ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. Справа №914/1287/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Желіка М.Б.

Мирутенка О.Л.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» від 09.11.2020 за № 09-13389

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.10.2020 (повний текст рішення складено 12.10.2020, суддя Кидисюк Р.А.)

у справі № 914/1287/20

за позовом Львівського комунального підприємства «Навколо базару», м. Львів

до відповідача Львівської міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м.Львів

про зобов`язання до вчинення дій

представники:

від позивача Кріль Т.Є.,

від відповідача Трофимчук О.В.

28.05.2020 Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання відповідача виконати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 та списати заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» в сумі 65 137,30 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано невиконанням відповідачем рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 «Про списання заборгованості за теплопостачання» щодо списання заборгованості Львівського комунального підприємства «Навколо базару» за теплопостачання нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 78 в сумі 65137,30 грн. Позивач наголосив, що дане рішення відповідачем не оскаржене та є чинним, а отже визнане останнім. Зазначив, що відповідачем пропущений строк позовної давності на оскарження рішення Виконавчого комітету, а не на його виконання. Позивач вказав, що рішення органів місцевого самоврядування не мають строків давності і діють доки такі рішення не виконані або не скасовані.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.10.2020 у справі № 914/1287/20 позовні вимоги задоволено повністю; зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» виконати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №570 від 15.07.2016 та списати заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» перед Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» в сумі 65 137,30 грн.; стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь Львівського комунального підприємства «Навколо базару» 2 102,00 грн. судового збору (а.с. 108-111).

Рішення суду мотивовано тим, що рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №570 від 15.07.2016 «Про списання заборгованості за теплопостачання» станом на час розгляду спору не виконане; доказів його виконання відповідачем до матеріалів справи не долучено. Отже, назване рішення Виконавчого комітету є чинним, у встановленому законом порядку не оскаржувалось та не було скасоване.

Водночас, суд не прийняв до уваги заперечення відповідача про сплив строків позовної давності та зазначив, що рішення органів місцевого самоврядування не мають строків давності і діють доки такі рішення не виконані або не скасовані. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ЛКП «Навколо базару» позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» оскаржило його в апеляційному порядку, просило його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю.

У своїй апеляційній скарзі скаржник, зокрема, зазначив, що виконавчий орган місцевого самоврядування створюваний представницьким органом місцевого самоврядування орган, що є підконтрольним і підзвітним відповідній раді, а з питань здійснення делегованих йому повноважень органів виконавчої влади, також, підконтрольним відповідному органу виконавчої влади. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад в Україні є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Скаржник наголошує, що органи місцевого самоврядування не можуть приймати рішення, якщо відповідно до приписів цих рішень виникнуть правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб`єкти цих правовідносин заперечують, бо їхнє становище буде погіршене з прийняттям такого рішення. Скаржник вказує, що є комунальним унітарним підприємством, власником якого є Львівська міська рада; відповідно до статуту Підприємства, уповноваженим органом місцевого самоврядування, який є представником власника і здійснює відповідний контроль за підприємством є Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, права і обов`язки даного органу чітко передбачені в статуті Підприємства. Скаржник стверджує, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення, мав залучити в якості третіх осіб: власника підприємства - Львівську міську раду, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчий комітет Львівської міської ради. Однак, суд прийняв рішення про права, інтереси та обов`язки осіб, що не були залечені до участі у справі, чим порушив вимоги п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України. Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» письмово заявило про сплив строку позовної давності, відповідно до вимог чинного законодавства. Водночас, позивач не довів суду поважності пропуску строків позовної дасності. Разом з тим, судом не застосовано позовну давність, не з`ясовано та не зазначено чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Наголошує, що відповідно до практики ЄСПЛ застосування національними судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 06.10.2020 року у справі № 914/1287/20 повністю скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погодилося з доводами та вимогами скаржника, а оскаржуване рішення суду першої інстанції просило залишити без змін. Зокрема, позивач наголосив, що предметом спору у даній справі не є стягнення заборгованості, її розмір, чи підстави виникнення заборгованості, а зобов`язання до вчинення дій, а саме, виконання рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 «Про списання заборгованості за теплопостачання» відповідачем. Зазначив, зокрема, що і ЛКП «Навколо базару» і ЛМКП «Львівтеплоенерго» є окремими суб`єктами господарювання, що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ. Позивач вважає, що Господарський суд Львівської області, приймаючи оскаржуване рішення, правомірно не залучав третіх осіб, оскільки дане рішення суду, на думку позивача, ніяким чином не вплине на права та обов`язки Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради. Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції, що у разі незгоди з рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 року, ЛМКП «Львівтеплоенерго» могло скористатися передбаченими чинним законодавством засобами для відновлення таких, однак, протягом чотирьох років відповідач не здійснював ніяких дій щодо оскарження вказаного вище рішення. Позивач стверджує, що рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 року є нормативно-правовим актом, який станом на сьогодні є чинним. Щодо доводів скаржника про сплив позовної давності щодо заявлених позивачем позовних вимог, позивач зазначив, що рішення органів місцевого самоврядування діють, доки не будуть виконані або скасовані.

Розглянувши матеріали справи, заслухваши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

Як випливає з матеріалів справи, Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» надає житлово-комунальні послуги мешканцям багатоповерхових будинків, одним з видів діяльності якого зазначено КВЕД 81.10 (Комплексне обслуговування об`єктів), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 4-5).

26.09.2002 між Львівським комунальним підприємством «Навколо базару» (Покупець) та Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (Енергопостачальна організація) укладено договір №3481/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді. За цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Покупцеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Покупець зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (розділ 1 договору) (а.с. 14-17).

