СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. Справа № 922/2762/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Перікової К.В.,

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від першого відповідача - не з`явився;

від другого відповідача - адвокат Ципліцький Д.О., свідоцтво №1962 від 25.11.2015, договір про надання правової допомоги №141220-2 від 14.12.2020, ордер серія АХ№1033344;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну ОСОБА_1 , м. Харків (вх. № 3539 Х/2)

на рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 по справі №922/2762/20 (суддя Хотенець О.В., повний текст рішення складено та підписано 30.11.2020)

за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банк "ПриватБанк", м. Київ

до 1. Приватного підприємства "С-ТРЕВЕЛ", м. Харків

2. ОСОБА_1 , м. Харків

про стягнення 199 946,16 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів - Приватного підприємства "С-ТРЕВЕЛ" та ОСОБА_1 , в якій просило суд стягнути солідарно заборгованість за договором № б/н від 03 лютого 2014 року в розмірі 199 946,16 грн (199946,16 грн заборгованості за кредитом).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства "С-ТРЕВЕЛ" (61003, м. Харків, пл. Павлівська, буд. 10, ) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС 18 грудня 2009 року) на користь Акціонерного товариства Комерційного Банка "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за договором № б/н від 03 лютого 2014 року в розмірі 199946,16 грн (199946,16 грн - заборгованість за кредитом) та 2999,19 грн судового збору.

Другий відповідач з вищевказаним рішенням суду першої інстанції частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 по справі №922/2762/20 в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" скасувати; прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі; стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4498,78 грн та витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 7500,00 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дію договору поруки №Р25929157 від 07.02.2018, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем) було припинено за домовленістю сторін 11.03.2020 і в забезпечення виконання ПП "С-ТРЕВЕЛ" (боржником) умов договору банківського обслуговування б/н від 03.02.2014 між АТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір поруки №Р537643222 із іншим поручителем - ОСОБА_2 . При цьому, зазначені дії було вчинено за погодженням із кредитором у зв`язку із зміною складу учасників та керівного складу ПП "С-ТРЕВЕЛ" (замість вибулого учасника та директора ОСОБА_1 до складу зазначеної юридичної особи включено нового учасника, якого призначено директором - ОСОБА_2 ).

Поряд з цим, зауважує, що відсутність жодної заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" підтверджується довідкою останнього від 11.12.2020 року, зі змісту якої вбачається, що станом на 11.12.2020 року ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Крім того, апелянт стверджує, що, враховуючи положення другого речення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарно з боржником зобов`язання за кредитним договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, а у разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш, ніж через шість місяців з моменту настання строку виконання чергової частини основного зобов`язання в силу положень частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється. Разом з цим, з 21.10.2019 у АТ КБ «Приватбанк» виникло право вимагати повернення боржником прострочених платежів і саме з цієї дати і слід вираховувати шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до поручителя Отже, останнім днем зазначеного строку є 21.04.2020 включно, проте позивач звернувся із позовом у даній справі до боржника та поручителя лише 01.09.2020, тобто з пропуском шестимісячного строку дії поруки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду на 26.01.2021.

25.01.2021 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної О.І. автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг між суддями для розгляду справи № 922/2762/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

Представник другого відповідача в судовому засіданні 26.01.2021 підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання 26.01.2021 не з`явився, належним чином повідомлений судом про дату, час та місце його проведення, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №617 про вручення копії ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Представник першого відповідача в судове засідання 26.01.2021 також не з`явився, на адресу Східного апеляційного господарського суду повернулася надіслана першому відповідачу копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у даній справі із позначкою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Копія даної ухвали була надіслана на адресу першого відповідача (пл. Павлівська, 10, оф.1, м. Харків, 61003), яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в той же час, про знаходження за іншою адресою перший відповідач суд не повідомляв.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної вноситься до Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань.

При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України на суд не покладено обов`язку з`ясування адреси учасника справи, який таку адресу змінив.

Разом з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання 26.01.2021 судом обов`язковою не визнавалась, у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу другого відповідача в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами за відсутністю представників позивача та першого відповідача.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки другий відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції виключно в частині стягнення на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" коштів з ОСОБА_1 , колегія суддів переглядає оскаржуване судове рішення в межах вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи другого відповідача, заслухавши усні пояснення представника другого відповідача, перевіривши в межах вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, 03 лютого 2014 року Приватним підприємством "С-ТРЕВЕЛ" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі заява), відповідно до умов якої перший відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 03 лютого 2014 року (далі договір).

