ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1061/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Васильєвій О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" (, юридична адреса: вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026; поштова адреса: 02094, м. Київ, пр-т Ю.Гагаріна, 23, А/С 57) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Атман" (вул. Соборна 446, м. Рівне, 33024, ) відповідача-2 фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Березнівського міського нотаріального округу Куц Іванна Вікторівна (вул. Котляревського, 2а, м. Березне, Рівненська область, 34700) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна

за участю представників учасників справи:

- від позивача: Павленко С.В. (в режимі ВКЗ);

- від відповідча-1: не з`явився;

- відповідач-2: не з`явився;

- третя особа: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 02.02.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MAPB2WJ22135724 .

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 року до Господарського суду Рівненської області від Акціонерного товариства "Кредобанк" надійшов позов до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Атман" та відповідача-2 ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу майна від 25.11.2014 року та від 17.12.2015 року, укладені на його думку між відповідачами -1 та -2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на переконання позивача, відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Атман", з метою введення в оману позивача та з метою уникнення звернення стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 185-08 від 16.04.2008 року, уклало фраудаторні, фіктивні правочини купівлі-продажу від 25.11.2014 року та 17.12.2015 року, за якими відчужило будівлі, приміщення для встановлення стрічково-пильного пристрою та земельну ділянку відповідачу-2 ОСОБА_1 та як наслідок зберегло (приховало) це майно від позивача.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Атман" та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 займаються одним і тим самим видом діяльності - вантажним автомобільним транспортом на території м. Рівне та Рівненської області, - тому позивач дійшов висновку, що сторони уклали між собою договори купівлі-продажу з метою подальшого цільового використання (збереження) будівлі та земельної ділянки та для того, щоб унеможливити звернення на вказане майно в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 185-08 від 16.04.2008 року, а отже, на думку позивача, правова мета договорів купівлі-продажу є іншою, аніж та, що безпосередньо передбачена договорами купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1061/20, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 03.12.2020 року, залучено приватного нотаріуса Березнівського міського нотаріального округу Куц Іванну Вікторівну (вул. Котляревського, 2а, Березне, Рівненська область, 34700) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, клопотання Акціонерного товариства "Кредобанк" № 2982/2020 від 10.11.2020 року про витребування доказів подане разом з позовною заявою, задоволено; витребувано від приватного нотаріуса Березнівського міського нотаріального округу Куц Іванни Вікторівни копії договорів купівлі-продажу серія та номер 1080 від 25.11.2014 р. та серія та номер 1146 від 17.12.2015 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атман" та Фізичною особою-підприємцем Ткачем Олегом Івановичем у термін до 02.12.2020 року; запропоновано сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності) у термін до 02.12.2020 року.

б) відповідачу: подати суду відповідно до ст. 165 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу.

г) відповідачу: у строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого скерування позивачу.

д) третій особі подати суду пояснення на позовну заяву (у разі їх наявності).

27.11.2020 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів надійшов лист-пояснення (вх. № 16599/20 від 27.11.2020 року) на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2020 року, до якого долучено копії договорів купівлі-продажу серія та номер 1080 від 25.11.2014 р. та серія та номер 1146 від 17.12.2015 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атман" та ОСОБА_1 , а також акт приймання-передачі нежитлової будівлі від 25.11.2014 року.

02.12.2020 року від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості подання відзиву на позовну заяву та письмових доказів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.12.2020 року відкладено підготовче засідання в межах визначеного ГПК України строку підготовчого провадження на 22.12.2020 року.

09.12.2020 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від представника відповідача- 2 ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

14.12.2020 року від представника позивача Павленка С.В. надійшла заява про внесення його даних до додаткових відомостей про учасника справи для вступу до електронної справи № 918/1061/20.

14.12.2020 року від представника позивача Іванюк І.В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

17.12.2020 року від представника відповідача-2 ОСОБА_1 надійшли:

- клопотання про закриття провадження у справі № 918/1061/20;

- заява про застосування позовної давності;

- клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Представник відповідача-2 адвокат Губар Н.В. 18.12.2020 року ознайомилася з матеріалами справи № 918/1061/20, про що свідчить її особистий підпис на вказаному клопотанні.

