ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"01" лютого 2021 р.Справа № 922/279/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову (вх. № 279/21 від 29 січня 2021 року) у справі

за позовом ОСОБА_1 , село Циркуни,

до Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка", село Липці,

про визнання рішення загальних зборів учасників недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка", про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка", оформлений (викладеними) пунктами 1-8 протоколу загальних зборів учасників від 19 січня 2021 року.

Також позивачем представлено, в порядку статті 136 Господарського процесуального кодексу України, заяву про забезпечення позову (вх. № 279/21 від 29 січня 2021 р.) в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії з відчуження майна, що є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка" та згідно протоколу загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка" від 19 січня 2021 року вирішено продати Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія Нова", а саме нежитлову будівлю літ. "А-1" реєстраційний номер об`єкту 251, загальною площею 315,8 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0023, площею 0,075 га, цільове призначення для обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування будівлі магазину), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , нежитлову будівлю торгівельно-розважального комплексу з допоміжними будівлями, реєстраційний номер майна 15295856, АДРЕСА_4, земельна ділянка, кадастровий номер :00:014:0122, площею 0,083 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції магазину та комерційних послуг, нежитлову будівлю, магазин, реєстраційний номер 11118816, загальною площею 81,6 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянка, кадастровий номер :00:001:0338, площею 0,07 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що 19 січня 2021 року за ініціативи співзасновників Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були скликанні загальні збори за результатами яких було прийнято рішення про продаж Товариству "Імперія ЮВ" нежитлової будівлі літ. "А-1" реєстраційний номер об`єкту 251, загальною площею 315,8 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0023, площею 0,075 га, цільове призначення для обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування будівлі магазину), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , нежитлову будівлю торгівельно-розважального комплексу з допоміжними будівлями, реєстраційний номер майна 15295856, АДРЕСА_4, земельна ділянка, кадастровий номер :00:014:0122, площею 0,083 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції магазину та комерційних послуг, нежитлову будівлю, магазин, реєстраційний номер 11118816, загальною площею 81,6 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянка, кадастровий номер :00:001:0338, площею 0,07 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав та інтересів останнього та ускладнить чи унеможливить ефективний їх захист.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Відповідно до статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення заборони з відчуження, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на виконання рішення зборів (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість виконання рішення зборів без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Предметом даного позову становить визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка", оформленого (викладеного) пунктами 1-8 протоколу загальних зборів учасників від 19 січня 2021 року.

Видом забезпечення позову, який позивач просить застосувати є заборона вчиняти дії з відчуження майна, що є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка" та згідно протоколу загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Зірка" від 19 січня 2021 року вирішено продати Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія Нова", а саме нежитлову будівлю літ. "А-1" реєстраційний номер об`єкту 251, загальною площею 315,8 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0023, площею 0,075 га, цільове призначення для обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування будівлі магазину), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, нежитлову будівлю торгівельно-розважального комплексу з допоміжними будівлями, реєстраційний номер майна 15295856, АДРЕСА_4, земельна ділянка, кадастровий номер :00:014:0122, площею 0,083 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції магазину та комерційних послуг, нежитлову будівлю, магазин, реєстраційний номер 11118816, загальною площею 81,6 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, земельну ділянка, кадастровий номер :00:001:0338, площею 0,07 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У той же час, заявником в установленому законом порядку не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача в обраний останнім спосіб.

Також, матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі або наміру вчинення дій з відчуження майна за спірним рішенням загальних зборів.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову заявник лише формально припускає, що невжиття заходів забезпечення позову позбавить його можливості задовольнити позовні вимоги і не наводить жодного достатнього обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, позивач обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, зверхньо поставився до належного її обґрунтування, оскільки здійснив копіювання обставин заяви про забезпечення позову з позовної заяви та без належного наведення підставності для застосування заходів забезпечення позову відвівши всього декілька абзаців по забезпеченню позову шляхом копіюванням норм ГПК України, що не узгоджується із вимогою пункту 3 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для постановлення ухвали про забезпечення позову. Тобто, позивачем лише формально зазначено, що з наведених у заяві про забезпечення позову обставин убачається імовірність ускладнення виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Згідно із частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи поновлення порушених й оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137, 139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись статтями 136-140, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 279/21 від 29 січня 2021 року) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 01 лютого 2021 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/279/21