УХВАЛА

м. Київ

04.02.2021Справа № 910/277/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши

матеріали подання приватного виконавця Авторгова Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника Сміяна Кирила Олександровича без вилучення паспортного документа у справі № 910/277/20,

Без повідомлення (виклику) сторін

Приватний виконавець Авторгов А.М.: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/277/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛР ГЛОБУС» до фізичної особи-підприємця Сміяна Кирила Олександровича про стягнення заборгованості у розмірі 705 634,73 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2020 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Сміян Кирила Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛР ГЛОБУС» заборгованість з орендної плати у розмірі 213 829,28 грн., заборгованість з оплати за управлінські послуги у сумі 168 615,82 грн., заборгованість з оплати компенсації за надані комунальні послуги у сумі 104 370,70 грн., пеню у розмірі 119 998,26 грн., інфляційні втрати у розмірі 9075,31 грн., 25% річних у розмірі 89 745,36 грн. та судовий збір у розмірі 10 584,52 грн.

07.08.2020, на виконання рішення суду у справі № 910/277/20, видано наказ про примусове виконання рішення.

01.02.2021 до суду від приватного виконавця Авторгова А.М. надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, в якому заявник просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Сміяна Кирила Олександровича до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду міста Києва на підставі наказу № 910/277/20.

Подання обґрунтоване тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду у даній справі, не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, при цьому всі примусові заходи приватного виконавця щодо виконання судового рішення виявились безрезультатними.

Порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням врегульовано у розділі V Господарського процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах».

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва повідомив Приватного виконавця виконавчого округу в м. Києві Авторгова А.М. про те, що розгляд подання відбудеться 04.02.2021.

У судове засідання 04.02.2021 Приватний виконавець виконавчого округу в м. Києві Авторгов А.М. не з`явився.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець Авторгов А.М. посилається на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 63131242 з виконання наказу № 910/277/20, виданого Господарським судом міста Києва 07.08.2020, про стягнення з фізичної особи-підприємця Сміяна Кирила Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛР ГЛОБУС» заборгованості з орендної плати у розмірі 213829,28 грн, заборгованість з оплати за управлінські послуги у сумі 168615,82 грн, заборгованість з оплати компенсації за надані комунальні послуги у сумі 104370,70 гри, пеню у розмірі 119998,26 грн, інфляційні втрати у розмірі 9075,31 грн, 25% річних у розмірі 89745,36 грн та судовий збір у розмірі 10584,52 гри.

За вказаним виконавчим документом боржником є - Фізична-особа підприємець Сміян Кирило Олександрович, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , Індивідуальний податковий номер (ІПН) НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. 24.09.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

24.09.2020 боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №63131242 та отримав особисто постанову про відкриття виконавчого провадження, проте декларацію не подав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та і Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо майна, що належить боржнику відсутні.

Згідно з відповіддю КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за боржником зареєстровано 1/4 частини квартири за адресою: м.Київ, пр. Миру, буд. 13, кв.82, проте звернути стягнення на вищезазначене нерухоме майно не є можливим., оскільки Розпорядженням №762 від 17.12.2020 Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації відмовлено приватному виконавцю у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо майна, право користування яким має дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з відповіддю МВС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Альфа-Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Універсал Банк», АТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «А-БАНК», АТ «ОТП Банк», АТ «Сбербанк».

Станом на 21.01.2021 з усіх рахунків боржника стягнуто кошти в загальній сумі 2536,07 грн.

Згідно з відповіддю АТ КБ «Приватбанк» у боржника відкритий рахунок, на якому наявні кошти, проте виконати платіжні вимоги приватного виконавця не є можливим, оскільки Банк не може здійснити розірвання договору, оскільки умовами депозитного договору не передбачені підстави для розірвання договору у разі отримання виконавчого документа.

Таким чином, приватний виконавець зазначає, що у боржника існує можливість повного або часткового виконання судового рішення за рахунок вищезазначених коштів.

Заборгованість по ВП № 63131242 станом на 21.01.2021 становить: боргу - 713 976,46 грн.; основної винагороди приватного виконавця-71 397,65 грн.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 22.12.2020, Сміян Кирило Олександрович , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_2 , виданим 12.12.2012 органом видачі 8099 та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 02.01.2019 органом видачі 8089.

Згідно з Єдиним реєстром боржників, стосовно Сміяна Кирила Олександровича також відкриті виконавчі провадження ВП №53970514; ВП №63894332; ВП №63558656; ВП №56566917; ВП №56572001; ВП №55340639 у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та ВП №63818362 у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В.

З урахуванням вищезазначеного, приватний виконавець, з посиланням на ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», за якою боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, вказує, що боржник має всі можливості виконати рішення суду, але жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, не вчиняє та за результатами здійснених виконавчих дій майна та грошових коштів боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено.

При цьому приватний виконавець зазначає, що заявлене до боржника обмеження щодо виїзду закордон ґрунтується на законі, оскільки прямо передбачено низкою нормативних актів внутрішнього законодавства України - Конституцією України, Господарським процесуальним кодексом. Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», переслідує легітимну мету - виконання судового рішення і при цьому - знаходиться у справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом і пропорційно меті застосування, оскільки мета його застосування - це виконання судового рішення, і таке обмеження є необхідним виправданим заходом, вжиття якого сприятиме погашенню заборгованості.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

У разі якщо на зазначене у частині п`ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об`єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

На підставі викладеного, судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу в м. Києві Авторговим А.М. у повному обсязі вчинені усі необхідні дії для примусового виконання судового рішення, проте боржник ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснює, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Отже, зазначеними нормами діючого законодавства передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника у разі ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. За змістом ч. 2 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

На підставі викладеного, враховуючи фактичні обставини, встановлені під час розгляду подання приватного виконавця, суд вважає, що поведінка боржника свідчить про його свідоме ухилення від виконання судового рішення у даній справі, оскільки 24.09.2020 він особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 63131242 та у нього існує можливість повного або часткового виконання судового рішення, яке він добровільно не виконує, що є підставою для застосування виключного примусового заходу у вигляді обмеження Сміяна Кирила Олександровича у праві виїзду за межі України, а тому подання приватного виконавця виконавчого округу в м. Києві Авторгова Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Сміяна Кирила Олександровича без вилучення його паспортного документа підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232-235, 337 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Подання приватного виконавця виконавчого округу в м. Києві Авторгова Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за наказом Господарського суду міста Києва від 07.08.2020 у справі № 910/277/20 - Сміяна Кирила Олександровича , - задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Сміяна Кирила Олександровича , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду міста Києва на підставі наказу № 910/277/20, виданого 07.08.2020, про стягнення з фізичної особи-підприємця Сміяна Кирила Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛР Глобус» заборгованості з орендної плати у розмірі 213 829,28 грн., заборгованості з оплати за управлінські послуги у сумі 168 615,82 грн., заборгованості з оплати компенсації за надані комунальні послуги у сумі 104 370,70 грн., пені у розмірі 119 998,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 9075,31 грн., 25% річних у розмірі 89 745,36 грн. та судового збору у розмірі 10 584,52 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 04.02.2021.

Суддя В.О.Демидов