21.12.2020 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від позивача надійшла відповідь на відзив.

22.12.2020 року підготовче засідання не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Заголдної Я.В.

Про неможливість проведення судового засідання 22.12.2020 року розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Господарського суду Рівненської області https://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/pres-centr/novyny/1044678/ в мережі Інтернет.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.12.2020 року справу № 918/1061/20 призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 13.01.2021 року.

06.01.2021 року на офіційну електронну пошту господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/1061/20 з використанням власних технічних засобів, зокрема за допомогою програми "EasyCon". 06.01.2021 року на поштову адресу господарського суду Рівненської області надійшов оригінал вказаного клопотання у паперовому вигляді.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.01.2021 року клопотання представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/1061/20 задоволено та постановлено провести судове засідання по справі № 918/1061/20 у Господарському суді Рівненської області із Акціонерним товариством "Кредобанк" 13.01.2021 року в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

13.01.2021 року через систему "Електронний суд" від представника позивача Павленка С.В. надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу або надати можливість для ознайомлення із вказаними матеріалами справи через систему "Електронний суд" в особистому кабінеті позивача.

13.01.2021 року господарський суд надав доступ представнику Акціонерного товариства "Кредобанк" до електронної справи № 918/1061/20 у системі "Електронний суд".

13.01.2021 року судом встановлено, що відповідач-1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання.

У судовому засіданні 13.01.2021 року представник позивача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання письмових заперечень на клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі, яке надійшло до суду 17.12.2020 року.

Представник відповідача-2 не заперечила проти задоволення клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання.

Оскільки питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не могли бути розглянуті у підготовчому засіданні 13.01.2021 року, господарський суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні.

Суд, погодивши з представниками позивача та відповідача-2 (що з`явилися у судове засідання) дату, на яку можливо відкласти підготовче засідання, дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження, оскільки обрана дата 02.02.2021 року виходить за межі процесуального строку, визначеного ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Зважаючи на викладене, суд за власною ініціативою дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Також представник Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленко С.В. заявив усне клопотання про участь у судовому засіданні 02.02.2021 року в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/1061/20 з використанням власних технічних засобів, зокрема за допомогою програми "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.01.2021 року продовжено процесуальний строк підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів, відкладено підготовче засідання в межах визначеного ГПК України строку підготовчого провадження на 02.02.2021 року, усне клопотання представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/1061/20 задоволено, постановлено провести судове засідання по справі № 918/1061/20 у Господарському суді Рівненської області із Акціонерним товариством "Кредобанк" 02.202.2021 року в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

21.01.2021 року на електронну адресу господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Іванюк І.В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 21.0.2021 року представником позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подано оригінал вказаного клопотання у паперовому вигляді.

Представник позивача адвокат Іванюк І.В. 21.01.2021 року ознайомилася з матеріалами справи № 918/1061/20, про що свідчить його особистий підпис на вказаному клопотанні.

21.01.2021 року на поштову адресу господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. надійшло клопотання про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/1061/20 з використанням власних технічних засобів, зокрема за допомогою програми "EasyCon" за електронною адресою: .

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.01.2021 року клопотання представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. про участь у всіх судових засіданнях у справі № 918/1061/20 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду задоволено, постановлено проводити усі судові засідання по справі № 918/1061/20 у Господарському суді Рівненської області із Акціонерним товариством "Кредобанк" в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://easycon.com.ua).

27.01.2021 року на офіційну електронну пошту господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. надійшли заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі № 918/1061/20.

02.02.2021 року на офіційну електронну пошту господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. надійшли докази направлення заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі іншим учасникам справи.

02.02.2021 року судом встановлено, що відповідачі-1 та -2 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень; причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Явка учасників справи у підготовче засідання 02.02.2021 року обов`язковою не визнавалася.

Зважаючи на викладене, господарський суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання 02.02.2021 року без участі представників відповідачів-1 та -2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Господарський суд, розглянувши клопотання представника відповідача-2 ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 918/1061/20, дійшов висновку про його задоволення виходячи з такого.

Клопотання відповідача-2 від 17.12.2021 року обґрунтоване тим, що предметом спірних правовідносин у даній справі є укладання двох договорів купівлі-продажу майна, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем - ОСОБА_1 , а отже на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України даний спір не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства, а провадження у справі № 918/1061/20 підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

27.01.2021 року на офіційну електронну пошту господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. надійшли заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі № 918/1061/20.

У даних запереченнях представник позивача вказує, що відчуження відповідачем-1 приміщення для встановлення стрічково-пильного пристрою загальною площею 450,5 кв.м. відбулось, на його думку, як будівлі, яка в подальшому використовується виключно для проведення господарської діяльності.

Також представник позивача у запереченнях зазначає, що інформацію про сторін договору купівлі-продажу Акціонерне товариство "Кредобанк" довідалося з інформаційної довідки № 225154425 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка була отримана державним виконавцем Рівненського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Станом на час звернення позивача із позовною заявою до господарського суду Рівненської області останньому було відомо те, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Окрім того, у запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі представник позивача вказує, що враховуючи той факт, що майно по вказаному договору купівлі-продажу може використовуватися виключно у господарській діяльності, а також те, що чинне законодавство не передбачає того, що суб`єктом права власності по договорам купівлі-продажу нерухомого майна може бути фізична особа-підприємець, а визначає те, що суб`єктом права власності може бути фізична або юридична особи, а права і обов`язки за договором купівлі-продажу нерухомого майна, яке може використовуватися тільки у проведенні господарської діяльності, виникають як у фізичної особи так і фізичної особи-підприємця, тому позивач вважає, що вказаний спір щодо визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки недійсними є таким, що виник при укладанні правочину при здійсненні господарської діяльності як відповідачем-1, так і фізичною особою-підприємцем Ткачем Олегом Івановичем.

Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі № 918/1061/20.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про таке.

Частиною 2 ст. 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Підстави закриття провадження у справі визначені ГПК України, згідно з п.1 ч.1 якої господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Застосування наведеної вище норми пов`язано з необхідністю вилучати з процесу господарського судочинства справи, відкриті за позовами, що подані внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, чи право або інтерес не підлягають судовому захисту.

Згідно з ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що фізична особа-підприємець може бути стороною спору у господарському судочинстві лише у разі, якщо розгляд такого спору в господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом, а коло господарських спорів, у яких стороною може бути фізична особа, законом обмежене.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом спору в цій справі є визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 25.11.2014 року та 17.12.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статті 25 цього Кодексу передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 Цивільного кодексу України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 Цивільного кодексу України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (частина перша статті 320 Цивільного кодексу України).

Тобто фізична особа, яка є власником, зокрема, нерухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до частини першої статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 128 Господарського кодексу України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи - підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані, зокрема, в постановах від 14 березня 2018 року в справі № 2-7615/10 (провадження № 14-17цс18), від 05 червня 2018 року в справі № 522/7909/16-ц (провадження № 14-150цс18, від 15 травня 2019 року в справі №904/10132/17)).

Як зазначає позивач у позовній заяві, Товариство з обмеженою відповідальністю "Атман" уклало договори купівлі-продажу від 25.11.2014 року та 17.12.2015 року, за якими відчужило будівлі, приміщення для встановлення стрічково-пильного пристрою та земельну ділянку відповідачу-2 фізичній особі-підприємцю Ткачу Олегу Івановичу.

Господарським судом встановлено, що Договір купівлі-продажу від 25.11.2014 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атман» (надалі - продавець) та ОСОБА_1 (надалі - покупець), посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Куц Іванною Вікторівною 25.11.2014 року та зареєстрований в реєстрі за номером 1080.

За даним договором від 25.11.2014 року продавець передає, а покупець приймає у власність об`єкт нерухомого майна, будівлю приміщення для встановлення стрічково-пильного пристрою, яка знаходиться у АДРЕСА_2 .

Приміщення для встановлення стрічково-пильного пристрою розташоване на земельній ділянці розміром 0, 2792 га, що надана в оренду для обслуговування стрічково-пильного пристрою та столярного цеху. Кадастровий номер земельної ділянки :07:005:0061.

Відтак судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу від 25.11.2014 року укладено між юридичною особою та фізичною особою, яка не є підприємцем.

Згідно з актом приймання-передачі № б/н від 25.11.2014 року, продавець передав покупцю будівлю приміщення для встановлення стрічково-пильного пристрою.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого 18.11.2020 року на запит судді Загодної Я.В. , - державна реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця відбулася 16.02.2015 року, номер запису 0003462.

Таким чином, судом встановлено, що укладаючи Договір купівлі-продажу від 25.11.2014 року ОСОБА_1 не міг діяти як суб`єкт підприємницької діяльності, як це помилково вважає позивач.

Отже, договір, копія якого додана до матеріалів справи приватним нотаріусом Березнівського міського нотаріального округу Куц Іванною Вікторівною серія та номер 1080 від 25.11.2014 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атман" (проавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) саме як фізичною особою.

Крім того, судом встановлено, що з Договору купівлі продажу земельної ділянки від 17.12.2015 року вбачається, що вказаний договір укладено між Державою Україна в особі Рівненської обласної державної адміністрації (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі -покупець), посвідчено приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Куц Іванною Вікторівною 17.12.2015 року та зареєстровано в реєстрі за номером 1146.

Згідно з даним Договором від 17.12.2015 року продавець на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації № 693 від 27.11.2015 року «Про продаж земельних ділянок у власність» продав, а покупець придбав земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0, 2792 га, що розташована за межами населеного пункту за адресою: АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки :07:005:0061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

Відтак судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.12.2015 року укладено між Державою Україна в особі Рівненської обласної державної адміністрації та фізичною особою, яка не є підприємцем.

Суд звертає увагу на те, що у вказаних договорах від 25.11.2014 року та 17.12.2015 року відповідача-2 зазначено саме як фізичну особу. Про те, що договори від 25.11.2014 року та від 17.12.2015 року укладено із ОСОБА_1 зазначає і сам позивач у позові.

Доказів того, що спірні договори укладено відповідачем-2 ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем, тобто як суб`єктом господарювання, матеріали справи не містять та позивачем суду в порядку встановленому ГПК України таких доказів не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права , - є спором про право цивільне та має приватноправовий характер.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу указаних вимог Закону сторонами судового провадження про визнання правочину недійсним є безпосередньо сторони оспорюваного правочину, а також відповідна заінтересована особа.

Так, стороною спірних договорів з одного боку є фізична особа ОСОБА_1 , яка визначена позивачем у якості відповідача-2.

За змістом вимог ст.ст. 15, 20 Цивільного кодексу України, гл. 4 Господарського процесуального кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд, позивачеві належить право визначати особу, яка повинна відповідати за його позовом.

Тому, враховуючи встановлені у справі обставини, суд зазначає, що даний спір стосується прав та обов`язків фізичної особи, яка є стороною обидвох договорів купівлі продажу від 25.11.2014 року та 17.12.2015 року, які позивач просить суд визнати недійсними, що робить неможливим розгляд даної справи в порядку господарського судочинства.

Спір у даній справі підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Разом з тим, враховуючи вищезазначені обставини щодо наявності приватноправового спору, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК господарський суд закриває провадження по справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки спір за вказаними позовними вимогами не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд роз`яснює позивачеві його право звернутися із вказаною позовною вимогою до судів загальної юрисдикції.

Окрім того, господарський суд роз`яснює позивачеві про його право звернутися в порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», до господарського суду із клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за подання даного позову згідно із платіжним дорученням № 46754264 від 02.02.2020 року у розмірі 4 204 грн 00 коп.

Оскільки провадження у даній справі підлягає закриттю, заява представника відповідача-2 про застосування позовної давності від 17.12.2020 року, залишається господарським судом без розгляду.

Керуючись ст. ст. 4, 20, 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження в справі № 918/1061/20 за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Атман" відповідача-2 фізичної особи ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Березнівського міського нотаріального округу Куц Іванна Вікторівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 02.02.2021 року в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 235 ГПК України та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Заголдна Я.В.