Відповідно до договору Приватному підприємству "С-ТРЕВЕЛ" було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_3 , в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Згідно пункту 3.18.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до пункту 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта. Кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. (пункт 3.18.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, що визначені у пункті 3.18.1.8. Умов, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно з пунктом 3.18.1.6. Умов зазначає ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Як зазначає в позовній заяві позивач, ним на виконання умов договору надано першому відповідачу кредитний ліміт в розмірі 800000,00 грн.

Порядок розрахунків затверджений розділом Умов 3.18.4., за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку відсотків:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця ("період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пункт 3.18.4.1.1. Умов).

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з остальної дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (пункт 3.18.4.1.2. Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення пероду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пункт 3.18.4.1.3. Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиконання на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пункт 3.18.4.1.4. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4.Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4. Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого "Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у зв`язку із порушеннями зобов`язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку першого відповідача станом на 22 липня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 218096,44 грн, в тому числі 199 946,16 грн - заборгованість за кредитом; 14151,09 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3999,19 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Крім того, відповідно до пункту 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого пунктами 3.18.2.2., 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у пункті 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, відповідно до пункту 3.18.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої пунктом 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

07 лютого 2018 року між Акціонерним товариством Комерційним Банком "ПриватБанк" та ОСОБА_1 (другим відповідачем) було укладено договір поруки № P25929157 (Договір поруки), предметом якого є надання поруки другим відповідачем за виконання зобов`язань першим відповідачем, які випливають з Кредитного договору (пункт 1.1. Договору поруки).

Пунктом 1.1.1. Договору поруки визначено, що поручитель поручається за виконання боржником зобов`язань за угодою-приєднання до розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг.

Матеріали справи свідчать про те, що на момент укладення Кредитного договору умови та правила надання послуги "Кредитний ліміт" знаходиться у розділі 3.18 Умов та правил надання банківських послуг. В той час як на момент підписання Договору поруки такі умови вже були перенесені у розділі 3.2.1 Умов та правил надання банківських послуг. Саме тому наявна різниця між нумерацією розділу Умов, які додані до позову та на які посилається позивач у позові, та нумерацією Умов, яка зазначена у пункті 1.1.1. Договору поруки.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, погодився із доводами, викладеними у позовній заяві та зазначив, що доказів сплати наявної у боржника заборгованості відповідачами суду не надано, як і не надано доказів у спростування фактів викладених позивачем. Отже, за висновком місцевого господарського суду, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким висновком господарського суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалося, місцевий господарський суд, задовольняючи позов, виходив із юридичних фактів наявності кредитної заборгованості у ПП "С-ТРЕВЕЛ" перед АТ КБ "ПриватБанк" за договором банківського обслуговування № б/н від 03 лютого 2014 року в розмірі 199 946,16 грн та наявності відносин поруки ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" за виконання ПП "С-ТРЕВЕЛ" своїх зобов`язань перед банком за даним договором банківського обслуговування.

Разом з тим, як правомірно зазначив другий відповідач в апеляційній скарзі, дію договору поруки №Р25929157 від 07.02.2018, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем) було припинено за домовленістю сторін 11.03.2020.

Також, в забезпечення виконання ПП "С-ТРЕВЕЛ" (боржником) умов договору банківського обслуговування б/н від 03.02.2014 між АТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір поруки №Р537643222 із іншим поручителем - ОСОБА_2 .

Зазначена обставина підтверджується доданою другим відповідачем до апеляційної скарги копією вказаного договору поруки.

Зазначені дії пов`язані із зміною складу учасників та керівного складу ПП "С-ТРЕВЕЛ" (замість вибулого учасника та директора ОСОБА_1 до складу зазначеної юридичної особи включено нового учасника, якого призначено директором - ОСОБА_2 ).

При цьому, факт відсутності жодної заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" підтверджується також довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 11.12.2020 року, зі змісту якої вбачається, що станом на 11.12.2020 року ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк" .

Статтею 269 ГПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Слід зазначити, що частинами 1 та 2 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини 5 даної статті суд, забезпечуючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, подавати докази, подавати заяви, клопотання, подавати пояснення суду, наводити свої міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Частинами 1 та 2 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою.

Частиною 3 даної статті встановлено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Як вже зазначалося, дана справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В той же час, ухвалою суду першої інстанції від 15.09.2020 про відкриття провадження у справі відповідачам було встановлено строк у 15 днів на подання до суду відзивів на позов.

Як вже зазначалося, другий відповідач участі у розгляді даної справи в суді першої інстанції не приймав і доказів отримання другим відповідачем ухвали суду першої інстанції від 15.09.2020 про відкриття провадження у справі матеріали справи не містять.

