УХВАЛА

01 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/3435/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора (далі - Прокурор, скаржник)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020

у справі № 910/3435/17

за позовом заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Установи « 28 Управління начальника робіт»;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортабуд»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Кабінет Міністрів України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд»,

про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор 31.12.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі №910/3435/17 (повний текст постанови виготовлений 07.12.2020), а рішення Господарського суду міста Києва залишити в силі. Крім того, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження судового рішення.

Так, в обґрунтування своєї правової позиції Прокурор у поданій касаційній скарзі із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Прокурор відзначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин пункт 5 статті 116 Конституції України, статтю 20 Закону України «Про Кабінет міністрів України», статті 13, 77, 84 Земельного кодексу України, статті 1, 4 Закону України «Про використання земель оборони», статтю 14 Закону України «Про збройні сили України», вимоги Порядку організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №715.

При цьому Північний апеляційний господарський суд при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №916/3727/15, постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №5017/3706/2012, від 22.03.2018 у справі №5017/2972/2012, від 29.11.2018 у справі №916/1900/16, від 29.11.2018 у справі №916/821/13, від 24.04.2018 у справі №902/538/14, від 20.03.2018 у справі №914/1436/17, від 20.03.2018 у справі №914/1075/17, а саме щодо належності земель оборони до державної власності в силу вимог закону та особливого порядку розпорядження вказаними землями; та у постанові від 18.04.2018 у справі №910/4501/17 щодо створення на землях оборони нового об`єкту невійськового призначення при укладенні спірного договору у зв`язку з неналежним співвідношенням розрахунку частки житла.

Крім того, на думку скаржника, судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що виконання спірного договору матиме наслідком застосування статей 42, 120 Земельного кодексу України та передання внаслідок його виконання земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, у постійне користування підприємствам, установам та організаціям, які здійснюють управління цими будинками, що призведе до вибуття з державної власності земельної ділянки оборонного призначення по вулиці Бориспільській, 18 у місті Києві та подальшої зміни її цільового призначення.

З огляду на викладене касаційна скарга Прокурора подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі №910/3435/17 слід відзначити таке

Згідно з статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З огляду на матеріали, які додані до касаційної скарги встановлено, що постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/3435/17 ухвалена 24.11.2020, повний текст постанови виготовлений 07.12.2020, скаржником постанова отримана 14.12.2020, що підтверджується наданою копією поштового конверту Північного апеляційного господарського суду з трек-номером 053 та наявною інформацією про відстеження вказаного листа на сайті http://ukrposhta.ua.

За таких обставин, з урахуванням вище наведених норм Закону та наданих скаржником доказів, Касаційний господарський суд вважає, що строк на касаційне оскарження у поданій 31.12.2020 касаційній скарзі був пропущений з об`єктивних причин, які не залежали від волі сторони у справі, а тому такі причини є поважними, а строк на касаційне оскарження постанови у даній справі підлягає поновленню.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 294 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі №910/3435/17 - задовольнити. Поновити заступнику Генерального прокурора - Головному військовому прокурору пропущений строк на подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/3435/17 за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі №910/3435/17.

3. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 25 лютого 2021 року о 14:00 у приміщенні суду за адресою: м.Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 15 лютого 2021 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

5. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Верховний Суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про право сторін брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 ГПК України.

6. Витребувати матеріали справи № 910/3435/17 Господарського суду міста Києва за позовом заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Установи « 28 Управління начальника робіт»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортабуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Кабінет Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», про визнання правочину недійсним.

7. Копію ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова