ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 справа № 914/1563/20

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кияк І.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УАТП Медіана-Фільтр», м. Ірпінь, Київська область

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів

про: стягнення 545 129,95 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УАТП Медіана-Фільтр» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 545 129,95 грн., з яких: 529 920,00 грн. основний борг, 10 127,93 грн. інфляційних втрат, 5 082,02 грн. 3% річних.

Ухвалою від 20.07.2020р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 05.08.2020р.

Ухвалою від 05.08.2020р. підготовче провадження було відкладено на 09.09.2020р. та продовжено строк для подання відзиву до 31.08.2020р.

08.09.2020р. від Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору №2941-ЗЄ-БуТЄС від 14.08.2019р. Крім того, в п. 2 резолютивної частини заяви позивач просив суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Ухвалою від 09.09.2020р. зустрічну заяву Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго було повернуто заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Ухвалою від 09.09.2020р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.09.2020р.

24.09.2020р. через канцелярію господарського суду від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» поступила апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.09.2020р. про повернення зустрічної позовної заяви та клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 25.09.2020р. було зупинено провадження у даній справі та направлено матеріали справи до Західного апеляційного господарського суду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020р. було залишено апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Західенерго» без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області без змін.

22.12.2020р. матеріали справи №914/1563/20 надійшли до господарського суду.

Ухвалою від 22.12.2020р. було поновлено провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.01.2021р.

18.01.2021р. від позивача поступило клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 26.01.2021р. в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення EASYCON.

У зв`язку з відсутністю технічної можливості проведення відеоконференції, в задоволені клопотання позивача було відмовлено ухвалою від 22.01.2021р.

В судове засідання 26.01.2021р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили. Натомість, від відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість представника в іншому судовому засіданні, яке відбудеться в Західному апеляційному господарському суді 26.01.2021р. о 11:20 год.

Розглянувши на місці подане клопотання відповідача, суд дійшов висновку відмовити в його задоволенні з наступних мотивів.

Так, суд звертає увагу відповідача на те, що розгляд даної справи було призначено на 26.01.2021р. о 10:00 год. В той же час, у поданому клопотанні відповідач покликався на неможливість взяти участь в цьому судовому засіданні через слухання справи в Західному апеляційному господарському суді 26.01.2021р. на 11:20 год.

Суд наголошує на тому, що години слухання справ у вказаних судах не співпадають. Більше того, Господарський суд Львівської області територіально знаходиться на невеликій відстані (менше 1 км) від Західного апеляційного господарського суду, перебувають на одній вулиці, що за даних обставин, надавало можливість стороні взяти участь у двох процесах. Відтак, суд визнає клопотання відповідача необгрунтованим.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін на те, що дана справа перебуває на стадії розгляду справи по суті вже тривалий час, а саме з 09.09.2020р. (розгляд справ зупинявся з підстав подання відповідачем апеляційної скарги). В ході підготовчого провадження у даній справі судом надавалося відповідачу можливість подання відзиву та заперечень проти позовних вимог (поновлювався та продовжувався процесуальний строк), однак останній таким не скористався.

Будь-яких інших заяв та клопотань щодо розгляду справи по суті чи подання нових доказів до матеріалів справи сторонами не подавалося.

Таким чином, з врахуванням наведеного, суд дійшов висновку розглядати дану справу на підставі зібраних в ході підготовчого провадження доказів.

Внаслідок дослідження обставин справи та поданих доказів, судом було з`ясовано наступне:

14.08.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «УАТП Медіана-Фільтр» (позивачем) та Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (відповідачем) було укладено договір поставки, відповідно до п.1 якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 1.3 договору, вантажоодержувачем товару є відокремлений підрозділ АТ «ДТЕК Західенерго» - ДТЕК «Бурштинська ТЕС.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу, а останній прийняв товар (гідразин-гідрат технічний) на підставі видаткової накладної №РН-0000106 в кількості 2400,00 кг на загальну суму 529 920,00 грн.

Згідно п. 3.1. договору, сторони визначили грошовий еквівалент ціни на товар та загальної суми цього договору в іноземній валюті згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.07.2019р., який складав 2833,47 грн. за 100 євро.

П. 4.1. договору передбачено, що оплата товару проводиться на 60 (шістдесятий) календарний день з дати поставки.

Позивач стверджує, що враховуючи дату поставки товару та п. 4.1 договору, відповідач повинен був здійснити оплату товару не пізніше 26.02.2020р., однак останній цього не виконав.

В порядку досудового врегулювання спору, як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача з листами в яких просив погасити заборгованість в розмірі 529 920,00 грн., однак такі залишилися без задоволення.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 529 920,00 грн. основного боргу, а також 10 127,93 грн. інфляційних втрат та 5 082,02 грн. 3% річних за порушення строку виконання грошового зобов`язання.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких заперечень проти позовних вимог не подавав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом спір виник через неналежне виконання з боку відповідача договірних грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором поставки та призначення дистриб`ютора.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Однією з підстав виникнення зобов`язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, на виконання умов договору поставки, позивач однією партією поставив відповідачу товар на загальну вартість 529 920,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000106 від 28.12.2019р.

За умовами договору, відповідно до п. 4.1., відповідач повинен був здійснити оплату товару не пізніше 26.02.2020р., однак останній за товар кошти не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 529 920,00 грн. Наявна в матеріалах справи видаткова накладна №РН-0000106 від 28.12.2019р. була підписана двома сторонами.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивачем доведено наявність у нього права на отримання плати за поставлену продукцію, а тому в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 529 920,00 грн. основного боргу позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Щодо нарахованих позивачем на суму основного боргу 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань).

Як вбачається з розрахунку позивача, такий здійснено за період з 27.02.2020-22.06.2020р. Так, позивачем нараховано відповідачу 10 127,93 грн. інфляційних втрат та 5 082,02 грн. 3% річних.

Перевіривши вказані нарахування, суд дійшов висновку, що такі є правильними, а тому в цій частині позовні вимоги теж підлягають до задоволення.

З огляду на вищенаведене, за результатами розгляду спору, суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог, а тому до стягнення з відповідача підлягають 529 920,00 грн. основного боргу, 10 127,93 грн. інфляційних втрат та 5 082,02 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 8 176,95 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УАТП Медіана-Фільтр» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УАТП Медіана-Фільтр» (02800, Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, 1-Ч, ) 529 920,00 грн. основного боргу, 10 127,93 грн. інфляційних втрат, 5 082,02 грн. 3% річних та 8 176,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.02.2021р.

Суддя М.В. Юркевич