ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. Справа№ 911/278/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_15;

від відповідача : Василенко А.В., Ренкас С.С.;

від третьої особи : не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2019 року (повний текст рішення складено 15.07.2019)

у справі №911/278/19 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "ІВУШКА"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Макарівської районної державної адміністрації (Відділ з питань державної реєстрації)

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 18.08.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Господарським судом Київської області розглядалась справа за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "ІВУШКА" про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА", оформлені протоколом № 2 загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА" (ідентифікаційний код 22202498) від 18.08.2018; скасування реєстраційних дій щодо реєстрації статуту Садового товариства "ІВУШКА" та реєстрації керівника Садового товариства "ІВУШКА".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що загальні збори членів Садового товариства "ІВУШКА" проведені із суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.07.2019 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "ІВУШКА" 10 000 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 100 (сто гривень) 00 коп. витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивач був присутнім на зборах 18.08.2018, на яких були прийняті спірні рішення та відсутності інших порушень під час скликання та проведення загальних зборів, на які посилається позивач, суд дійшов висновку про не доведення позивачем порушень його корпоративних прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2019 року у справі №911/278/19 та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було враховано доводи позивача, чому останній звернувся до суду через незаконність самих рішень, а взяв до уваги лише доводи відповідача щодо присутності позивача на загальних зборах. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції належними та допустимими доказами не було встановлено наявності кворуму на загальних зборах учасників Садового товариства «Івушка». Також апелянт зазначив, що: судом не досліджувався та не встановлювався факт звернення ініціативної групи до садового товариства з вимогою про скликання загальних зборів; порядок денний, вказаний в оголошені, не відповідає порядку денному, що розглядався на загальних зборах 18.08.2018 та до порядку денного включено питання «Різне»; відсутності кворуму на загальних зборах 18.08.2018. Апелянт зазначив, що результати голосування по другому питанню денному зборів не відповідають вимогам Закону України «Про кооперацію», а встановлення тарифу на електроенергію не належить до компетенції загальних зборів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2019 року у справі № 911/278/19 залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху були усунені недоліки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 23.10.2019 року.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 року № 09.1-08/4245/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням суддів Сітайло Л.Г. та Пашкіної С.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 року для розгляду справи № 911/278/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 було оголошено перерву до 13.11.2019.

Враховуючи перебування у відпусті головуючої судді Дідиченко М.А. 13.11.2019, розгляд справи № 911/278/19 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 розгляд справи № 911/278/19 було призначено на 04.12.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 зупинено провадження у справі № 911/278/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 911/2791/19 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "ІВУШКА", Макарівської РДА Київської області та ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів членів садового товариства "ІВУШКА", що оформлені протоколом № 01/2018 від 03.06.2018, визнання протиправними та скасування запису державного реєстру філії ПК Куманівської сільської ради "Вектор" у Київській області щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу СТ "ІВУШКА" та зобов`язання ОСОБА_1 передати печатку, статутні та фінансові документи, які створені у період з 03.06.2018 по 18.08.2018.

На адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що рішення у справі № 911/2791/19 набрало законної сили.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Пономаренко Є.Ю. на у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020 року для розгляду справи № 911/278/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді Руденко М.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до свого провадження, поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 09.12.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року № 09.1-08/5125/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 року для розгляду справи №911/278/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю, Кропивна Л.В .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 року відкладено розгляд справи на 27.01.2021.

Позиції представників сторін

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін

Представник третьої особи у судове засідання 27.01.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи останній повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 27.01.2021 за відсутності представника третьої особи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Обслуговуючий кооператив "Садове товариство "Івушка" зареєстрований та здійснює свою діяльність на підставі Закону України "Про кооперацію".

Відповідно до п. 1.1. статуту Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" (тут і далі в редакції станом на дату проведення загальних зборів) Обслуговуючий кооператив "Садове товариство "Івушка" (далі - товариство) є обслуговуючим кооперативом, створеним засновниками на добровільних засадах, шляхом об`єднання фізичних та юридичних осіб для надання послуг переважно членам товариства, на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів.

