ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Справа № 922/3687/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Зірка", с. Куп`єваха, Богодухівський р.-н, Харківська обл.
до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків
про визнання укладеною додаткової угоди
за участю представників сторін:

позивача - Савочка А. М. (ордер серії ВМ № 1010604 від 02.12.2020);

відповідача - Варламов Д. В. (довіреність № 32-20-0.14,2-5/62-21 від 04.01.2021).

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Зірка", с. Куп`єваха, Богодухівський р.-н, Харківська обл. (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (далі за текстом - відповідач), в якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 29.08.2005, зареєстрованого у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП "Центр ДКЗ при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 13.09.2005 за № 01 (про продовження строку дії договору) в редакції, викладеній у позовній заяві.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що 29.08.2005 між Богодухівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, укладено договір оренди землі (зареєстровано у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП "Центр ДКЗ при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 13.09.2005 за № 01) зі строком дії 15 років; що з метою пролонгації зазначеного договору позивач в передбачений Законом України «Про оренду землі» та цим договором строк неодноразово звертався до відповідача з відповідними клопотаннями від 24.02.2020 від 02.06.2020, та від 24.07.2020 до яких додавав проект відповідної додаткової угоди, однак відповідач безпідставно відмовляв йому в укладанні такої додаткової угоди. Позивач вважає що відмовляючи в укладанні відповідної додаткової угоди про пролонгацію договору відповідач допустив надмірний формалізм та порушив вимоги Закону України «Про оренду землі», а тому додаткова угода підлягає визнанню укладеною в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.12.2020.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2020 заяву Селянського (фермерського) господарства "Зірка" (вх. № 28657 від 08.12.2020) про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2020 відкладено підготовче судове засідання на 11.01.2021.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 28611 від 07.12.2020), в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог відповідач зокрема зазначає, що строк дії договору оренди землі від 29.08.2005 сплинув 01.05.2020, а тому на підставі умов зазначеного договору (п. 6) позивач у випадку наявності відповідного бажання мав скористатися своїм переважним право на поновлення договору оренди землі шляхом відповідного звернення до відповідача не пізніше 02.12.2019, однак, позивач вперше звернувся до відповідача із клопотанням про поновлення дії вказаного вище договору оренди 24.02.2020, тобто з пропуском відповідного строку. Також відповідач вказує, що звертаючись до позивача з відповідними листами позивач надавав проект додаткової угоди про продовження строку дії договору яка суперечить вимогам типової форми договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ від 03.03.2004 № 220. Відповідач зазначає, що звертаючись до нього із клопотанням про поновлення договору оренди землі від 28.07.2020 позивач надавав копії документів на земельну ділянку з іншою ніж вказана у договорі оренди площею, а саме, площею 40,4723 га, тоді як умовами договору оренди землі від 29.08.2005 передбачено що земельна ділянка має площу 40,4720 га

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 29506 від 17.12.2020) в якій наполягає на задоволенні позову та зокрема наполягає на тому, що він звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення строку дії договору оренди землі від 29.08.2005 в передбачений даним договором строк (оскільки з урахуванням висновків, які викладені в постанові ВП ВС від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17, при розрахунку строку дії договору слід виходити з дати його державної реєстрації, в даному випадку строк дії договору сплинув 13.09.2020, а позивач звернувся до відповідача з клопотанням 24.02.2020, тобто більше ніж за 150 днів до його закінчення, як це передбачено п. 6 договору).

Також позивач зазначає, що відповідач, як орган державної влади при вирішенні питань, що віднесені до його компетенції повинен уникати зайвого та надмірного формалізму під час прийняття рішень, однак в даному приймаючи рішення про відмову в пролонгації договору оренди землі відповідач діяв не передбачуваним чином, постійно змінював причини для відмови, та проігнорував той факт, що позивач виконав всі його вимоги щодо пролонгації договору.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2021.

На судове засідання 01.02.2021 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві та просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 29.08.2005 між позивачем, як орендарем, та Богодухівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, укладено оренди землі від 29.08.2005, який в подальшому зареєстровано у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП "Центр ДКЗ при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 13.09.2005 за № 01 (далі за текстом договір; а. с. 13-14).

Відповідно до п. 1 зазначеного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Куп`єваської сільської ради за межами населеного пункту.

Згідно з п. 6 договору останній укладено на строк 15 років, починаючи з 01.05.2005. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 150 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

24.02.2020 позивач направив на адресу відповідача клопотання № 2 про поновлення договору оренди земельної ділянки (а. с. 15), в якому відповідно до Закону України «Про оренду землі» просив поновити договір оренди земельної ділянки на 15 років з орендною платою 8 відсотків від нормативної грошової оцінки, земельної ділянки на території Куп`єваської сільської ради Богодухівського району Харківської області, площею 40,4720 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0090. В клопотанні зазначено, що земельна ділянка перебуває в оренді на праві договору оренди від 29.08.2005 року, реєстр 01, право оренди земельної ділянки зареєстровано у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

До зазначеного клопотання позивач додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, копію кадастрового плану земельної ділянки, копію довідки про присвоєння кадастрового номеру, копію договору оренди землі.

У відповідь на зазначене клопотання відповідач надіслав на адресу позивача лист-повідомлення № юр-4314/0-2372/0/95-20 від 27.03.2020 (а. с. 16), в якому відмовив в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі з тих підстав, що наданий позивачем проект додаткової угоди не відповідав типовій формі договору оренди землі затвердженій постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220. Також відповідач роз`яснив позивачу про його право повторно звернутись до відповідача з відповідною заявою після усунення недоліків та надавши проект додаткової угоди поновлення Договору із врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України 03.03.2004 №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі» зі змінами), копій агрохімічного паспорту поля, земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

До зазначеного листа відповідач надав копію власного наказу від 27.03.2020 № 6364-СГ про відмову в поновленні договору оренди землі з зазначених підстав.

02.06.2020 позивач повторно направив на адресу відповідача клопотання № 5 про поновлення договору оренди земельної ділянки, в якому зазначив, що зауваження відповідача, викладені в листі № юр-4314/0-2372/0/95-20 від 27.03.2020 ним виконано, та додав до зазначеного клопотання копії агрохімічного паспорту поля, земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

13.07.2020 на вказане клопотання відповідач, листом - повідомленням № юр-11448/0-3976/0/95-29 повідомив , що для поновлення договору оренди землі в проект відповідної додаткової угоди необхідно внести умову про встановлення строку оренди - 7 років з розміром орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та надати проект додаткової угоди поновлення Договору із врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України 03.03.2004 №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі» зі змінами), а також договір оренди землі від 29.08.2005.

Реалізуючи намір на поновлення договору оренди землі, позивач погодив істотні умови такого поновлення висловлені відповідачем та 24.07.2020 направив на адресу відповідача повторне клопотання за № 6 про поновлення договору оренди земельної ділянки до якого додав додаткову угоду в якій було встановлено строк оренди - 7 років з розміром орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; копію договору оренди землі від 29.08.2005; агрохімічний паспорт поля; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 40,4723 га; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди.

Однак, наказом № 14699-СГ від 28.08.2020 (а. с. 24) відповідач відмовив позивачу в укладанні додаткової угоди про продовження договору оренди землі від 29.08.2005. Підставою для видачі вказаного наказу стало те, що «У документах, які було додано до клопотання містяться розбіжності, а саме, відповідно до копії договору оренди землі, договір укладено на земельну ділянку площею 40,4720 га для товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 40,4723 га - для ведення фермерського господарства.».

Листом-повідомленням від 28.08.2020 відповідач повідомив позивача про прийняття вказаного наказу, а листом повідомленням від 12.10.2020 запропонував позивачу повернути земельну ділянку яка є предметом оренди за договором оренди від 29.08.2005 до земель запасу державної власності.

Як зазначає відповідач, та не заперечується позивачем, 18.09.2020 позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в зв`язку із помилками у координатах поворотних точок меж земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0090. До вказаної заяви позивачем було надано електронний документ на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0090.

Після розгляду вказаної заяви до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було внесено зміни щодо відомостей про земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0090 в частині її площі, а саме після 18.09.2020 року в Державному земельному кадастрі відносно земельної ділянки із вищевказаним кадастровим номером стало обліковуватися її площа 40,4720 га (замість помилкових 40,4723 га, які державним кадастровим реєстратором було внесено помилково), як і було вказано у договорі оренди землі від 13.09.2005 року за № 01.

23.09.2020 позивач отримав відповідний Витяг з Державного земельного кадастру по земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0090, з вірним зазначенням її площі - 40,4720 га, що повністю відповідає договору оренди землі від 29.08.2005.

При зверненні до господарського суду з позовом у даній справі позивач просить суд визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 29.08.2005, зареєстрованого у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП "Центр ДКЗ при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 13.09.2005 за № 01 (про продовження строку дії зазначеного договору) в редакції доданій позивачем до власного клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки від 24.07.2020 за № 6.

Позивач наполягає на тому, що відмовивши йому в укладанні вказаної додаткової угоди та поновленні договору оренди землі від 29.08.2005 на новий строк відповідач порушив відповідне право позивача, гарантоване ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також допустив надмірний формалізм, так як розбіжність в 3 кв. м., яка мала місце між Витягом з державного земельного кадастру на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0090 (який було додана до клопотання), та додатковою угодою по-перше виникла внаслідок описки при отриманні Витягу, по-друге, всі інші реквізити земельної ділянки давали однозначну можливість відповідачу ідентифікувати земельну ділянку про поновлення оренди якої клопоче позивач.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За приписами ст. 126 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 27 Закону України Про оренду землі встановлено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України також передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, договір оренди землі є договором, за яким у сторін виникають обов`язки щодо його виконання: в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки. Відповідно до частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої п`ятої статті 33 цього Закону Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди.

Частиною 8 названої статті також передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Таким чином, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено як умови та підстави поновлення договору оренди землі, так і обов`язок сторін укласти додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення.

З наведеного вбачається, що якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена статтею 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Подібні висновки викладені в постанові Великої палати Верховного суду від 26.05.2020 по справі № 908/299/18.

В даному випадку, як вже зазначалось, згідно з п. 6 договору оренди землі від 29.08.2005, даний договір укладено на строк 15 років, починаючи з 01.05.2005. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 150 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконуючи умови договору та реалізуючи своє право на поновлення договору на новий строк направляв на адресу відповідача відповідне клопотання № 2 від 24.02.2020. До зазначеного клопотання позивачем було додано проект додаткової угоди про поновлення договору.

Зазначене клопотання було направлено на адресу відповідача з дотриманням строків, визначених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (тобто більше ніж за місяць до закінчення строку дії договору). Вказане спростовує доводи відповідача стосовно недотримання позивачем встановленого умовами договору строку звернення з відповідним клопотанням.

При цьому, направивши на адресу відповідача відповідне клопотання позивач в чіткій та зрозумілій формі довів до відома відповідача своє бажання скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк, тобто реалізував своє право, передбачене ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Разом з тим, первісно відмовляючи позивачу в укладанні зазначеної додаткової угоди наказом від 27.03.2020 та листом-повідомленням від 27.03.2020 відповідач зазначив, що наданий позивачем проект додаткової угоди не відповідав типовій формі договору оренди землі затвердженій постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220 та зазначив позивачу про його право повторно звернутись до відповідача з відповідною заявою після усунення недоліків та надавши проект додаткової угоди поновлення Договору із врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України 03.03.2004 №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі» зі змінами), копій агрохімічного паспорту поля, земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Таким чином, відповідач погодився на подальше укладання додаткової угоди у випадку усунення позивачем певних недоліків, та повідомив істотні умови досягнення згоди виконання яких позивачем матиме наслідком поновлення договору оренди.

В подальшому, на надіслане позивачем клопотання від 02.06.2020 про поновлення договору оренди землі, відповідач листом-повідомленням від 13.07.2020 повторно підтвердив, що для поновлення договору оренди землі в проект відповідної додаткової угоди необхідно внести умову про встановлення строку оренди - 7 років з розміром орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та надати проект додаткової угоди поновлення Договору із врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України 03.03.2004 № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі» зі змінами), а також договір оренди землі від 29.08.2005.

Реалізуючи намір на поновлення договору оренди землі, позивач погодився з вимогами відповідача про внесення до умов договору оренди нового строку його дії та розміру орендної плати та 24.07.2020 направив на адресу відповідача повторне клопотання за № 6 про поновлення договору оренди земельної ділянки до якого додав додаткову угоду в якій було встановлено строк оренди - 7 років з розміром орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; копію договору оренди землі від 29.08.2005; агрохімічний паспорт поля; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 40,4723 га; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди.

Суд констатує, що надісланий на адресу відповідача проект додаткової угоди є таким, що відповідає вимогам щодо типової форми договору, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 03.03.2004 № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», а позивачем виконані всі вимоги відповідача щодо надання певних документів та внесення до додаткової угоди про поновлення договору істотних умов, на внесенні яких наполягав відповідач як необхідній передумові укладання відповідної додаткової угоди.

Суд також враховує, що як станом на момент надсилання вказаних вище клопотань, так і в подальшому позивач належним чином виконував умови договору оренди землі від 29.08.2005.

Наявності істотних обставин, які б могли унеможливити укладання додаткової угоди відповідачем не наведено, належних доказів їх існування суду також не надано.

При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що звертаючись до нього із клопотанням про поновлення договору оренди землі від 28.07.2020 позивач надавав Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 40,4723 га, тоді як умовами договору оренди землі від 29.08.2005 передбачено що земельна ділянка має площу 40,4720 га. і зазначене нібито завадило ідентифікувати земельну ділянку яку позивач просив надати в оренду.

По-перше, проект додаткової угоди, надання якого передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі» містить площу земельної ділянки 40,4720 га. Така ж площа земельної ділянки відображена в договорі оренди землі від 29.08.2005. Таким чином, розбіжностей щодо площі договір оренди землі від 29.08.2005 та додаткова угода не містять.

По-друге, земельну ділянку, яку позивач просив надати в оренду, відповідач мав змогу ідентифікувати за допомогою інших її ідентифікуючих ознак, зокрема кадастрового номера :01:001:0090, місця розташування, як предмета оренди за договором оренди землі від 29.08.2005, тощо.

По-третє, як свідчать матеріали справи, в виниклій помилці в Витягу з Державного земельного кадастру вина позивача взагалі відсутня. Як вже зазначалось, 18.09.2020 позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в зв`язку із помилками у координатах поворотних точок меж земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0090. До вказаної заяви позивачем було надано електронний документ на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0090. Після розгляду вказаної заяви до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було внесено зміни щодо відомостей про земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0090 в частині її площі, а саме після 18.09.2020 року в Державному земельному кадастрі відносно земельної ділянки із вищевказаним кадастровим номером стало обліковуватися її площа 40,4720 га (замість помилкових 40,4723 га, які державним кадастровим реєстратором було внесено помилково), як і було вказано у договорі оренди землі від 13.09.2005 року за № 01. 23.09.2020 позивач отримав відповідний Витяг з Державного земельного кадастру по земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0090, з вірним зазначенням її площі - 40,4720 га, що повністю відповідає договору оренди землі від 29.08.2005.

