ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 923/1194/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В, Філінюка І.Г.

при секретарі - Лук`ященко В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Форощук О.І.

від відповідача: Ткаліч І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 25.11.2020 про відмову у відкритті провадження у справі, суддя в І інстанції Литвинова В.В., повний текст якої складено 25.11.2020 в м. Херсоні

у справі № 923/1194/20

за позовом: ОСОБА_1

до: Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод"

про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод" (далі - Асоціація), в якому просив:

1. Визнати недійсним рішення загальних зборів від 05.03.2017р. садівничого товариства "Колективний сад "Урожай" в частині припинення садівничого товариства "Колективний сад "Урожай (код 21299428) в результаті реорганізації шляхом приєднання до Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод" (код 21299316) та в частині визнання Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод" (код 21299316) правонаступником усіх прав та обов`язків садівничого товариства "Колективний сад "Урожай".

2. Скасувати реєстраційну дію № 0001221 від 06.03.2017р. "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації" щодо садівничого товариства "Колективний сад "Урожай" та реєстраційну дію № 1001221 від 15.09.2017р. "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті реорганізації" щодо садівничого товариства "Колективний сад "Урожай".

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Асоціації садівницьких товариств "Садовод" від 05.07.2017р. в частині приєднання садівничого товариства "Колективний сад "Урожай" (код 21299428) в зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод" (код 21299316) та в частині внесення змін до статуту Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод" шляхом викладення його в новій редакції та щодо уповноваження голови правління Асоціації садівницьких товариств "Садовод" підписати нову редакцію статуту.

4. Скасувати реєстраційну дію № 2000925 від 18.09.2017р. "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" щодо Асоціації садівницьких товариств "Садовод".

Позовні вимоги обґрунтовувалися порушенням процедури скликання загальних зборів членів Асоціації з огляду на те, що позивача не було повідомлено про проведення і порядок денний цих зборів, внаслідок чого порушено його корпоративні права на участь в управлінні господарською організацією. Рішення на цих зборах прийнято за відсутністю кворуму для проведення зборів та прийняття рішень, що є безумовною підставою для визнання таких рішень недійсними. Крім того позивач вказував, що відповідачем прийнято рішення з питання, не включеного до порядку денного загальних зборів.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 25.11.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ст. 175 ГПК України (заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства).

ОСОБА_1 у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначену ухвалу скасувати у повному обсязі та позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, тобто вказане судове рішення не ґрунтується на засадах верховенства права, ухвалене судом не відповідно до норм матеріального права та без дотримання норм процесуального, права, а отже є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує те, що судом першої інстанції нібито й підтверджено членство позивача в Асоціації та не спростовано наявності членської книжки, проте проігноровано її наявність і значення на підтвердження повноважень (прав) позивача у тому числі й бути учасником загальних зборів, приймати рішення своїм персональним голосуванням, навіть бути обраним до президії загальних зборів учасників асоціації та головою зборів і навіть їх вести.

Крім того, суд першої інстанції проігнорував приписи ч. 4 ст. 236 ГПК України щодо його обов`язку при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Свою позицію позивач визначав з огляду саме судової практики, з посиланням на Пленум ВГСУ та на конкретну справу Великої Палати Верховного Суду, але суд першої інстанції залишив поза увагою чітку позицію Верховного Суду, що є аналогічною позиції позивача, та не спростував вказаного.

Скаржник вважає, що ним повністю доведено, що вказаний спір виник саме через порушення його корпоративних прав, які перелічені у позовній заяві та на які безпідставно не звернув уваги суд першої інстанції.

Також позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції в порушення припису ч. 6 ст. 175 ГПК України, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України не роз`яснив заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку позов заявлено фізичною особою ОСОБА_1 з посиланням на те, що він є членом Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод" (відповідача), на підтвердження чого надано копію членської книжки, тому позивач вважає даний спір корпоративним.

Однак, в доданій до позовної заяви копії статуту Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод", затвердженого загальними зборами товариства від 27.11.2016 (протокол № 2), зазначено, що засновниками асоціації є Садівницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Надія", Садове товариство "Флора", Садово-городницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Мрія" та Садово-городницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Веселка", а також на базі ліквідованих садових товариств "Україна", "Іскра", "Славутич" і "Світанок".

Як вбачається з відомостей загальнодоступної електронної версії Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: зареєстровано юридичну особу Асоціацію садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод (код 21299316). Перелік засновників (учасників) даної юридичної особи: Садівницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Надія", Садове товариство "Флора", Садово-городницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Мрія" та Садово-городницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Веселка".

Таким чином, засновниками (учасниками) відповідача є юридичні особи, а позивач не зазначений засновником (учасником) відповідача. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він є учасником відповідача, тобто не підтверджено, що даний спір є корпоративним, тому фізична особа - ОСОБА_1 не може бути стороною у господарській справі.