Метою діяльності товариства є поліпшення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (п. 3.1. статуту).

18.08.2018 відбулися загальні збори членів Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" (далі - СТ «Івушка»), з наступним порядком денним: 1. Інформація щодо реєстраційних дій від імені членів СТ "Івушка" ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; 2. Затвердження нової редакції статуту СТ "Івушка"; 3. Вибори правління СТ "Івушка"; 4. Вибори ревізійної комісії СТ "Івушка"; 5. Вибори голови Садового товариства "Івушка"; 6. Затвердження плану дій щодо впорядкування електрозабезпечення; 7. Різне (інформації, заяви тощо).

В оскаржуваному протоколі зазначено, що на загальних зборах членів Садового товариства "Івушка" (всього членів СТ "Івушка" 307 осіб відповідно до реєстру від 01.01.2018) зареєстровано для участі у зборах: 68 осіб особисто та 95 членів товариства надали свій голос для прийняття рішень іншій особі (за довіреністю), разом на зборах представлені голоси 163 членів СТ "Івушка".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спірне рішення було прийнято за відсутності необхідного кворуму, а організація та проведення загальних зборів здійснена з порушенням вимог законодавства.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА", оформлені протоколом № 2 загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА" (ідентифікаційний код 22202498) від 18.08.2018 та скасування реєстраційних дій щодо реєстрації статуту Садового товариства "ІВУШКА" та реєстрації керівника Садового товариства "ІВУШКА".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18.

Колегія суддів зазначає, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера, члена) товариства. Також слід з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивачки про такі збори.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Як передбачено ст. 15 Закону України "Про кооперацію", вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства тощо. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Відповідно до п. 9.1. статуту Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" в редакції від 03.06.2018 (яка була чинною на момент проведення загальних зборів) чергові загальні збори членів товариства скликаються правлінням (головою правління) у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени товариства повинні бути повідомлені засобами телефонного зв`язку та шляхом розміщення відповідного оголошення на території товариства не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Загальні збори членів товариства правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів (п. 9.11. статуту).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, про проведення 18.08.2018 загальних зборів СТ «Івушка» учасники кооперативу (зокрема і позивач) повідомлялись засобами телефонного зв`язку, шляхом розміщення повідомлень у групі Viber та шляхом розміщення відповідного оголошення на території товариства, на підтвердження чого відповідачем надано суду фотографії оголошення, скрін-шоти повідомлень в у групі Viber, що узгоджується з формою повідомлення, встановленого у статуті Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка".

Більше того, позивач був особисто присутнім на загальних зборах 18.08.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, який міститься на диску (а.с. 113, т. 1), і мав реальну можливість проголосувати на загальних зборах членів СТ «Івушка». Присутність ОСОБА_1 на загальних зборах 18.08.2018 не заперечувалось останньою ні у позові, ні у апеляційній скарзі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2.27 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Вказані роз`яснення, зокрема, узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.05.2018 у справі № 925/235/17.

Посилання апелянта на порушення відповідачем порядку повідомлення інших членів СТ «Івушка» про проведення 18.08.2018 загальних зборів учасників Товариства колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до роз`яснень, наведених Верховним Судом України в постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства.

Стосовно твердження апелянта щодо порушення порядку скликання загальних зборів ініціативною групою СТ «Івушка» колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 9.8. статуту встановлено, що позачергові збори членів товариства скликаються на вимогу: не менше 1/3 (третини) його членів; ревізійної комісії (ревізора).

Пунктами 9.9., 9.10. статуту передбачено, що позачергові загальні збори членів товариства повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги в порядку встановленому для скликання чергових загальних зборів членів товариства. У разі незабезпечення правлінням (головою правління) скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позачергові збори 18.08.2018 проводилися за ініціативи третини членів відповідача, що підтверджується протоколом зборів ініціативної групи від 30.06.2018, на яких згідно протоколу були присутні 86 учасників відповідача особисто що підтверджується їх підписами та 33 члени, яких представляли інших учасників СТ «Івушка».

