ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа№ 927/710/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року (дата підписання повного тексту 07.10.23020 року)

у справі № 927/710/20 (суддя: Романенко А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р"

про стягнення боргу в сумі 135 000,00 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 135 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору, а саме несвоєчасним розрахунком за послуги, надані за актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №22 від 01.07.2019 року, №26 від 09.07.2019 року, №27 від 17.07.2019 року, №28 від 23.07.2019 року та №29 від 01.08.2019 року, складеними на виконання його умов.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" 135000,00 грн основного боргу та 2102,00грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить,скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Чернігівської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Крім того, за твердженням скаржника, у спірних актах здачі-приймання робіт (наданих послуг) відсутнє посилання на укладений між сторонами договір №5С, а відтак вказаним договором не ругулюються правовідносини, які виникли за актами здачі-приймання робіт ( надання послуг) №22 від 01.

07.2019 року, №26 від 09.07.2019 року, №27 від 17.07.2019 року та №29 від 01.08.2019 року.

При цьому, скаржник вказав, що на адресу відповідача відповідні вимоги, щодо проведення розрахунків за спірними актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) не надходили, відповідно обов`язок щодо розрахунку за вказаними правовідносинами не настав, відтак заявлений позивачем позов є передчасним та наявні підстави для відмови в його задоволенні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2020 року справу № 927/710/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О, на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 927/710/20 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року у справі 927/710/20 року залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору, відповідно до чинного законодавства.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року у справі 927/710/20. Призначив до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року у справі 927/710/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 23.12.2020 року.

11.01.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" надійшло клопотання про надіслання останньому копії апеляційної скарги у електронному вигляді, або на поштову адресу, яке не підлягає задоволенню, як безпідставне.

При цьому, колегія суддів відзначає, що копія апеляційної скарги була направлена скаржником на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ", що підтверджується поштовою накладною №109 від 22.10.2020 року, фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа (наявні в матеріалах справи).

Водночас, позивач не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи та відповідно з апеляційною скаргою.

Так, позивач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р"

- без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 19.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" (замовник) було укладено договір №5С про надання послуг (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець, на підставі та у відповідності до замовлення, надає замовнику послуги по висушуванню деревини до вологості не більше 14-16% внутрішнього шару в сушильних камерах виконавця. Вид послуг визначається в акті прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до п.3.1.-п.3.3. договору вартість послуг за 1 м3 (за розмірами згідно специфікації) складає 300,00 грн, у тому числі ПДВ. Розрахунок проводиться безготівковим шляхом перерахування коштів з банківського рахунку замовника на банківський рахунок виконавця протягом трьох банківських днів з моменту вивантаження товару з сушильної камери та виставлення рахунку виконавцем. Розрахунок проводиться за кожну партію лісоматеріалу згідно рахунку, наданого виконавцем.

Відповідальність за цілісність лісоматеріалів та утримання їх в належному стані під час надання послуг покладається на виконавця (п. 4.1 договору).

Згідно п.6.1.3. замовник зобов`язаний отримати належно надані послуги та оплатити їх відповідно умов договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими особами сторін та діє до 31.12.2019 року. У разі, якщо жодна із сторін не повідомляє іншу сторону за 30 календарних днів до дати закінчення його дії про припинення, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік (п.п. 7.1., 7.2. договору).

Враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які свідчили б про припинення договірних відносин сторін, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що договір є діючим.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем на виконання умов договору надано, а відповідачем отримано послуги (сушіння деревини) на загальну суму 135000,00 грн, що підтверджується за актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №22 від 01.07.2019 року на суму 30000 грн, №26 від 09.07.2019 року на суму 45000 грн, №27 від 17.07.2019 року на суму 15000 грн, №28 від 23.07.2019 року на суму 15000 грн та № 29 від 01.08.2019 року на суму 30000 грн (наявні в матеріалах справи).

Так, вищевказані акти складені в двосторонньому порядку за підписами сторін, що засвідчені печатками юридичних осіб. Будь-яких зауважень чи претензій дані документи, не містять.

При цьому, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, як підставу для скасування оскаржуваного рішення, що у спірних актах здачі-приймання робіт (наданих послуг) відсутнє посилання на укладений між сторонами договір №5С, а відтак вказаним договором не ругулюються правовідносини, які виникли за актами здачі-приймання робіт ( надання послуг) №22 від 01.07.2019 року, №26 від 09.07.2019 року, №27 від 17.07.2019 року та №29 від 01.08.2019 року, з огляду на наступне.

Так, зі змісту спірних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається, що їх складено сторонами на підставі основного договору, яким, як встановлено судом, є договір №5С від 19.06.2019, положення якого врегульовують надання позивачем послуг по сушінню деревини відповідачу, факт отримання яких оформлено актами прийому-передачі наданих послуг (п.1.2.), за ціною 300,00грн за 1 м3 (з ПДВ) (п.3.1.), належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів існування будь-яких інших договорів між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що факт отримання послуг (сушіння деревини) на загальну суму 135000,00 грн скаржником не спростовується.

Згідно ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 12.06.2020 року позивач звернувся до відповідача листом від 12.06.2020 року №01/12, до якого були додані копії спірних актів здачі-приймання робіт (надання послуг), разом з рахунками-фактурами на їх оплату: №38 від 01.07.2019 року на суму 30000,00грн, №44 від 09.07.2019 року на суму 45000,00 грн, №46 від 17.07.2019 року на суму 15000,00 грн, №47 від 23.07.2019 року на суму 15000,00 грн та №48 від 01.08.2019 року на суму 30000,00 грн, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком (а.с. 15), який отримано відповідачем 16.06.2020 року (згідно даних офіційного сайту АТ "Укрпошта" "Відстеження поштових відправлень", витяг наявний в матеріалах справи).

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, згідно умов п.3.2., п.3.3. договору відповідач мав розрахуватися за отримані послуги станом на 19.06.2020 року (оплату прострочено з 20.06.2020 року).

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що на адресу останнього відповідні вимоги, щодо проведення розрахунків за спірними актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) не надходили, відповідно обов`язок щодо розрахунку за вказаними правовідносинами не настав, відтак заявлений позивачем позов є передчасним та наявні підстави для відмови в його задоволенні, оскільки останні спростовуються висновками суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк по оплаті вартості отриманих відповідачем послуг настав на момент подачі цього позову до суду першої інстанції.

Крім того, за твердженням позивача, 19.06.2020 року, останній звернувся до відповідача з претензією №19/06 від 19.06.2020 року (а.с. 17-18) та просив у семиденний термін від дня її отримання погасити наявний борг у сумі 135000,00 грн, що утворився в результаті неоплати вартості отриманих послуг за спірними актами здачі-приймання робіт (номер поштового відправлення 223).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог в повністю.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" фактично зводяться до мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт А-Р" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року у справі № 927/710/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2020 року у справі №927/710/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №927/710/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун