ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 січня 2021 року Справа № 903/861/20

за позовом: Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД"

до відповідача: Приватного підприємства "Волинська Торгова Компанія "НІКО""

про стягнення 47 109,22 грн.

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив: Позивач Дочірнє підприємство "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД" звернулося з позовом до Приватного підприємства «Волинська Торгова Компанія "НІКО" про стягнення 47 109,22 грн., в т. ч. 18 140,00 грн. основного боргу, 25 464,22 грн. - інфляційних втрат, 3 505,00 грн. 3% річних, а також 2 102 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань згідно з умовами договору підряду №201-14 від 03.06.2014.

Ухвалою суду від 19.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу в порядку ст.251 ГПК України подати суду: відзив на позов, всі письмові та інші докази, що підтверджують заперечення проти позову; надіслати позивачу копію відзиву та долучені до нього документи, докази відправки представити суду. Встанлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачу) та заперечень (відповідачу) якщо такі будуть подані протягом 15 днів з дня вручення.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового

засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача - Приватного підприємства «Волинська Торгова Компанія "НІКО" є вул. Шопена 22, м.Луцьк, Волинська область.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 19.11.2020 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25-27).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме 01.12.2020.

Крім того, будучи обізнаним про наявність спору відповідач міг дізнатися про рух справи з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є відкритим.

Відзив відповідача на адресу суду станом на 25.01.2021 не надходив.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

03.06.2014 між Дочірнім підприємством "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД" (Позивач, Замовник) та Приватним підприємством «Волинська Торгова Компанія "НІКО"(Відповідач, Виконавець) укладено договір про надання послуг з видалення насаджень №201-14 (далі - договір), за умовами якого Відповідач бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати роботи по вирубці відведених дерев на автомобільній дорозі місцевого значення 0231915 Вовківці (Р-05 К-1) та автодороги Пиляї - Білопіль через Мокіївці в кількості 449 штук.

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що підрядник виконує на свій ризик власними і залученими силами і засоби всі передбаченими цим договором роботи і заготовляє : - ділову деревину - 54 куб.м.; - дров`яну деревину 905 куб.м, в т.ч. ПДВ;

Пунктом 2.1. Договору сторони узгодили, що вартість комплексу робіт визначається з розрахунку:- 160 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 куб.м; заготовленої ділової деревини; - 132 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 куб.м заготовленої дров' яноїдеревини, на загальну суму 128 100,00 грн.

Відповідно до п.2.2 договору в рахунок розрахунків за виконані роботи Підрядник отримує лісопродукцію по цінах держлісгоспу франко - нижній склад, а саме:

- ділова деревина - 320 грн. за 1 куб.м в т.ч. ПДВ;

- дров`яну деревину 258 грн. за 1 куб.м, в т.ч. ПДВ, а всього на загальну суму 250770,00грн.

Відповідно до п.2.4 договору Підрядник сплачує Замовнику різницю вартості лісопродукції в сумі 122 670,00 грн., що складає 122 670,00 грн., як попередня оплата, відразу після підписання договору.

Таким чином, між сторонами були погоджені всі істотні умови Договору.

Договір підписаний представниками сторін, скріплені відтисками їхніх печаток.

Згідно статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як встановлено судом, Актом від 01.08.2014 між Замовником та Підрядником було проведено обміри, прийому та оцінку заготовленої деревини на автодорозі 0231915 Вовківці (Р-05 К-1) та автодороги Пиляї - Білопіль через Мокіївці в кількості 74 штук. Даний акт складений для повернення сум Замовнику.

В силу ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Водночас суд зауважує,що Позивачем в якості додатків до позовної заяви були додані копії наступних документів: лісорубний квиток №8 від 19.05.2014, Акт приймання виконаних будівельних робіт №100 за серпень 2014, податкова накладна від 01.08.2014, податкова накладна від 14.07.2014, податкова накладна від 01.08.2014. Втім суд позбавлений можливості встановити ким була складена вказана документація, оскільки документація, додана до позовної заяви, не містить ані підписів, ані печатки підприємства відповідача, а також не містить найменування Замовника та Підрядника.

Судом додатково встановлено, що умовами укладеного між сторонами Договору № 201-14 від 03.06.2014 не визначено ані зміст, ані склад кошторисної документації (підтверджуючі документи), в тому числі яка із сторін та в який строк зобов`язана надати вказану документацію. Разом з тим умовами договору також не визначено на яку із сторін покладений обов`язок зі складання актів виконаних робіт форми КБ-2В та в який строк.

Враховуючи відсутність закріпленого в договорі обов`язку Підрядника надавати кошторисну документацію та відсутність актів приймання виконаних робіт форми КБ2-В з підтверджуючими документами (накладні на паливно-мастильні матеріали, журнал виробництва робіт, товарно-транспортні накладні, довідки про кількість працюючих, довідку про кількість технічки малої механізації, журнал виконання робіт) суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 239, 240-241 Господарського процесуального кодексу України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя М. С. Шум