Дійсно, в матеріалах справи відсутні докази звернення третини членів СТ «Івушка» до правління товариства.

В той же час, колегія суддів враховує, що не всі порушення, які допускаються при підготовці щодо проведення позачергових зборів, є безумовною підставою для визнання недійсними рішень, що прийняті на цих зборах.

Колегія суддів враховує вимоги ст. 15 Закону України "Про кооперацію", якою передбачено, що у разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

Таким чином, після спливу встановленого статтею 15 Закону України «Про кооперацію» строку на прийняття правлінням (головою) кооперативу рішення про скликання позачергових загальних зборів, 1/3 (третина) членів кооперативу наділена правом на скликання таких зборів самостійно.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/7837/17, від 24.04.2018 у справі № 910/3794/17.

Стосовно відсутності кворуму на загальних зборах колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу загальних зборів від 18.08.2018, для участі у загальних зборах були присутні (зареєстровані) 163 членів СТ «Івушка», з яких 68 осіб особисто та 95 членів Товариства за довіреністю, що підтверджується списком реєстрації членів СТ «Івушка» на загальних зборах.

На підтвердження представництва 95 членів СТ «Івушка» до матеріалів справи були долучені відповідні довіреності.

Апелянт зазначає, що вказані довіреності суперечать законодавству України, оскільки не посвідчені нотаріально.

Частиною 5 ст. 245 ЦК України передбачено, що довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується у порядку, визначеному законодавством.

Законодавством, яке регулює правовідносини щодо здійснення проведення загальних зборів СТ «Івушка» є Закон України «Про кооперацію», який не передбачає обов`язкового нотаріального посвідчення довіреності на представництво інтересів члена кооперативу на загальних зборах.

Посилання апелянта на норми Закону України «Про акціонерні товариства» колегія суддів відхиляє, оскільки вказані норми Закону не поширюються та не регулюють правовідносини із скликання та проведення загальних зборів кооперативу.

Стосовно інших неточностей у довіреностях, про які апелянт зазначає в апеляційній скарзі, колегія суддів вказує наступне: як вбачається із списку зареєстрованих членів СТ «Івушка» ОСОБА_5 був зареєстрований на загальних зборах 18.08.2018, що спростовує доводи апелянта в цій частині; стосовно відсутності ОСОБА_6 , як представника членів СТ «Івушка» на підставі довіреності № 4 на загальних зборах, колегія суддів зазначає, що як вбачається із списку зареєстрованих членів СТ «Івушка» на зборах були присутні (зареєстровані) особи, вказані у даній довіреності, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що наявні в матеріалах справи довіреності підтверджують волевиявлення 166 членів СТ «Івушка» на представництво їхніх інтересів щодо прийняття рішень на загальних зборах Товариства.

А тому, твердження апелянта щодо неналежного засвідчення довіреностей, а тому відсутності кворуму на загальних зборах колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.

Посилання апелянта на те, що рішення по другому питанню порядку денного в частині затвердження нової редакції статуту Садового товариства є таким, що не прийняте, оскільки за нього проголосувало 158, що є меншим від кількості, передбаченої вимогами Закону України «Про кооперацію», колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Так, вимогами ст. 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу.

Оскільки на загальних зборах були присутні 163 членів кооперативу, тоді як по другому питанню порядку денного в частині затвердження нової редакції статуту проголосувало 158 членів кооперативу, що є більшим за 75 % присутніх членів кооперативу, а тому такі твердження апелянта колегією суддів відхиляються.