При цьому, місцевий господарський суд, керуючись частиною 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що відповідачем у позовній заяві вказано фізичну особу, що не є підприємцем, звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив, що 15 вересня 2020 року через канцелярію суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області подано відповідь (вхідний № 21267) про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду першої інстанції від 15.09.2020 про відкриття провадження у даній справі направлялася другому відповідачу за адресою - пров. Крохмальовський, 11, м. Харків, 61000 та повернулась на адресу суду із позначкою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, місцевим господарським судом було розглянуто дану справу за відсутності другого відповідача, докази отримання другим відповідачем ухвали суду першої інстанції про прийняття позовної заяви до розгляду від 15.09.2020 в матеріалах справи відсутні. В той же час, другий відповідач апеляційну скаргу обґрунтовує, серед іншого, обставиною неповідомлення його судом про розгляд зазначеної справи та неможливістю, у зв`язку з цим, подати докази на спростування позовних вимог.

При цьому, слід зазначити, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» і «Фермьойлєн проти Бєльгії»).

У зв`язку з цим, колегія суддів приймає додані до апеляційної скарги докази: копію договору поруки №Р537643222 та довідку АТ КБ "ПриватБанк" від 11.12.2020 року про відсутність заборгованості, оскільки другий відповідач був позбавлений об`єктивної можливості надати їх суду першої інстанції у зв`язку з тим, що участі у розгляді даної справи в суді першої інстанції не приймав (справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами) і доказів отримання другим відповідачем ухвали суду першої інстанції від 15.09.2020 про відкриття провадження у справі матеріали справи не містять.

Отже колегія суддів переглядає справу з урахуванням вищенаведених додаткових доказів.

Зважаючи на встановлені по справі обставини з урахуванням наданим апелянтом документів, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не може вважатися належним відповідачем (співвідповідачем у даній справі), і позовні вимоги щодо даного учасника справи є позбавлені юридичного підґрунтя.

Отже, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову щодо другого відповідача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову щодо другого відповідача.

Другим відповідачем в апеляційній скарзі заявлено вимогу про відшкодування здійснених ним судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4498,78 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7500,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, оскільки за результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про відмову в позові, то витрати другого відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4498,78 грн покладаються на позивача.

Щодо витрат другого відповідача на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно задоволених вимог.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також при визначенні суми таких витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Другим відповідачем на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу до апеляційної скарги додано :

1. Договір про надання правової (правничої) допомоги від 14.12.2020 №141220-2, укладений між ОСОБА_1 , клієнтом, та адвокатським бюро «Дмитра Ципліцького», відповідно до пункту 2.1 якого адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги - захист прав та представництво інтересів клієнта в рамках справи №922/2762/20, яка розглядалася Господарським судом Харківської області за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ПП «С-Тревел» та ОСОБА_1 пунктом 4.1 договору передбачено, що вартість наданих правових (правничих) послуг сторони погодили в розмірі 7500,00 грн. Відповідно до пункту 4.2 договору оплата за даним договором здійснюється у розмірі 100% від суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору.

2. Рахунок на оплату за надання правової (правничої) допомоги в рамках господарської справи №922/2762/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ПП «С-Тревел» та ОСОБА_1 згідно п. 4.1 договору №141220-2 від 14.12.2020. на суму 7500,00 грн.

3. Акт виконаних робіт №000121 від 14.12.2020 до договору №141220-2 від 14.12.2020. на суму 7500,00 грн.

Колегія суддів, розглянувши надані другим відповідачем документи на підтвердження понесення ним витрат на оплату професійної правничої допомоги, дійшла висновку, що зазначені витрати підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, дані витрати відповідають вимогам співмірності в розумінні статті 126 ГПК України, отже, оскільки апеляційна скарга другого відповідача підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статей 126, 129 ГПК України, витрати другого відповідача на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 126, 129, статтею 269, пунктом 2 статті 275, пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 по справі №922/2762/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № б/н від 03 лютого 2014 року в розмірі 199 946,16 грн (199946,16 грн - заборгованість за кредитом) та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких вимог у зв`язку з чим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до Приватного підприємства "С-ТРЕВЕЛ" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення на користь Акціонерного товариства Комерційного Банка "ПриватБанк" заборгованості за договором № б/н від 03 лютого 2014 року в розмірі 199946,16 грн. (199946,16 грн. - заборгованість за кредитом) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "С-ТРЕВЕЛ" (61003, м. Харків, пл. Павлівська, буд. 10, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість в сумі 199 946,16 грн (199946,16 грн - заборгованість за кредитом) за договором № б/н від 03 лютого 2014 року.

3. У задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства "С-ТРЕВЕЛ" (61003, м. Харків, пл. Павлівська, буд. 10, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2999,19 грн.»

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС 18 грудня 2009 року)) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4498,78 грн та витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 7500,00 грн.

Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.02.2021

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов