УХВАЛА

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/1681/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії "Сапріко Груп" (69083, м. Запоріжжя, вул.Східна 9) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (01054, місто Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33Б) про стягнення 43392,71 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія "Сапріко Груп" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профібуд Проект» (далі - відповідач) про стягнення 43392,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як сторона договору поставки укладеного у спрощений спосіб, неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, поставленого згідно видаткових накладних №776 від 05.12.2019 та №792 від 11.12.2019, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 39310,00 грн, 3% річних у розмірі 1680,49 грн та інфляційні втрати у розмірі 2402,22 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 91, 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до п. ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом (частина 4 статті 89 Цивільного кодексу України).

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Приписами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вказано, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позивачем у позовній заяві зазначено адресу відповідача - 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 90, кв. 77, в той час як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є - 01054, місто Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33Б.

Отже, позивачем не вказано в позовній заяві належного місцезнаходження відповідача, як і не надано доказів належності вказаної заявником адреси відповідачу.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 2, 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

На підтвердження виконання наведених приписів господарського процесуального закону позивачем було додано до позовної заяви опис вкладення до цінного листа від 02.02.2021, з якого вбачається, що відправлення копії позовної заяви з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" було здійснено за адресою: 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 90, кв. 77.

В той же час, як зазначено вище, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України).

Отже заявником було направлено копію позовної заяви та доданих до неї документів на іншу адресу, ніж адреса місцезнаходження відповідача, а відтак вказаний опис вкладення у лист 02.02.2021 не є належним доказом виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтею 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії "Сапріко Груп" без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії "Сапріко Груп" без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничій компанії "Сапріко Груп" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви із зазначенням належного місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект";

- доказів направлення (опис вкладення, фіскальний чек) копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект", яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Васильченко