РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2021Справа № 904/5459/20
За позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи"

про стягнення 209 081,18 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2020 указану позовну заяву передано на розгляд Господарського суду міста Києва, за якою Позивач просить стягнути з Відповідача штраф (неустойку) за договором поставки №1253/19 від 20.03.2019 у сумі 209081,18 грн. у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю поставити Позивачу товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 відкрито провадження у справі №904/5459/20 за вказаними позовними вимогами, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З залученого до матеріалів справи зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвалу суду було отримано Відповідачем 30.11.2020, проте Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або процесуального характеру.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання Відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 між Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (Постачальник, Відповідач) було укладено Договір поставки №1253/19 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Постачальник зобов`язався передати, а Покупець прийняти пивно-мастильні матеріали (дизельне паливо, бензини, керосин, мазут та інші) на умовах, передбачених Договором.

За умовами визначеними у п. 2.1 Договору кількість, номенклатура ресурсів зазначається у специфікаціях до даного Договору, які є його невід`ємною частиною.

Чинність даного Договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Також, 20.03.2020 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 Специфікація до Договору за умовами якої Постачальник зобов`язався передати у власніть, а Покупець прийняти товар та оплатити за попередньою ціною і в обсягах, наведених у таблиці: Паливо дизельне ДП - Л - Євро 5 ВО (Згідно ДСТУ 7688:2015) Код УКТ ЗЕД у кількості 1000,00 т. (+/- 15%), попередня ціна з ПДВ 27545280 грн.

Як зазначено у п. 9 Додаткової угоди №1 термін поставки товару до 30 квітня 2019 року.

Датою поставки є дата заходу залізничних цистерн на станцію Інгулець ПридЗ та дата оформлення акту приймання-передачі товару та/або видаткової накладної (п. 5 Додаткової угоди №1).

Судом встановлено, що Відповідач здійснив поставку на адресу Позивача дизельного палива в кількості 754,556 т. на суму 20665285,47 грн., що підтверджується залізничними накладними №27008073 від 22.04.2019, № 27055027 від 28.04.2019, видатковими накладними №833 від 22.04.2019, № 911 від 28.04.2019 та актами прийому-передачі від 22.04.2019 та від 28.04.2019, копії яких містяться у матеріалах справи.

З наведеного вище вбачається, що Відповідачем у встановлені строки п. 9 Додаткової угоди №1 до Договору недопоставлено Позивачу 95,444 тон (з урахуванням +/- 15% толерансу) товару загальною вартістю 2613514,80 грн.

Згідно з п. 7.3 Договору, в разі порушення термінів або обсягів поставок матеріалів Постачальник, сплачує Покупцеві неустойку в розмірі 8% від вартості не поставлених в строк матеріалів.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Так, Позивач направив на адресу Відповідача претензію від 18.06.2019 щодо відшкодування останнім 8% неустойки у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю поставити Позивачу товар у розмірі 209081,18 грн., докази чого надав з позовною заявою, однак Відповідач, хоча і отримав претензію, проте не надав жодної відповіді на неї та не відшкодував Позивачу суму неустойки, що матеріалами справи не спростовується.

З метою захисту свого порушеного права Позивач звернувся до суду із даним позовом.

Правом на судовий захист Відповідач не скористався, та обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Матеріали справи підтверджують факт порушення Відповідачем взятого на себе зобов`язання поставити Позивачу товар у визначені умовами Договору та Додаткової угоди №1 до нього строки та у визначеному обсязі, а тому застосування до Відповідача п. 7.3 Договору є правомірним.

Факт наявності у Відповідача заборгованості перед Позивачем у сумі 209081,18 грн. належним чином доведено, документально підтверджено і Відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми неустойки матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Що ж стосується заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7613,21 грн., то суд зазначає наступне.

До позовної заяви Позивачем було надано копію Договору №180316-МІХ/ІНГЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.03.2018, Додаткові угоди №4 від 04.11.2019 та №14 від 22.07.2020 до нього укладених між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога», копію довіреності №14/10343 від 12.12.2019 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Ковальової К.О., яка входить до складу учасників указаного Адвокатсього об`єднання, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua/profile/66496).

Так, за умовами п. 6.1 Додаткової угоди №14 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.03.2018 правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками.

Однак на підтвердження наданих Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» послуг на професійну правничу допомогу Позивачу у межах даної справи не було надано відповідного Акта прийому-передачі наданих послуг чи оплаченого Позивачем рахунку про оплату наданих послуг.

Враховуючи викладене, підстави для покладення на Відповідача заявленої Позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52; ідентифікаційний код 41496524) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ідентифікаційний код 00190905) 209081 (двісті дев`ять тисяч вісімдесят одну) грн. 18 коп. неустойки за прострочення поставки товару та 3136 (три тисячі сто тридцять шість) грн. 22 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.