Колегією суддів також відхиляються доводи апелянта щодо прийняття на загальних зборах рішень з питань, що не входили до порядку денного, оскільки розглянуті 18.08.2018 на загальних зборах питання охоплювалися порядком денним, який було оголошено (зокрема порядок денний містив загальний опис питань, був ширшим ніж питання, що були фактично розглянуті, тобто включав і їх).

Так, питання щодо порядку денного «Інше» (інформації, заяви, тощо) включало в себе організаційні питання (розгляд інформації щодо фінансової ситуації, електрозабезпечення, порядок визначення правлінням Товариства розміру винагороди бухгалтеру, інших залучених спеціалістів та робітників) та охоплювались порядком денним, про яких було оголошено (а саме щодо виборів правління та голови СТ «Івушка», затвердження плану дій щодо впорядкування електрозабезпечення товариства).

Інші доводи позивача, зокрема, щодо протиправного встановлення тарифу на електроенергією, колегією суддів відхиляються як такі, що не є предметом дослідження у даному корпоративному спорі про визнання рішення загальних зборів недійсним у зв`язку з порушенням корпоративних прав позивача, як учасника товариства, на участь в управлінні товариством.

А тому, оскільки позивачка фактично була присутня на зборах, проведених 18.08.2018 (чого ОСОБА_1 не заперечується), а загальні збори відбулись за наявності кворуму, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень під час скликання та проведення цих зборів, які б могли були підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом №2 від 18.08.2018.

Вказане вище також узгоджується зі правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2018 у справі № 927/265/17 та від 01.03.2018 у справі № 916/4139/15.

Колегія суддів відзначає, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Не встановивши порушень корпоративних прав позивача скликанням та проведенням оспорюваних загальних зборів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання недійсними рішень загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА", що оформлені протоколом № 2 загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА" (ідентифікаційний код 22202498) від 18.08.2018.

Суд першої інстанції також дійшов до правомірної відмови у задоволені позовної вимоги про скасування реєстраційних дій щодо реєстрації статуту Садового товариства "ІВУШКА" та реєстрації керівника Садового товариства "ІВУШКА" як похідної від основної вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Садового товариства "ІВУШКА", оформлених протоколом № 2 від 18.08.2018, у задоволенні якої було відмовлено.

Апелянт також не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині стягнутих сум витрат відповідача на професійну правничу допомогу та зазначає, що в тексті договору про надання правової допомоги сторонами не було визначено розрахунку (тарифу) винагороди адвоката.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем долучено матеріалів справи копію договору про надання послуг з правової допомоги № 02/19 від 15.03.2019, опис послуг, що надаються АО "АННВАНТА" від 27.03.2019, акти здачі-приймання послуг від 05.04.2019, 12.04.2019, 19.04.2019, 24.05.2019, платіжні доручення № 55 від 20.03.2019 на суму 7 000 грн, № 16 від 15.04.2019 на суму 1 000 грн, № 31 від 28.05.2019 на суму 1 000 грн, № 33 від 28.05.2019 на суму 1 000 грн, всього на суму 10 000 грн.

В пункті 4.2. договору про надання послуг з правової допомоги передбачено, що гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги за цим договором становить 7 000,00 грн. Починаючи із четвертого судового засідання по справі № 911/278/19 кожне наступне засідання оплачується додаткового у розмірі 1 000,00 грн.

Отже, в договорі було передбачено фіксовану суму гонорару за весь об`єм правової допомоги, який буде надано під час розгляду у суді першої інстанції, що підпадає під визначення тарифу. Більше того, законодавством України не встановлено обов`язку розмежування правничої допомоги, що надається адвокатом клієнту, на окремі види робіт/послуг та визначення гонорару по кожній із них.

А тому твердження апелянта у цій частині є необґрунтованими. Отже, позивачем не доведено не співмірності розміру витрат відповідача на оплату послуг адвоката за розгляд справи у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу адвоката за розгляд справи в суді першої інстанції на суму 10 000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі № 911/278/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі № 911/278/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі № 911/278/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/278/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 02.02.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна