номер провадження справи 12/190/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 Справа № 908/2902/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2902/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, буд. 31-В)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

про стягнення 1 081 239,11 грн.

за участю представників:

від позивача: Піддубний О.О., наказ № 3 від 01.02.2019, директор

від відповідача: Нинюк Л.О., довіреність № 2803 від 02.09.2019, адвокат

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 16.12.2020, 11.01.2021, 20.01.2021 та 27.01.2021 здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів - програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення основного боргу в сумі 1054842,62 грн., трьох процентів річних сумі 19694,42 грн. та інфляційних втрат в сумі 6702,07 грн. за договором поставки продукції № 460(7)19УК від 24.09.2019, що разом складає 1081239,11 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 17.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2902/20, присвоєно справі номер провадження 12/190/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.12.2020 о 14:45.

03.12.2020 на адресу суду від відповідача у справі - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- між ВП ЗАЕС та ТОВ "Запоріжметалресурс" укладений договір поставки продукції № 460(7)19УК від 24.09.2019, пунктом 1.2. якого встановлений строк поставки продукції: жовтень - грудень 2019;

- продукція на загальну суму 1970172,76 грн. поставлена позивачем з порушенням строків, передбачених договором, а саме: за видатковою накладною № 5 від 13.02.2020 кількість днів прострочення - 43 дні (з 01.01.2020 по 12.02.2020), за видатковими накладними № 8 від 19.03.2020 та № 9 від 19.03.2020 кількість днів прострочення - 34 дні (з 14.02.2020 по 18.03.2020);

- факт порушення договірних зобов`язань не заперечується самим позивачем та знайшло свого відображення у рішенні Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 у справі № 908/1266/20;

- відповідачем поставлена продукція сплачена на суму 915330,14 грн.;

- за умовами договору оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі ПДВ здійснюється після отримання від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку;

- до договору не вносились зміни щодо строків і порядку оплати за поставлений товар;

- зі змісту умов договору вбачається те, що сторони розмежували строки сплати ПДВ за договором та вартості продукції за договором, та встановили, що вартість продукції за договором сплачується протягом 45 календарних днів з дати поставки всієї продукції, а ПДВ сплачується після отримання покупцем від постачальника податкової накладної;

- строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений;

- вимога щодо сплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ - 341818,75 грн. до ВП ЗАЕС не надходила;

- враховуючи вищезазначене, строк оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ - 130 200,0341 818750 грн. не настав, у зв`язку з чим здійснення оплати ПДВ є правом, а не обов`язком ВП ЗАЕС;

- позивач, неправильно визначивши строки оплати поставленої продукції, дійшов неправильного висновку про порушення ВП ЗАЕС господарського зобов`язання зі сплати суми ПДВ в розмірі 341818,75 грн.;

- позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат не були враховані положення пункту 3.2. договору, відповідно до якого ПДВ 20% сплачується після отримання покупцем від постачальника податкової накладної;

- при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат позивач здійснював нарахування на суму вартості товару з урахуванням ПДВ, що не відповідає п. 3.2. договору № 460(7)19УК від 24.09.2019. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні 16.12.2020 оголошено перерву до 11.01.2021 о 14:15 без винесення процесуального документу суду, про що складений протокол.

Ухвалою суду від 11.01.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/2902/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2021 о 12:00.

В судовому засіданні 20.01.2021 оголошено перерву до 27.01.2021 о 16:00 без винесення процесуального документу суду, про що складений протокол.

В судове засідання 27.01.2021 з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 27.01.2021 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.01.2021 проти позову заперечив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, враховуючи позицію представника позивача та відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 24.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс", далі Постачальник, та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", далі Покупець, був укладений договір поставки продукції № 460(7)19УК, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (щебінь ф 5-20мм у кількості 3005 куб.м за ціною 568,75 без ПДВ, загальна сума 2050912,50 грн. з ПДВ.

Згідно із п. 1.2. Договору строк поставки: жовтень-грудень 2019.

Пунктом 1.4. Договору сторони визначили, у разі постачання товару залізничним транспортом сторони допускають толеранс (допустиме відхилення) поставки товару від погодженого обсягу поставки, але не більше ніж +- 10%, у разі, якщо поставка товару у вказаній кількості виявиться неможливою з технічних причин (відхилення ваги внаслідок норм навантаження залізничних вагонів). Таке відхилення не розцінюється сторонами як порушення зобов`язань зі сторони Постачальника. У такому разі розрахунок проводиться за фактично поставлену кількість товару виходячи з встановленої даним договором ціни, за умови, якщо вартість фактично поставленого товару не перевищує вартості договору.