З огляду на викладене, суд відмовив у відкритті провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 175 ГПК України, оскільки виходячи із суб`єктного складу сторін, спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Проте, колегія судів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим відповідно до частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, за змістом, зокрема, пунктів 1, 3, 4, частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

Положення статті 20 цього Кодексу передбачають визначення юрисдикції господарських судів у справі як за суб`єктним, так і за предметним критерієм. Отже, визначення юрисдикції цієї справи залежить від змісту права, на захист якого позивач подав позов як учасник господарської організації (Асоціація садівницьких товариств "Садовод") у зв`язку із порушенням (на думку позивача) його корпоративних прав.

Відповідно до приписів частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин (частина третя статті 167 Господарського кодексу України).

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи.

За змістом положень статті 4, частини першої статті 20 Господарського кодексу України та статті 167 Господарського кодексу України сторонами корпоративного спору є або юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), або учасники юридичної особи, які володіють корпоративними правами, у тому числі учасник, який вибув.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначив про порушення його корпоративних прав як члена Асоціації на участь в управлінні цієї господарською організацією, вказавши на порушення процедури скликання загальних зборів членів Асоціації з огляду на те, що його не було повідомлено про проведення і порядок денний цих зборів, внаслідок чого він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Рішення на цих зборах прийнято за відсутністю кворуму для проведення зборів та прийняття рішень, що є безумовною підставою для визнання таких рішень недійсними. Крім того позивач вказував, що відповідачем прийнято рішення з питання, не включеного до порядку денного загальних зборів.

Судом апеляційної інстанції установлено, що згідно з п. 1.2 статуту Асоціації садівницьких товариств Каховського заводу електрозварювального устаткування "Садовод", затвердженого загальними зборами членів Асоціації від 27.11.2016 (протокол № 2), засновниками асоціації є Садівницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Надія", Садове товариство "Флора", Садово-городницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Мрія" та Садово-городницьке товариство Каховського заводу електрозварювального устаткування "Веселка", а також на базі ліквідованих садових товариств "Україна", "Іскра", "Славутич" і "Світанок".

За змістом п. 3.1 статуту, метою утворення Асоціації є захист прав та інтересів Асоціації та їх членів, забезпечення земельними ділянками у встановлених законодавством межах мешканців міста Каховки та інших громадян для ведення садівництва та огородництва, облаштування своєї території, у тому числі і доріг, забезпечення членів Асоціації поливною водою та електроенергією для власних будівель, експлуатації і належного утримання об`єктів загального користування, тощо.

Пунктом 5.1 статуту визначено, що вищим органом Асоціації є загальні збори її членів, якими прямим відкритим голосуванням обирається президія у складі головуючого та секретар президії та не менше одного її члена.

В силу п. 5.11 статуту рішення загальних зборів є обов`язковим для виконання всіма членами Асоціації.

Відповідно до п. 8.1 статуту, членом Асоціації може бути тільки фізична особа, яка досягла 18-річного віку, є повністю дієздатною, та подала до правління Асоціації відповідну письмову заяву.

Пунктом 8.2 статуту передбачено, що членство в Асоціації розпочинається з моменту виділення земельної ділянки, але не раніше рішення правління Асоціації про прийняття заявника до членів Асоціації та видачі даній особі членської книжки.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом ОСОБА_1 на підтвердження свого членства в Асоціації додав до позовної заяви копію членської книжки садовода Асоціації садівницьких товариств «Садовод», підписаної головою правління Асоціації та посвідченої її печаткою.

Отже, судом апеляційної інстанції установлено, що позивач є членом цієї господарської організації.

Якщо учасник юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав, то такий спір є спором про право управління юридичною особою, має ознаки корпоративного і належить до юрисдикції господарських судів (наведений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 916/1295/18 (провадження № 12-4гс19) та від 17 грудня 2019 року у справі № 927/97/19 (провадження № 12-133гс19).

Отже, з огляду на суб`єктний склад учасників спору, предмет і підставу позову, а також характер спірних правовідносин колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки цей спір має ознаки корпоративного.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що виходячи із суб`єктного складу сторін даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, є помилковим.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках, зокрема, скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Херсонської області від 25.11.2020 з передачею позовної заяви ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами на розгляд суду першої інстанції.

Частиною 5 ст. 269 ГПК України встановлено, що у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на те, що у даному випадку спір судом першої інстанції не вирішувався по суті, вимога апеляційної скарги про задоволення позовної заяви у повному обсязі судом апеляційної інстанції не розглядається.

Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 25 листопада 2020 у справі № 923/1194/20 скасувати, а позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами передати на розгляд суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 08.02.2021.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Філінюк І.Г.