Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. м. Житомир Справа № 906/709/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Білий В.Л., виписка ЄДР №009015131 від 31.12.2020, Поплавська Д.С., виписка ЄДР №009015131 від 31.12.2020 року

від відповідача: Паламарчук О.С., адвокат, ордер ОД №642259 від 28.09.2020 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2012" (смт. Ємільчине, Житомирської області)

про стягнення 315742,78 грн

Процесуальні дії по справі.

Господарським судом Житомирської області провадження у справі за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу (м. Житомир) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2012" (смт. Ємільчине, Житомирської області) про стягнення 315 742,78 грн збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства відкрито за правилами загального позовного провадження розглядається

Ухвалою суду від 29.09.20р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів по 07.11.2020 року; призначено підготовче засідання на 11:00год. 15.10.2020 року; встановлено відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, до 09.10.2020 року.

Ухвалою суду від 15.10.20р. відкладено підготовче засідання на 15:30год. 05.11. 20 р.; ухвалено позивачу у строк до 25.10.20р. надати суду детальний розрахунок визначеного об`єму забраної з підземного горизонту та використаної води у кількості 67916,28 м3 як складової формули визначення розміру збитків; належним чином засвідчені копії припису від 10.04.2019 року та Акту №290 від 10.04.2019 року.

Ухвалою суду від 05.11.20р. продовжено підготовче провадження та відкладено підготовче засідання на 11:00 год. 11.01.2021 р. із застосуванням ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; ухвалено позивачу, серед іншого, надати докази, які підтверджують ті обставини, що відповідач є землекористувачем (власником/орендарем) земельної ділянки, на якій розміщені дві артезіанські свердловини та що такі свердловини взагалі існують в натурі як об`єкти цивільного світу , а також інші докази , про які йдеться у Порядку державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод, затвердженого постановою КМУ № 963 від 8 жовтня 2012 р. з наступними змінами та доповненнями; докази, які спростовують заперечення відповідача про те, що інформаційна довідка ЖНАУ від 27.09.19р. № 1674 про норми споживання води молочними коровами та ВРХ не є належними та допустимим доказом для визначення об`єму використаної води у кількості 67916, 28 м3; встановлено відповідачу додатковий строк для подання заперечення на відповідь на відзив, з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, до 15.12.20р.

Ухвалою суду від 11.01.21р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 14:30год.04.02.21р.

У судовому засіданні 04.02.21р. заслухано вступне слово представників сторін спору, безпосередньо досліджено наявні у справі докази, заслухано виступи представників сторін спору у судових дебатах та після виходу суду з нарадчої кімнати оголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

У червні 2020 року Державна екологічна інспекція Поліського округу (м. Житомир) звернулася з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2012" (смт. Ємільчине, Житомирської області) про стягнення 315742,78грн збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства (надалі за тестом - Інспекція та Товариство).

Інспекція доводить, що з 28.08.19р. по 29.08.19р. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання Товариством вимог законодавства охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, про що складено акт №735.

Під час перевірки було встановлено, що Товариство на території с. Чудин Радомишльського району Житомирської області здійснювало свою діяльність за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, а відповідно інформації, наданої відповідачем, з підземного горизонту було забрано та використано води в об`ємі 67916, 28 м3. На підставі п. 9.2 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389 з наступними змінами та доповненнями, визначено суму збитків заподіяних державі - 315742,78 грн.

Інспекцією направлено Товариству претензію №64-2.4/10 від 08.10.2019 року щодо відшкодування останнім збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в сумі 315 742,78грн з посиланням на акт №290 від 10.04.2020 року. Оскільки у місячний строк збитки добровільно не відшкодовано, Інспекція звернулася до суду про їх примусове стягнення з Товариства.

Правові підстави позову: ст.ст. 44,49,70,95,109,111 Водного кодексу України, ст.ст. 5,20,46,47,68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 6,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

На спростування доводів Інспекції Товариство у відзиві на позов ( ) доводить, зокрема, що в акті перевірки №735 у пункті 6 розділу "Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)", що виявленим порушенням є: "невиконання припису Державної екологічної інспекції Поліського округу від 10.04.2019 року, пункти №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10", при цьому, інших даних, а саме об`ємів використаної води та період за який здійснено Інспекцією нарахування збитків, в Акті не зазначено.

У відповіді на відзив від 04.11.20р. ( вх. № г/с 25836 від 05.11.20р.) Інспекція наполягає на доводах позову про те, що під час проведеної перевірки , яка тривала з 28.08.19р. по 29.08.19р., було встановлено, що Товариство здійснювало свою діяльність на території села Чудин та використовувало самовільно воду з підземного горизонту, та оскільки Товариство не надало довідки щодо використаного об`єму води, Інспекція самостійно провела розрахунок на підставі витребуваних у Радомишльської РДА та Житомирського Національного агроекологічного університету довідок, та визначила об`єм забраної води у кількості 67916, 28 м3 .

У запереченні на відповідь на відзив від 14.12.20р. за вих. № 1/14-12-20 ( вх. №г/с 28549 від 21.12.20р.) Товариство доводить, що Інспекція, стверджуючи у позові про здійснення відповідачем господарської діяльності за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, не подала до суду жодного доказу на підтвердженням цим твердженням, а Акт № 735, як підтверджує його зміст, посадовою особою Товариства не підписано та останнім на свою адресу не отримано. Крім того, у Товариства відсутня інформація про звернення до нього Інспекції із вимогою надати довідку про об`єм самовільно забраної води з підземного горизонту, тоді як Інспекція доводить, що саме відповідач надав таку інформацію. Товариство додатково зазначає, що не є землекористувачем (власником/орендарем) земельної ділянки в с. Чудин, на якій розміщені артезіанські свердловини, що є додатковим спростуванням доводів Інспекції про самовільний забір води через них з підземного горизонту для використання у господарській діяльності. До заперечення на відповідь на відзив від 14.12.20р. за вих. № 1/14-12-20 ( вх. № г/с 28549 від 21.12.20р.) подано додаткові докази.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі розпорядчого документу № 15-П від 21.03.2019р. у період з 03.04.19р. по 10.04.19р. Інспекцією проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання Товариством вимог законодавства охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, про що складено акт № 290 ( надалі у тексті - Акт № 290).

В Акті № 290 зафіксовано, що захід державного нагляду проведено державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Польського округу Літвін Ю.Б. та Книгін О.С. у присутності керівника Товариства Гуменюк С.А.

Акті № 290, як встановив суд, керівником Товариства Гуменюк С.А. підписано без зауважень та отримано другий його примірник.

В Акті № 290 зафіксовано, що Товариство діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів учасників 18.06.2018р., оформленого протоколом №18-06/18 та що основним видом діяльності Товариства за КВЕД 01.41 є розведення великої рогатої худоби молочних порід.

В Акті № 290 зафіксовано, що під час перевірки Товариство не надало ряд документів, у тому числі дозвіл на спеціальне водокористування, чим порушує вимоги ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України .

Інспекція у позові доводить, що Товариство не виконало припис від 10.04.19р., складений за результатами проведеного планового заходу державного нагляду (контролю), що підтверджує Акт № 290, в тому числі п.4 якого передбачав обов`язок Товариства надати Інспекції у строк до 26.04.19р. довідку про кількість забраної води за відсутності дозволу на спеціальне водокористування для потреб підприємства з 01.01.2018 по 10.04.2019р.

В ході судового вирішення спору Інспекція не подала доказів на підтвердження факту отримання уповноваженими особами Товариства припису від 10.04.2019р. у будь-який належний спосіб (нарочним, поштою інше).

При дослідженні змісту припису від 10.04.2019р. судом встановлено, що період забору води за відсутності дозволу на спеціальне водокористування для потреб підприємства визначено з 01.01.2018 по 10.04.2019р., який відмінний під періоду визначення об`єму забраної води з підземного горизонту Інспекцією - 2017-2018роки.

В ході судового вирішення спору встановлено, що плановий захід державного нагляду (контролю), за результатами якого складено Акт № 290, проведено за місцем здійснення фактичної господарської діяльності Товариства - с.Чудин Радомишльського району, і що саме на території останнього Товариство здійснює забір води з підземного горизонту ( через дві артезіанські свердловини) за відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

На підставі направлення № 520 від 22.08.2019р. у період з 28.08.19р. по 29.08.19р. Інспекцією проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання Товариством вимог законодавства охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема, щодо виконання припису від 10.04.2019р., про що складено акт №735 ( надалі у тексті - Акт № 735).

Направлення № 520 від 22.08.2019р. містить підпис керівника Товариства Гуменюк С.А.

В Акті № 735 зафіксовано, що виданий на підставі Акту перевірки №290 припис щодо усунення порушень від 10.04.2019р. Товариством не виконано.

В Акті № 735 зафіксовано, що захід державного нагляду проведено державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Польського округу Літвін Ю.Б. та Книгін О.С. у присутності керівника Товариства Гуменюк С.А.

Акті № 735, як встановив суд, керівником Товариства Гуменюк С.А. не підписано. Інспекцію Акт № 735 надіслано на юридичну адресу Товариства із супровідним листом від 29.08.19р. №2930/2/4-08 та отримано уповноваженою особою Товариства на отримання поштової кореспонденції 05.09.19р.