Умовами п. 3.1., 3.2. Договору сторони встановили, що вартість продукції за договором складає 1709093,75 грн., крім того ПДВ 20% 341818,75 грн., загальна вартість разом 2050912,50 грн. з ПДВ. Оплата за поставлену продукцію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до п. 4.1., 4.2., 4.4. Договору поставка продукції здійснюється на умовах DDP (м. Енергодар, вул. Промислова, 133 (склад), відповідно до правил Інкотермс 2010. Продукція, що поставляється, повинна супроводжуватися наступними документами:

а) видаткова накладна - 3 екз.;

б) документ про якість, наданий підприємством-виробником - оригінал або копія, завірена постачальником.

Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією Мінфіну України № 1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу Замовника ,ua та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН. Постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання продукції, що надається за Договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 № 8.

Згідно із п. 11.1. Договору даний договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Строк дії даного договору - протягом 12 місяців з дати укладання.

Так, на виконання умов укладеного Договору Постачальник поставив, а Покупець прийняв товар на загальну суму 1970172,76 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними, копії яких містяться у справі (а.с. 15-17):

- видатковою накладною № 5 від 13.02.2020 на суму 1116843,00 грн.;

- видатковою накладною № 8 від 19.03.2020 на суму 531121,50 грн.;

- видатковою накладною № 9 від 19.03.2020 на суму 322208,26 грн.

Докази у справі свідчать, що відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар на загальну суму 915330,14 грн., підтверджується платіжними дорученнями, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 30-32), а саме:

- платіжним дорученням № 5788 від 24.04.2020 на суму 618000,00 грн.;

- платіжним дорученням № 6889 від 15.05.2020 на суму 177000,00 грн. (оплату проведено банком 18.05.2020);

- платіжним дорученням № 9043 від 15.07.2020 на суму 120330,14 грн.

Позивач в позові вказує, що поставлений товар на загальну суму 1054842,62 грн. відповідачем не був оплачений у зв`язку з чим станом на 09.11.2020 за відповідачем обліковується заборгованість за поставлений товар в сумі 1054842,62 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 29.03.2020 по 09.11.2020 в сумі 19694,42 грн. та інфляційні витрати за період з квітня 2020 по вересень 2020 в сумі 6702,07 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, умови передачі товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані з боку відповідача видаткові накладні № 5 від 13.02.2020, № 8 від 19.03.2020, № 9 від 19.03.2020).

Порядок здійснення оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 3 Договору, а саме в пункті 3.2., яким передбачено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених ПК України випадках та порядку.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу на загальну суму 1970172,76 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 5 від 13.02.2020, № 8 від 19.03.2020, № 9 від 19.03.2020.

Зі змісту п. 3.2. Договору вбачається, що оплата за поставлену продукцію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції, а оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН.

З урахуванням п. 3.2. Договору строк оплати продукції за видатковою накладною № 5 від 13.02.2020 настав 29.03.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 30.03.2020, прострочка виникла з 31.03.2020, строк оплати продукції за видатковими накладними № 8, 9 від 19.03.2020 настав 04.04.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 06.04.2020, прострочка виникла з 07.04.2020.

В матеріалах справи містяться податкові накладні, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті Державною податковою службою України, про що свідчать наявні у справі квитанції, а саме:

- податкова накладна № 17 від 13.02.2020 на суму 1116843,00 грн.;

- податкова накладна № 22 від 19.03.2020 на суму 531121,50 грн.;

- податкова накладна № 23 від 19.03.2020 на суму 322208,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав на електронну адресу відповідача вищевказані податкові накладні 04.03.2020, 14.04.2020 та 15.04.2020, що підтверджується копіями листування за допомогою електронної пошти між сторонами.

Враховуючи факт надіслання позивачем на електронну адресу відповідача вищевказаних податкових накладних, суд з урахуванням п. 3.2. Договору дійшов висновку про те, що строк оплати частини вартості продукції у розмірі ПДВ за вказаними податковим накладними настав 04.03.2020, 14.04.2020 та 15.04.2020 (тобто в дати, коли відповідачу надіслані електронною поштою податкові накладні).

Докази у справі свідчать, що відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар на загальну суму 915330,14 грн., підтверджується платіжними дорученнями, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 30-32).

Таким чином, з врахуванням часткових оплат заборгованість за поставлений товар складає 1054842,62 грн.

Втім, відповідач не виконав обов`язок з оплати поставленого товару в повному обсязі у встановлений Договором строк, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 1054842,62 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором щодо не здійснення в повному обсязі оплати за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами Договору, а наявність заборгованості в розмірі 1054842,62 грн. підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, наявними у справі, з урахуванням часткових оплат боргу відповідачем. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення основного боргу в сумі 1054842,62 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що за прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних за загальний період з 29.03.2020 по 09.11.2020 в сумі 19694,42 грн. та інфляційні витрати за період з квітня 2020 по жовтень 2020 в сумі 6702,07 грн.