Таким чином, площа земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0090, яка відображена в спірній додатковій угоді повністю співпадає з площею земельної ділянки яка нині відображається в витязі з Державного земельного кадастру щодо цієї земельної ділянки, та становить 40,4720 га.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувало, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Однак, в даному випадку, відповідач відмовляючи позивачу в укладанні додаткової угоди про поновлення договору оренди декілька разів вимагав від позивача надання документів, надання яких не передбачено Законом, декілька разів з різних підстав відмовляв в укладанні додаткової угоди з різних підстав та мотивів, та в кінцевому випадку проявив зайвий та надмірний формалізм при прийнятті відповідного рішення, що призвело до ухилення з формальних підстав від продовження договірних відносин з позивачем, як стороною, яка належним чином виконувала умови договору оренди землі від 29.08.2005, та правомірно і справедливо розраховувала на продовження договірних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову, та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 29.08.2005, зареєстрованого у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП "Центр ДКЗ при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 13.09.2005 за № 01 (про продовження строку дії договору) в редакції, викладеній у позовній заяві.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за результатами розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 29.08.2005, зареєстрованого у Богодухівському відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП "Центр ДКЗ при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 13.09.2005 за № 01 в наступній редакції:

Додаткова угода

до договору оренди землі від 29 серпня 2005 року

м. Харків «__»_______20__р.

(місце укладення)

Орендодавець: (уповноважена ним особа) Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в особі в.о. начальника Комова Володимира Володимировича, що діє на підставі Положення, з одного боку, та

Орендар: Селянське (фермерське) господарство «Зірка», в особі голови господарства Рубана Сергія Олександровича, який діє на підставі Статуту, з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:001:0090, яка розташована на території Куп`єваської сільської ради, за межами населеного пункту.

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 40,4720 га, у тому числі рілля - 40,4720 га.

3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, становить 1078425,33 грн.

4. Земельна ділянка, яка передається в оренду не має недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

5. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: збереження орендарем родючості ґрунту відповідно даних агрохімічного паспорта земельної ділянки, що додається.

Орендодавець має право вимагати відповідно до законодавства від орендаря збереження родючості ґрунтів, шляхом перевірки не рідше ніж один раз на три роки стану орендованої земельної ділянки на відповідність показникам агрохімічного паспорта земельної ділянки.

Строк дії договору

6. Додаткову угоду укладено на 7 (сім) років, починаючи з 30 серпня 2020 року.

Орендна плата

7. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12 відсотків сум нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

8. Орендна плата вноситься відповідно до Податкового кодексу України.

9. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: стягується пеня у розмірі відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення.

Умови повернення земельної ділянки

10. У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284 (ЗП України, 1993 р., № 10, ст. 193).

Зміна умов додаткової угоди і припинення її дії

11. Дія додаткової угоди припиняється у разі ліквідації юридичної особи-орендаря.

12. Реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Прикінцеві положення

13. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та її державної реєстрації.

Ця додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

За згодою сторін, у додатковій угоді до договору оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Реквізити сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Харківської області, що діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної служби України № 285 від 12.11.2019, розташоване за адресою: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, під`їзд 2, поверхи 8,9; ідентифікаційний код 39792822.

Орендар: Селянське (фермерське) господарство "Зірка", що діє на підставі статуту (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів господарства (протокол № 1 від 23.01.2019), зареєстрованого сектором державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації 09.02.2019; р/р НОМЕР_1 у ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, розташоване за адресою: 62112, Харківська обл., Богодухівський р.-н, с. Куп`єваха, вул. Зарічна, буд. 2; ідентифікаційний код 22659946.

Підписи сторін

Оренндодавець Орендар

МП (за наявності печатки) МП (за наявності печатки)

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, під`їзд 2, поверхи 8,9; ) на користь Селянського (фермерського) господарства "Зірка" (адреса: 62112, Харківська обл., Богодухівський р.-н, с. Куп`єваха, вул. Зарічна, буд. 2; ) 2102,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "05" лютого 2021 р.

Суддя О.І. Байбак