Згідно із п. 6.3 договору Покупець до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачує Енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 3481/Ф від 26.09.2002, постачання теплової енергії здійснюється за адресою: вул.Тургенєва, 78, частину площ яких займає ВАТ «Бібльос» (а.с. 17 на звороті).

В матеріалах даної справи міститься копія рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2014 року у справі №914/1164/14 за позовом Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до відповідача Публічного акціонерного товариства «Бібльос», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 65 137,30 грн. Даним рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог ЛКП «Навколо базару», у зв`язку зі спливом строків позовної давності (а.с. 60-64). Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 року рішення господарського суду Львівської області від 24.06.2014 року у справі № 914/1164/14 залишено без змін.

Вказаним рішенням господарського суду встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №465 від 04.09.1998 року ВАТ «Бібльос» надано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 227,1 м.кв. по вул. Тургенєва (на даний час Героїв УПА), 78 для бібліотеки та фірмового магазину. Суд вказав, що станом на день розгляду справи, заборгованість ПАТ «Бібльос» перед ЛКП «Навколо Базару» за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з 26.09.2002 по 01.07.2010 склала 65137,30 грн. (згідно уточненого розрахунку та заяви про зменшення позовних вимог). Суд зазначив, що вказана сума відповідачем ПАТ «Бібльос» не оспорювалась, доказів зворотнього суду не надано.

Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №570 від 15.07.2016 року «Про списання заборгованості за теплопостачання», відповідно до якого враховуючи службову записку Франківської районної адміністрації від 24.03.2016 №4-3501-325, беручи до уваги рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2014 у справі №914/1164/14, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 у справі №914/1164/14, виконавчий комітет вирішив: 1. Погодити списання заборгованості за теплопостачання Львівського комунального підприємства «Навколо базару» перед Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго». 2. Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» списати у встановленому порядку заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» за теплопостачання нежитлового приміщення на вул. Героїв УПА, 78 в сумі 65 137,30 грн. Термін: до 31.07.2016. Відповідальний: директор Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (а.с. 21).

Проте, відповідач не виконав рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №570 від 15.07.2016 року «Про списання заборгованості за теплопостачання».

Наведені обставини слугували підставою зверення ЛКП «Навколо базару» до суду з позовом про зобов`язання відповідача виконати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 року та списати заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» в сумі 65 137,30 грн.

Статтею 7 Господарського кодексу України унормовано, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За приписами частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №570 від 15.07.2016 року «Про списання заборгованості за теплопостачання». Даним рішенням Виконавчий комітет Львівської міської ради вирішив погодити списання заборгованості за теплопостачання Львівського комунального підприємства «Навколо базару» перед Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» та зобов`язав Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» списати у встановленому порядку заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» за теплопостачання нежитлового приміщення на вул. Героїв УПА, 78 в сумі 65 137,30 грн. надавши термін виконання до 31.07.2016.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №570 від 15.07.2016 «Про списання заборгованості за теплопостачання», як встановлено судом та випливає з матеріалів даної справи, не оскаржувалось у встановленому законом порядку та є чинним.

Водночас, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що відповідач - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» не виконав рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради (триваюче виконання) та не списав суму заборгованості Львівського комунального підприємства «Навколо базару».

Як видно з матеріалів справи, відповідач у поданому до Господарського суду Львівської області відзиві на позовну заяву (вх. № 20127/20 від 22.06.2020), зокрема зазначив, що статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Відтак, просив закрити провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору (а.с. 33-34).

Згідно із статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як зазначалось вище, рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №570 від 15.07.2016 року відповідач, в порушення вищенаведених норм права, не виконав (не списав у встановленому порядку заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» за теплопостачання нежитлового приміщення на вул. Героїв УПА, 78 в сумі 65 137,30 грн.). Дане рішення є чинним, отже колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно не прийняв до уваги заперечення відповідача про сплив позовної давності, оскільки рішення органів місцевого самоврядування не мають строків давності і діють доки такі рішення не виконані або не скасовані.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення, мав залучити в якості третіх осіб: власника підприємства - Львівську міську раду, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчий комітет Львівської міської ради, враховуючи наступне:

У відповідності до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 2 ст. 50 ГПК України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» та Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є окремими суб`єктами господарювання.

За приписами ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку (п. 1 ч. 2 ст. 55 ГК України).

З огляду на наведені норми права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення правомірно не залучив третіх осіб, так, як дане судове рішення ніяким чином не вплине на права та обов`язки Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Щодо тверджень скаржника, що відповідно до статуту Підприємства, уповноваженим органом місцевого самоврядування, який є представником власника і здійснює відповідний контроль за Підприємством є Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. Колегія суддів зазначає, що повноваження Виконавчого комітету Львівської міської ради не входять в предмет доказування у даній справі, такі визначені та обмежені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативними актами.

Предметом спору у справі № 914/1287/20 не є стягнення заборгованості, її розмір, чи підстави виникнення заборгованості, предметом спору є зобов`язання до вчинення дій, а саме, виконання рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 року «Про списання заборгованості про теплопостачання».

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та фактичних обставин справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав щодо задоволення заявлених Львівським комунальним підприємством «Навколо базару» позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 570 від 15.07.2016 року та списати заборгованість Львівського комунального підприємства «Навколо базару» в сумі 65 137,30 грн., оскільки докази виконання такого рішення в матеріалах справи відсутні, чим порушуються права позивача, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Підсумовуючи усе вищевказане, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 06.10.2020 року у справі №914/1287/20.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу боз задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Господарського суду Львівської області від 06.10.2020 у справі № 914/1287/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» - без задоволення.

Судові витрати за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено і підписано 03.02.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя М.Б. Желік

суддя О.Л. Мирутенко