Дослідивши розрахунок трьох процентів річних суд дійшов висновку про їх перерахунок у зв`язку з допущенням позивачем помилок при визначенні початку періоду прострочення оплати товару за видатковою накладною № 5 від 13.02.2020, а також у зв`язку з допущенням позивачем помилки в кількості днів прострочення за період з 18.05.2020 по 14.07.2020.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок трьох процентів річних за допомогою програми "Законодавство".

Три проценти річних розраховані судом наступним чином:

1) на заборгованість за видатковою накладною № 5 від 13.02.2020, строк оплати продукції за якою настав 29.03.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 30.03.2020, прострочка виникла з 31.03.2020, строк оплати ПДВ за вказаною накладною настав 04.03.2020 (дата надіслання відповідачу на електронну адресу податкової накладної), враховуючи часткову оплату 24.04.2020,

- за період з 31.03.2020 по 23.04.2020 (24 дні прострочення) від суми боргу 1116843,00 грн. три проценти річних складають 2197,07 грн.;

- за період з 24.04.2020 по 01.05.2020 (8 днів прострочення) від суми боргу 498843,00 грн. три проценти річних складають 327,11 грн.;

2) на залишок заборгованості за видатковою накладною № 5 від 13.02.2020 та заборгованість за видатковими накладними № 8 та № 9 від 19.03.2020, строк оплати за якими настав 04.04.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 06.04.2020, прострочка виникла з 07.04.2020, строк оплати ПДВ за вказаними накладними настав 14.04.2020 та 15.04.2020, враховуючи часткові оплати 18.05.2020 та 15.07.2020

- за період з 02.05.2020 по 17.05.2020 (16 днів прострочення) від суми боргу 1352172,76 грн. три проценти річних складають 1773,34 грн.;

- за період з 18.05.2020 по 14.07.2020 (58 днів прострочення) від суми боргу 1175172,76 грн. три проценти річних складають 5586,89 грн.;

- за період з 15.07.2020 по 09.11.2020 (118 днів прострочення) від суми боргу 1054842,62 грн. три проценти річних складають 10202,58 грн., втім за розрахунком позивача три проценти річних складають 9337,95 грн. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд приймає розрахунок трьох процентів річних в сумі 9337,95 грн., здійснений позивачем, як правильний.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду загальний розмір трьох процентів річних складає 19222,36 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення трьох процентів річних підлягають задоволенню частково в сумі 19222,36 грн.

Дослідивши розрахунок інфляційних витрат, наданий позивачем, суд дійшов висновку про їх перерахунок, а саме за період з липня 2020 по вересень 2020, оскільки позивачем розраховані інфляційні витрати за вказаний в більшому розмірі.

З розрахунку інфляційних витрат на суму боргу 1054842,62 грн. вбачається, що виходячи із індексів інфляції в розрахунку, інфляційні витрати нараховані позивачем за період з липня 2020 по вересень 2020.

Судом з власної ініціативи здійснено перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми "Законодавство".

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином:

1) на заборгованість в сумі 1054842,62 грн., строк оплати якої настав 30.03.2020 та 06.04.2020

- інфляційні витрати за період з липня 2020 по вересень 2020 від суми боргу 1054842,62 грн. складають «-3194,00 грн.».

Розрахунок інфляційних витрат в іншій частині здійснений позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду загальний розмір інфляційних витрат складає 6672,60 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 6672,60 грн.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Твердження відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений спростовуються умовами п. 3.2. Договору. У вказаному пункті Договору чітко вказано, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку.

Таким чином, строк оплати ПДВ встановлений умовами п. 3.2. Договору, а саме вартість продукції у розмірі ПДВ оплачується після отримання Покупцем від Постачальника відповідної податкової накладної.

Твердження відповідача про ненастання строку оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами та встановленими судом під час розгляду даної справи обставинами.

Стосовно заперечень відповідача проти розрахунку 3% річних та інфляційних витрат суд вважає за необхідне зазначити, що в період прострочення, за який позивач нараховує 3% річних та інфляційних витрат, строк оплати вартості товару та ПДВ відповідно до п. 3.2. Договору настав.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.01.2021, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, буд. 31-В, ідентифікаційний код 40898748) основний борг в сумі 1054842 (один мільйон п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок дві) грн. 62 коп., три проценти річних в сумі 19222 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять дві) грн. 36 коп., інфляційні витрати в сумі 6672 (шість тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 60 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 16211 (шістнадцять тисяч двісті одинадцять) грн. 07 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" відмовити.

Повне рішення складено - 08.02.2021 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.