В Акті № 735 зафіксовано, що Товариство діє на підставі Статуту , затвердженого рішенням загальних зборів учасників 18.06.2018р., оформленого протоколом №18-06/18 та що основним видом діяльності Товариства за КВЕД 01.41 є розведення великої рогатої худоби молочних порід.

08.10.2019р. Інспекція звернулася до Товариства з претензією № 64-24/10 про відшкодування збитків на суму 315742,78грн з додатком : обґрунтованим розрахунком розміру збитків на 1 аркуші.

Обґрунтований розрахунок збитків від 02.10.19р. виконано на підставі п. 9.2 Методики та використано індивідуальні норми споживання води на одну корову та ВРХ ( молодняк 6-12 місяців) на добу у період 2017-2018 років (2019 рік у розрахунку відсутній), які надав Житомирський Національний агроекологічний університет у листі від 27.09.19р. №1674. Також в якості вихідних даних використано відомості Радомишльської РДА , викладені у листі від 27.08.19р. №172 про те, що у 2017 році Товариство утримувало 1117 корів із загальної кількості ВРХ - 2894, у 2018 році - 611 корів із загальної кількості ВРХ - 1547.

В мотивах обґрунтованого розрахунку збитків від 02.10.19р. також зазначено, що оскільки Товариство не виконало припис від 10.04.2019р. та продовжує користуватися підземною водою за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, об`єм забраної та використаної води за період 2017-2018р. визначено у кількості 67916,28 куб.м , застосовано тариф за 2019рік у розмірі 0,9298 грн за куб.м , що відповідає ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої ст. 255 ПК України та формулу Зс.в.=WхТар.х5 та визначено загальну суму збитків 315742,78грн.

Претензію Інспекції від 08.10.2019р. № 64-24/10 про відшкодування збитків на суму 315742,78грн Товариство отримало як за юридичною, так і фактичною, адресами 11.10.19р. та 18.10.19р. відповідно. Вимоги останньої Товариство не виконало.

Товариство визнає, що здійснює господарську діяльність з розведення великої рогатої худоби молочних порід. З цією метою має укладений договір суборенди комплексу будівель та споруд №3 від 01.07.2016р. , укладений з ТОВ "Благодійний союз", предметом суборенди за яким є будівлі та підсобні приміщення у селах Велика Рача та Чудин Великорацької сільської ради. Однак не є користувачем земельної ділянки, в межах якої існують як об`єкти матеріального світу дві артезіанські свердловини.

Товариство визнає, що суборендовані будівлі та підсобні приміщення, зокрема корівник 1969 року будівництва розміщений в межах земельної ділянки площею 11,6537га, кадастровий номер :09:000:0029, власником якої є територіальна громада в особі Радомишльської міської ради , одна як віднесена до земель запасу ( тобто, є такою, що не надана у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Товариство наголошувало , що Інспекцією не доведено як наявність в межах цієї земельної ділянки двох артезіанських свердловин, так і факт їх використання Товариством.

В ході судового вирішення спору Інспекція звернулась із запитом від 02.12.20р. до Радомишльської громади щодо надання інформації про артезіанські свердловини, які знаходяться поруч Товариства , на яких землях вони розміщені та чи відомі громаді факти їх використання Товариством. На свій запит Інспекція отримала відповідь виконавчого комітету Радомишльської міської ради від 15.12.20р. №01-22/3395 про те, що насамперед необхідно вказати місцезнаходження артезіанських свердловин для надання інформації про власника земельної ділянки , на якій вони розміщені. Щодо інформованості про факт їх самовільного використання Товариством, орган місцевого самоврядування наголосив, що факт самовільного користування надрами вправі встановлювати компетентний орган держави -Держгеонадра, та що останнім не було повідомлено Радомишльсу міську раду про порушення вимог законодавства у сфері використання надр на підвідомчій їй території.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Приписами частини 1 статті 149, статті 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 3 Водного кодексу України підземні води та джерела належать до водного фонду України, а згідно зі статтями 1, 6 Кодексу України про надра вони є частиною надр.

Отже, підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статтей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу України про надра - надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно зі статтею 21 Кодексу України про надра - надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 м3 на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб`єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття «господарсько-побутові потреби», проте із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об`єктами для потреб галузей економіки) Водного кодексу України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями «водокористування для потреб галузей економіки» та «промислові потреби» (постанова Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 922/2610/14; постанова Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 922/1699/15).

Однак за доводами Інспекції під час перевірки 10.04.2019 року встановлено використання Товариством води на виробничі цілі (спеціальне водокористування), пов`язані безпосередньо із технологічним забезпеченням виробництва, так як основним видом діяльності ТОВ "Агро-Цвіт 2012" є розведення великої рогатої худоби молочних порід.

За доводами Інспекції джерелом самовільного водокористування були дві артезіанські свердловини на території Радомишльського району. Однак в порушення вимог ст.ст. 73-78 ГПК України Інспекцією останні не ідентифіковано як об`єкти матеріального світу та не доведено, що такі артезіанські свердловини розміщені в межах земельної ділянки площею 11,6537га, кадастровий номер :09:000:0029, де розміщені корівники, власником якої є територіальна громада в особі Радомишльської міської ради. Не доведено Інспекцією також і того факту , що дві артезіанські свердловини розміщені за межами такої земельної ділянки , а Товариство ними самовільно користується.

Суд враховує, що чинне в Україні законодавство дозволяє ідентифікувати артезіанські свердловини як об`єкти матеріального світу, у разі якщо вони створені офіційно згідно з вимогами Порядку державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод , затвердженого постановою КМУ № 963 від 8 жовтня 2012 р. з наступними змінами та доповненнями. Однак Інспекцією не доведено, що ними встановлено факт несанкціонованого буріння артезіанських свердловин за межами земельної ділянки площею 11,6537га, кадастровий номер :09:000:0029, де розміщені корівники, однак через які Товариство фактично самовільно здійснює забір води з підземного горизонту для напування ВРХ молочних порід.

Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтями 110, 111 Водного кодексу України та статтею 65 Кодексу України про надра встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України , зокрема, цивільну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до статті 67 Кодексу України про надра підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини правопорушника.

Підставою для відшкодування шкоди (збитків) є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Три перші елементи складу цивільного правопорушення доводить особа, майну якої заподіяно шкоду, четвертий елемент (відсутність вини) - особа, яка заподіяла майну шкоду (п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.11.19р. у справі № 910/20261/16; п. 5.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.19 р. у справі № 920/715/17; п. 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.20 р. у справі № 910/378/19).

Наявність зазначених елементів свідчить про існування складу цивільного правопорушення, що є підставою для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди (п. 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.20 р. у справі № 910/378/19). Натомість за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.11.19 року у Справа № 910/20261/16).

Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах на Інспекцію покладено тягар доведення таких складових правопорушення:

- протиправна поведінка Товариства, яка полягає у самовільному водокористуванні ( відбір води з підземного горизонту через дві артезіанські свердловини);

- вина, що підтверджується актом перевірки, приписом, а також наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року №389 ( надалі у тексті - Методика № 389);

- причинний зв`язок, що виражений у заподіянні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача.

У спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, діє презумпція вини правопорушника. Обов`язок спростувати зазначену презумпцію закон покладає на Товариство, яке не заперечило той факт , що розводить ВРХ молочних порід, а тому для їх поїння повинно мати джерело водопостачання.

Водночас за встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин у справі положень пункту 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України, з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено належними та достовірними доказами використання Товариством води з підземного горизонту через дві артезіанські свердловини, які або розміщені в межах земельної ділянки площею 11,6537га, кадастровий номер :09:000:0029, де розміщені корівники, власником якої є територіальна громада в особі Радомишльської міської ради, або за межами такої ділянки , однак в межах чи за межами (навколо) сіл Висока Рача або Чудин, де здійснює свою господарську діяльність Товариство.

Тим самим, Інспекцією не доведено такий обов`язковий елемент цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача шкоди.

Щодо заперечень Товариства про необґрунтованість здійсненого Інспекцією розрахунку матеріальних збитків, завданих державі на суму 315 742,78 грн.

За самовільне використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, розмір якої визначається за формулою відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 ( надалі у тексті - Методика № 389).

Згідно із пунктами 9.1, 9.2 Методики № 389 розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб.м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб.м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб.м). Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Однак через недоведеність позову в частині протиправної поведінки Товариства юридичного значення не мають вихідні дані, що використані для визначення фактичного об`єму води, використаної самовільно. З цих підстав суд не вдається до оцінки аргументів сторін спору щодо цих засобів доказування.

Недоведеність позову є підставою для відмови у позові.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з цим позовом до суду Інспекція сплатила судовий збір в розмірі 4736,14 грн, що підтверджується платіжним дорученням №213 від 12.06.2020р.

У зв`язку з відмовою у позові судовий збір покладається на позивача у справі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Державної екологічної інспекції Поліського округу до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2012" про стягнення 315 742,78грн збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Заначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.02.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-3 - сторонам у справі (рек. з пов.)