ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"01" лютого 2021 р. Справа № 903/377/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Миханюк М.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 24.11.20р. у справі №903/377/20

за позовом Комунального підприємства "Одесміськелектротранс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс"

про визнання недійсними додаткових угод до договору № Т-ОМТС-П2018/15 від 16.01.2018, стягнення 332550,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 24.11.2020 у позові Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" про визнання недійсними додаткових угод до договору № Т-ОМТС-П2018/15 від 16.01.2018, стягнення 332550,00 грн відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 24.11.2020 по справі №903/377/20 за позовом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" про визнання недійсними додаткової угоди №3 від 16.01.2018 р., додаткової угоди №4 від 31.01.2018 р. до договору № Т-ОМТС-П2018/15 від 16.01.2018 року та стягненні 332 550, 00 гривень. Винести нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Листом суду від 21.01.2021 справу №903/377/20 витребувано з Господарського суду Волинської області.

Так, згідно запиту матеріали справи №903/377/20 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 28.01.2021.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Зокрема, відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р..

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до пп.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позов містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 24.11.2020 у справі №903/377/20 становить 13788,38 грн, а саме: (332550 грн х1,5%+2102 грн+2102 грн=9192,25 грн, а тому 9192,25 грн х150%=13788,38 грн), де 2102 грн - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року, 1,5% - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 150% - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, апелянтом не долучено до матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору, однак заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення апеляційної інстанції по суті.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

При вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого права потрібно з`ясувати, чи призводить вимога сплати судового збору за конкретних обставин справи до обмеження заявника на доступ до суду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, суддя звертає увагу, що звертаючись до суду апеляційної інстанції із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржником не наведено та не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та скаржник матиме кошти на сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, найменування суду, до якого подається скарга.

Однак, як убачається із апеляційної скарги скаржником зазначено, що вона подана до Північно-західного апеляційного суду. Проте, відповідно до ч.1 статті 253 ГПК України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного господарського суду) знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Відтак, в апеляційній скарзі має бути правильно зазначено найменування суду до якого подається апеляційна скарга.

Крім того, відповідно до п.1 ч.3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Згідно з ч.3 ст.56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.58 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Суддя зазначає, що звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону № 1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Як вбачається, апеляційна скарга Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" на рішення Господарського суду Волинської області від 24 листопада 2020 року у справі №903/377/20 підписана адвокатом Зуєвою І.І. При цьому, до матеріалів апеляційної скарги додано оригінал ордеру серія ОД №610666 від 28.12.2020 на представництво адвокатом Зуєвою І.І. інтересів Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" у Північно-західному апеляційному суді.

За наведених обставин, суддя звертає увагу апелянта, що в ордері про надання правової допомоги має бути правильно зазначена назва судового органу у якому надається правова допомога , а у даному випадку саме зазначено Північно-західний апеляційний господарський суд.

Так, частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.1 ч.2, п.1, п.2 ч. 3 статті 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, скаржнику необхідно подати до суду докази сплати 13 788,38 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 24.11.2020 у справі №903/377/20, подати довідку із Державної казначейської служби України на підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, уточнити назву суду до якого подана апеляційна скарга та надати суду докази, що посвідчують повноваження адвоката Зуєвої І.І. на представництво інтересів Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" у Північно-західному апеляційному господарському суді.

За наведеного, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 24.11.2020 у справі №903/377/20, не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання КП "Одесміськелектротранс" про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 24.11.20р.у справі №903/377/20 - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта - Комунальне підприємство "Одесміськелектротранс" протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені недоліки апеляційної скарги, а саме:

- подати докази сплати 13788,38 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 24.11.2020 у справі №903/377/20;

- подати докази, що посвідчують повноваження адвоката Зуєвої І.І. на представництво інтересів Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" у Північно-західному апеляційному господарському суді;

- уточнити назву суду до якого подана апеляційна скарга;

- подати довідку із Державної казначейської служби України на підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

6. Ухвалу направити апелянту - КП "Одесміськелектротранс".

Суддя Миханюк М.В.