УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.02.2021Справа № 908/3081/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (м. Запоріжжя)

до Держави

про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (далі - ТОВ "Технохімреагент", позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Держави про відшкодування шкоди, завданої службовою особою Запорізької митниці ДФС.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 р. матеріали позовної заяви ТОВ "Технохімреагент" були направлені за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 р. вказаний позов був переданий на розгляд судді Головіній К. І.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

За змістом ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до статтей 4, 20 ГПК України справи в порядку позовного провадження господарським судом розглядаються тоді, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, що визначено ст. 20 ГПК України.

Отже, сторонами у господарському процесі, за загальним правилом, є суб`єкти господарювання, державні органи, органи місцевого самоврядування, тобто юридичні особи, а також фізичні особи - підприємці. При цьому, у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є орган, якого позивач зазначає порушником своїх прав.

Проте, ТОВ "Технохімреагент" у позові про відшкодування шкоди, завданої службовою особою Запорізької митниці ДФС, а також у поясненнях на ухвалу Господарського суду Запорізької області про залишення позову без руху від 07.12.2020 р. наполягає на тому, що відповідачем є Держава.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Отже, при поданні позову ТОВ "Технохімреагент" не визначено суб`єкта господарювання чи іншої юридичної особи, яка має відповідати за позовом, і її можливо буде повідомити про розгляд справи, а представників цієї особи викликати до суду для розгляду справи. Вказане свідчить про порушення вимог ст. 162 ГПК України щодо визначення відповідного кола осіб, яких стосується предмет позову, їх статусу та належного обгрунтування позовних вимог до цих осіб.

Пояснення позивача, надані в електронному вигляді на ухвалу Господарського суду Запорізької області про залишення позову без руху від 07.12.2020 р., щодо необхідності залучення саме Держави в якості відповідача, внаслідок відсутності належного урядування, суд відхиляє, оскільки вони не відповідають приписам ст. 4, 20 ГПК України.

Також згідно зі ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Однак, у порушення зазначених вимог закону заявник не надав суду належних доказів відправки відповідачу позову з додатками з описом вкладення.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У тексті позову ТОВ "Технохімреагент" спочатку просить відшкодувати немайнову шкоду, а потім зазначає, що вона є матеріальною відповідальністю працівників Запорізької митниці ДФС та визначає її майновий розмір у двох сумах - 96 992,91 грн. та 140 089,16 грн.

Однак, яка саме шкода має бути відшкодована позивачу - майнова чи немайнова, на якій правовій підставі (норми права), виходячи з якого розрахунку та ціни позову, заява ТОВ "Технохімреагент" належних обгрунтувань не містить.

Також у позові відсутня і сама прохальна частина позову, яка б визначала конкретні вимоги із якими позивач звернувся до суду. Таким чином, позивач не визначив межі розгляду позовних вимог.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Тобто, позовні вимоги повинні бути конкретними, а не абстрактними чи умовними, та повинні містити способи захисту прав та інтересів позивача, що відповідають закону або договору.

Окрім усього, частиною 2 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У даному випадку позов ТОВ "Технохімреагент" поданий до суду за допомогою програми "Електронний Суд", підписантом якого зазначений Господинов І. В.

Однак, у позові не вказано посадового становища особи, яка його подала - Господинова І. В., та матеріали позову не містять доказів повноважень Господинова І. В. діяти від імені ТОВ "Технохімреагент", у тому числі підписувати позов за допомогою електронного підпису.

Отже, при поданні позову заявником не додержано вимог ст. 162 ГПК України щодо надання доказів повноважень особи на її звернення до суду від імені позивача.

Суд зазначає, що у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" вказано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку суд встановив, що позовна заява ТОВ "Технохімреагент" не відповідає вимогам ст. 162-164 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Держави про відшкодування шкоди залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.