.Ю. з 05.10.2020 р. по 28.10.2020 р. був тимчасово непрацездатний, судове засідання у справі № 915/2330/19 не відбулось. Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 справу № 915/2330/19 призначено до розгляду на 26.11.2020 р. на 11:00 год.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді головуючого по справі Лавриненко Л.В. , з 10.11.2020 р. по 27.11.2020 р., відпусткою судді-учасника колегії Мишкіної М.А., з 20.11.2020 р. по 30.11.2020 р., та тимчасовою непрацездатністю судді учасника колегії Мишкіної М.А., з 30.11.2020 р. по 18.12.2020 р., судове засідання у справі № 915/2330/19 не відбулось.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 р. розгляд справи № 915/2330/19 призначено на 28.01.2021 р.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

28.01.2021 р. безпосередньо перед судовим засіданням від Балєва В. П. надійшло клопотання про відкладення розгляду його апеляційної скарги на іншу дату, оскільки у зв`язку зі складними погодними умовами він не має можливості прибути до Південно - західного апеляційного господарського суду, але має бажання взяти участь у судовому засіданні особисто.

Присутні в судовому засіданні ОСОБА_2 , Скляр О. А. (керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв) та Бакай Л. А. (начальник Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області) заперечили проти задоволення цього клопотання, пославшись на те, що погодні умови не завадили їм прибути у судове засідання.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції відмовив у його задоволенні, оскільки явка сторін та їх представників в судове засідання не визнавалась обов`язковою, а наявні в матеріалах справи докази дозволяють здійснити апеляційний перегляд справи.

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 та Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Головного управління юстиції у Миколаївській області, в якому просив визнати недійсним договір купівлі - продажу його частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаєв від 18.09.2019 р., укладений головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Головного управління юстиції у Миколаївській області Левицькою В. Ю. з ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 посилався на приписи ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. 18 та ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 22 та ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та наполягав на тому, що:

- визначення вартості його частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв здійснено державним виконавцем з порушенням вимог ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої оцінка вартості майна здійснюється за згодою сторін виконавчого провадження - ОСОБА_2 стверджує, що йому не надходила пропозиція від державного виконавця про визначення вартості його частки;

- за відсутності між сторонами виконавчого провадження згоди щодо вартості майна, вона визначається державним виконавцем за ринковими цінами не раніше ніж через десять днів з дати винесення постанови про арешт майна, натомість постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності винесена державним виконавцем в день винесення постанови про арешт майна, що є порушенням вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визначення вартості частки учасника здійснюється виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника (ч. 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю») та розраховується (оцінюється) станом на день, що передував накладенню арешту на цю частку (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») - оцінювачем не була визначена вартість частки інших учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв, а відтак вартість частки позивача не була визначена виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства;

- експертом під час оцінки застосовано порівняльний метод оцінки з посиланням на аналог (експерт послався на майно, розташоване у с. Вільшанка Кіровоградської області), який не має жодного відношення до спірних правовідносин.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2020 р. у справі № 915/2330/19 позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К - Термінал», м. Миколаїв укладено з порушенням встановленого законом порядку, зокрема ст. 22 та ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 53-1 та ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для визнання його недійсним.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2020 р. у справі № 915/2330/19, ОСОБА_1 оскаржив його до Південного - західного апеляційного господарського суду.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що місцевим господарським судом в порушення приписів ч. 1 ст. 215 ЦК та ст. 628 ЦК України не визначено моменту вчинення правочину та не досліджено його змісту на відповідність вимогам ЦК України, не вказано жодної умови договору, яка суперечить чинному законодавству України.

Скаржник зауважує на тому, що встановлені місцевим господарським судом порушення вимог ст. 53-1, ч. 2, 4, 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», та ч. 4 ст. 22 та ч. 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», допущені державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій, не мають жодного відношення ані до моменту вчинення правочину, ані до порядку його укладення, а регулюють лише процесуальні дії державного виконавця до моменту вчинення правочину, мають самостійний спосіб та строки оскарження та не можуть бути підставою для визнання правочину недійсним.

ОСОБА_1 стверджує, що на момент укладення договору купівлі - продажу від 18.09.2019 р. дії та рішення державного виконавця не були оскаржені, оцінка майна була чинною та не скасованою, а тому правові підстави для визнання цього договору недійсним відсутні.

Як встановлено місцевим господарським судом, і ці обставини підтверджено матеріалами справи, на примусовому виконанні Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебувало зведене виконавче провадження № 59720248 з примусового виконання постанови Управління ДАБІ у Миколаївській області від 15.05.2017 р. № 61 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 13 600 грн. та з примусового виконання постанови Адміністративної комісії Центрального району Миколаївської міської ради від 13.03.2019 р. № 253 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 3 400 грн.

13.08.2019 р. головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Левицькою В. Ю. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (т. 1 а.с. 68-69), а саме корпоративних прав ОСОБА_2 у розмірі внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв в сумі 30 000 грн., що складає 50 % статутного капіталу товариства.

В той же день державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості майна (т. 1, а. с. 131-132).

Відповідно до наявного в матеріалах справи Висновку суб`єкта оціночної діяльності від 30.08.2019 р. (т. 1, а.с. 70) ринкова вартість частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К - Термінал», м. Миколаїв складає 15 870 грн. без врахування податку на додану вартість.

16.09.2019 р. державним виконавцем складене повідомлення про вартість корпоративних прав ОСОБА_2 та запропоновано ОСОБА_1 відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» їх придбати. В той же день (16.09.2019 р.) вказане повідомлення було вручено ОСОБА_1

16.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області з заявою про намір скористатися своїм переважним правом покупця частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К - Термінал», м. Миколаїв (т. 1, а. с. 67).

18.09.2019 р. між головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Левицькою В. Ю. та ОСОБА_1 укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв.

За умовами цього договору виконавець в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», передає у власність покупця частку корпоративних прав ОСОБА_2 - засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» у розмірі внеску до статутного фонду - 30 000 грн., що відповідає 50 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», а покупець зобов`язується сплатити та прийняти частку у власність.

Пунктами 2.1. та 2.2. договору сторони узгодили, що покупець відповідно до ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» сплачує вартість частки протягом 10 днів з дня укладення цього договору. Виконавець за актом приймання - передачі передає частку покупцю протягом 10 днів з дня надходження оплати.

Продаж частки за цим договором є чинним і покупець набуває відповідні права на частку ОСОБА_2 з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі частки.

20.09.2019 р. між головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Левицькою В. Ю. та ОСОБА_1 підписано акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» (т. 1, а. с. 66).

Факт оплати ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 870 грн. визнається учасниками справи.

В подальшому за результатами перевірки зведеного виконавчого провадження начальником Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову від 18.11.2019 р., якою:

1) дії державного виконавця Левицької В. Ю. під час здійснення зведеного виконавчого провадження № 59720248 визнані такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 57, п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

2) скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2019 р. ВП № 54380308;

3) скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2019 р. ВП № скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2019 р. ВП № 59580068;

4) скасовано договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» від 18.09.2019 р., укладений між державним виконавцем Левицькою В. Ю. та ОСОБА_1 ;

5) скасовано акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» від 20.09.2019 р.;

6) зобов`язано державного виконавця Левицьку В. Ю. вжити заходів відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (відновлення виконавчого провадження), а в подальшому вжити заходів щодо усунення порушень законодавства з урахуванням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 р. у справі № 400/4291/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та до начальника Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бакай Л. А., визнано протиправними та скасовано п. 4 та п. 5 постанови від 18.11.2019 р., в решті позову відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 23.03.2020 р.

Отже, постанова начальника Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бакай Л. А. від 18.11.2019 р. залишена в силі в частині визнання дій головного державного виконавця Левицької В. Ю. під час здійснення зведеного виконавчого провадження ВП № 59720248 такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 57, п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні позивача ( ОСОБА_2 ) та законного представника відповідача 2 (начальника Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бакай Л. А.), суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивачем заявлено немайнову вимогу про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 18.09.2019 р., укладеного між відповідачами під час здійснення виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на невідповідність оспорюваного договору вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України з огляду на чисельні порушення відповідачами вимог ст. 18 та ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 22 та ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особливості звернення стягнення на частку учасника товариства з обмеженою відповідальністю, учасника товариства з додатковою відповідальністю визначено ст. 53-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами цієї норми особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 р. № 2275-VIII (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Відповідно до ч. 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 р. № 2275-VIII (в редакції норми, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Як вбачається наявного в матеріалах справи висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 від 30.08.2019 р. (т. 1, а. с. 70) на дату оцінки - 13.08.2019 р. ринкова вартість корпоративних прав у вигляді 50 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв складає 15 870 грн. без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до визначеної у висновку мети оцінки: оцінка проводиться з метою визначення вартості, яка може бути використана як початкова під час продажу майна на електронних торгах в ході реалізації виконавчого провадження.

Вартість не може використовуватися з будь - якою іншою метою.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що сам звіт про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості корпоративних прав у вигляді 50 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» в матеріалах справи відсутній.

Оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-III.

Відповідно до ст. 4 цього Закону професійна оціночна діяльність - це діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Однією з форм оціночної діяльності, згідно з приписами цієї норми, є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно з рецензією на звіт про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості корпоративних прав у вигляді 50 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», м. Миколаїв, що належить ОСОБА_2 , від 22.11.2019 р. (т. 1, а. с. 71-72) Звіт не відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, є неякісним, непрофесійним та не може бути використаний.

Відповідно до зауважень, викладених в рецензії, у звіті відсутня ідентифікація об`єкта оцінки, результати проведення фото - фіксації, правові документи по об`єкту оцінки.

Так, згідно з короткою характеристикою об`єкта оцінки, викладеною в рецензії, об`єкт оцінки: корпоративні права у вигляді 50 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал». Розмір статутного капіталу складає 60 000 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2019 р. у власності підприємства знаходиться наступне майно:

- нежитлова будівля торговельного комплексу з продажу квітів загальною площею 147,8 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлові приміщення загальною площею 509,2 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про основне зобов`язання: розмір основного зобов`язання складає 2 800 000 грн., строк виконання основного зобов`язання 05.11.2010 р.

Податкова застава: на 01.08.2019 р. перед державним бюджетом - 97 345 грн., перед місцевим бюджетом - 71 903 грн.

Рецензентом встановлено, що оцінка частки фактично проводилась з використанням порівняльного підходу (попри зазначення в самому звіті про використання майнового підходу). При цьому, у звіті розрахунок виконаний з застосуванням одного аналогу - майна, розташованого у АДРЕСА_3 , що є незрозумілим. Коригування, застосовані у порівняльному підході: на торг та особливості умов продажу, виконано некоректно.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В силу приписів п. 4 ч. 3 наведеної норми змагальність сторін є однією з засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 - ч. 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В силу приписів ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що визначення вартості частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К - Термінал», м. Миколаїв відбулось з порушенням вимог ч. 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності, який не відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, є неякісним, непрофесійним та не може бути використаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З огляду на те, що договір купівлі - продажу частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» від 18.09.2019 р. укладено за ціною, визначеною з порушенням вимог ч. 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для визнання цього договору недійсним.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на висновки, викладені постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.08.2018 р. у справі № 914/881/17, від 15.05.2019 р. у справі № 678/301/12, від 15.01.2020 р. у справі № 367/6231/16-ц, оскільки правовідносини у цих справах не є повністю подібними правовідносинам, які склалися між учасниками справи № 915/2330/19.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 та ч. 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2020 р. у цій справі відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, а тому правові підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2020 р. у справі № 915/2330/19 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2021 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна