ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2021 року Справа № 923/1135/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «Херсонгаз» (м. Херсон),

до відповідача: Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (м. Херсон),

про стягнення 36 556 801 грн. 65 коп.,

за участю представників

позивача: Лук`янов О.В., представник; Чернишова В.Г., адвокат,

відповідача: Єрашов І.Є., представник.

Позивач 10.11.2020 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить: стягнути з відповідача основну заборгованість за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019 в сумі 34 758 941 грн. 65 коп., інфляційні втрати у сумі 226 892 грн. 05 коп., три відсотки річних у сумі 304 567 грн. 77 коп., пеню в сумі 1 266 400 грн. 18 коп.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2020 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 11.11.20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, на 03 грудня 2020 року о 14:00 .

У підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.12.20 по 14.30 17.12.20, з 17.12.20 по 10.30 29.12.20.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання 29.12.20, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання 29.12.20, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 26.01.21 о 10.00.

У судовому засіданні 26.01.21 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у заявах по суті справи посилається на наступні обставини:

станом на 09.11.2020 заборгованість Відповідача перед AT Херсонгаз за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019 складає 34 758 941, 65 грн. (основний борг), на вказану суму Позивачем нараховано інфляційні втрати у сумі 226 892 грн. 05 коп., три відсотки річних у сумі 304 567 грн. 77 коп., пеню в сумі 1 266 400 грн. 18 коп.;

у судовому засіданні 26.01.21 Позивачем подано письмове клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 21032416грн.62коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019, у зв`язку зі сплатою зазначеної суми Відповідачем після звернення Позивача з даним позовом до суду.

Представник Позивача під час розгляду справи по суті у судовому засіданні (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, та заперечував проти аргументів Відповідача, викладених останнім у заявах по суті справи.

Відповідач у заявах по суті справи посилається на наступні обставини:

АТ «Херсонська ТЕЦ» перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок АТ «Херсонгаз» у відповідності до умов типового договору № 1-300Т/2019 розподілу природного газу від 21.10.2019 та погашає існуючу заборгованість;

на виконання умов типового договору № 1-300Т/2019 розподілу природного газу від 21.10.2019 та з урахування Додаткової угоди, у відповідності до п. 6.8, на адресу Позивача 27 жовтня 2020 р., направлено Договір про реструктуризацію заборгованості за розподіл природного газу від 27.10.2020 року;

Відповідач вважає, що його право на реструктуризацію заборгованості передбаченого п. 6.8. типовим договором № 1-300Т/2019 розподілу природного газу від 21.10.2019 з урахуванням внесених в нього змін додатковою угодою від 08.01.2020 порушено, та дії Позивача, щодо не підписання та повернення другого примірника договору реструктуризації позивачу порушує умову типового договору № 1-300Т/2019 розподілу природного газу від 21.10.2019 та Договір про реструктуризацію заборгованості за розподіл природного газу від 27.10.2020 є укладеним;

Відповідач стверджує, що він не був вільний в укладенні договору розподілу природного газу, а умови Типового договору та специфіка норм чинного законодавства України, які регулюють правовідносини в частині розподілу (його оплати) природного газу між AT «Херсонська ТЕЦ» та AT «Херсонгаз» не дозволяють Відповідачу самостійно перераховувати кошти тощо, що, на думку Відповідача, виключає можливість стверджувати про те, що заборгованість виникла з вини AT «Херсонська ТЕЦ»;

неналежне виконання АТ «Херсонська ТЕЦ» грошового зобов`язання за договором спричинене не його зловживанням своїми правами, а об`єктивними обставинами, що унеможливили вчасну оплату відповідної заборгованості, при цьому Товариство вживає залежних від нього заходів для належного і як найшвидшого виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу щодо оплати вартості отриманого газу;

Позивачем не надано суду доказів того, що внаслідок несвоєчасного виконання саме АТ «Херсонська ТЕЦ» своїх зобов`язань він зазнав збитків у розмірі, що відповідає значним фінансовим санкціям;

можливість зменшення розміру санкцій підтримана численною судовою практикою, в тому числі в рішеннях судів всіх інстанції, та викладена, зокрема, в листі Вищого господарського суду України від 29.04.2013 №01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», в якому зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції, встановивши причини невиконання відповідачем грошового зобов`язання, а саме надавши належну оцінку тій обставині, що споживачами теплової енергії, яку виробляє відповідач, є переважно населення, а також збитковість господарської діяльності відповідача у зв`язку з наявністю значної заборгованості споживачів за поставлену енергію, дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для зменшення розміру пені на підставі статті 233 Господарського кодексу України;

Відповідач просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 34758 941,65 грн. (відсутній предмет спору), відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1 266 400, 18 грн., 3 % річних у розмірі 304 567, 77 грн. та інфляційних втрат у розмірі 226 892, 05 грн. з підстав не доведеності вини АТ «Херсонська ТЕЦ».

Представник Відповідача під час розгляду справи по суті у судовому засіданні (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів Позивача, викладених останнім у позовній заяві.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

10.11.20 позов;

26.01.21 клопотання про закриття провадження у справі у частині позовних вимог.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

24.11.20 клопотання про зупинення провадження у справі (у задоволенні зазначеного клопотання судом відмовлено ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання 03.12.20);

24.11.20 відзив;

09.12.20 заява про винесення (видачу) ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі;

15.12.20 письмові пояснення;

17.12.20 клопотання про витребування доказів;

17.12.20 заява про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати основного боргу;

25.01.21 клопотання про затвердження мирової угоди (залишено судом без розгляду за ініціативою сторін у зв`язку з відсутністю мирової угоди підписаної сторонами).

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши у судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних мереж, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, 21 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Херсонгаз» (надалі за текстом рішення - Позивач, Оператор ГРМ) та Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» (надалі за текстом рішення Відповідач, Споживач, Товариство), було укладено Типовий договір розподілу природного газу № 1-300Т/2019 (надалі за текстом рішення Договір).

Відповідно до умов п. 12.1 Договору цей Договір укладається на невизначений строк, та на даний час договір є чинним. Згідно п. 2.1 розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до умов абз. 1 п. 6.7 розділу VI Договору (нумерація в редакції Додаткової угоди до Договору від 08.01.2020) остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг

Надання Позивачем послуг з розподілу природного газу за визначеним Договором підтверджується, зокрема, належним чином укладеними між Сторонами актами наданих послуг з розподілу природного газу, а саме: за січень від 31.01.2020; за лютий від 29.02.2020; за березень від 31.03.2020; за квітень від 30.04.2020; за травень від 31.05.2020; за липень від 31.07.2020; за серпень від 31.08.2020; за вересень від 30.09.2020; за жовтень від 31.10.2020.

Станом на 09.11.2020 заборгованість Відповідача перед AT Херсонгаз складає 34 758 941, 65 грн (тридцять чотири мільйони сімсот п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок одна гривня 65 коп).

Після звернення Позивача з даним позовом до Господарського суду Відповідачем здійснено часткову оплату суми основного боргу за Договором у загальному розмірі 21032416грн.62коп., що підтверджується наданими Відповідачем письмовими доказами (платіжними дорученнями та відомостями аналітичного обліку), а також письмовим клопотанням представника Позивача про закриття провадження у справу у зазначеній частині позовних вимог.

Відповідно до умов пп. 1 п. 7.4 розділу VII Договору Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі строки та порядку, визначені цим Договором. Такий обов`язок прямо кореспондується з, передбаченим пп. 1 п. 7.2 розділу VII Договору, правом Оператора ГРМ отримувати від Споживача оплату за визначеним Договором.

Крім того, відповідно до розрахунку Позивача сума інфляційних втрат становить 226 892,05 грн, сума 3% річних становить 304 567,77 грн. та не відносяться до штрафних санкцій у розумінні статті 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до умов п. 8.2 розділу VIII Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Пеня, в розумінні ч. 3 ст. 549 ЦК України, є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до умов Договору, нарахування пені здійснюється, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за Договором.

Відповідно до розрахунку Позивача сума пені, яку має сплатити Відповідач за порушення строків оплат за Договором, у якості штрафної санкції, становить 1 266 400,18 грн.

Аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову у частині позовних вимог щодо стягнення 13726525грн.03коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019, 226892грн.05коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 304567грн.77коп. з урахуванням 3% річних, 633200грн.09коп. пені приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені Відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову у зазначеній вище частині, не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами договору та вимогам законодавства, зокрема положенням ст. 617 ЦК України.

Судом задовольняється клопотання Позивача про закриття провадження у справі у частині позовних вимог щодо стягнення 21032416грн.62коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019, у зв`язку зі сплатою зазначеної суми Відповідачем після звернення Позивача з даним позовом до суду.

Судом не приймаються до уваги аргументи Відповідача про те, що у рамках справи № 923/1122/20 Господарським судом Херсонської області встановлено зловживання своїм правом з боку АТ «Херсонгаз», оскільки відповідно до положень ст. 75 ГПК України зазначений Відповідачем вид судового рішення (ухвала господарського суду) не відноситься до судових рішень, якими встановлюються відповідні обставини.

Судом приймаються до уваги аргументи Відповідача у частині необхідності зменшення розміру пені на 50% від розрахованої Позивачем суми.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до абзацу першого п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

АТ «Херсонська ТЕЦ» - акціонерне товариство, 99% акцій якого належить державі. Товариство здійснює виробництво електричної та теплової енергії. Природній газ використовується підприємством для виробництва теплової енергії, якою опалюється більша частина міста Херсона. Споживачами послуг з теплопостачання, що надає АТ «Херсонська ТЕЦ», є населення, медичні та освітні заклади, бюджетні установи, інші. Через низьку платіжну дисципліну споживачів, АТ «Херсонська ТЕЦ» має значну дебіторську заборгованість. При цьому, розмір дебіторської заборгованості має негативну динаміку. Фінансовим результатом господарської діяльності АТ «Херсонська ТЕЦ» за 2019 рік є збиток.

Станом на 01.01.2020 дебіторська заборгованість за спожиту теплову енергію становила 171,01 млн. грн., в тому числі населення - 162,02 млн. грн., бюджетних організацій та установ - 0,39 млн. грн., інших споживачів - 8,35 млн. грн.

Відповідачем постійно ведення діяльність, спрямована на зменшення дебіторського заборгованості. На даний час на розгляді лише Херсонського міського суду перебуває більше 300 справ про стягнення заборгованості із фізичних осіб. При здійсненні контролю за виконання судових рішень Товариство активно співпрацює з державно виконавчою службою та приватними виконавцями.

Специфіка виробничої діяльності АТ «Херсонська ТЕЦ» полягає у неможливості застосувати до боржників такий засіб впливу, як припинення постачання послуг. Крім того, негативним чинником, що впливає на фінансовий стан Товариства є сезонність розрахунків за спожиті послуг з теплопостачання. Застосування до АТ «Херсонська ТЕЦ» значних фінансових санкцій може утруднити або, навіть, зробити неможливим надання Відповідачем послуг з теплопостачання під час опалювального сезону.

При цьому, Відповідач сплачуючи частково основний борг, вживає залежних від нього заходів для як найшвидшого виконання простроченого ним грошового зобов`язання за Договором.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ст. 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів чи договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши у судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права Позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені Відповідачем у частині щодо прострочення основного грошового зобов`язання у розмірі 13726525грн.03коп., тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у частині щодо стягнення 13726525грн.03коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019, 226892грн.05коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 304567грн.77коп. з урахуванням 3% річних, 633200грн.09коп. пені.

Не підлягають задоволенню (підлягають зменшенню на 50%) позовні вимоги у частині щодо стягнення 633200грн.09коп. пені.

Підлягає закриттю провадження у справі у частині позовних вимог щодо стягнення 21032416грн.62коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначені вище обставини, судові витрати:

покладаються на Відповідача 223367,76грн. судового збору (548352,02:36556801,65х14891184,94=223367,76);

підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 315486,23грн. судового збору (548352,02:36556801,65х21032416,62=315486,23);

покладаються на Позивача 9498,00грн. судового збору (548352,02:36556801,65х633200,09=9498,00).

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (адреса місцезнаходження: 73003, місто Херсон, Бериславське шосе, будинок № 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00131771) на користь Акціонерного товариства «Херсонгаз» (адреса місцезнаходження: 73036, місто Херсон, вулиця Поповича, будинок № 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 033555грн.03коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019, 226892грн.05коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 304567грн.77коп. з урахуванням 3% річних, 633200грн.09коп. пені, 223367грн.76коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Закрити провадження у справі у частині позовних вимог щодо стягнення 21032416грн.62коп. основного боргу за послугу розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу № 1-300Т/2019 від 21.10.2019.

4. У задоволенні іншої частини позову, щодо стягнення 633200грн.09коп. пені, відмовити.

5. Повернути з державного бюджету на користь Акціонерного товариства «Херсонгаз» (адреса місцезнаходження: 73036, місто Херсон, вулиця Поповича, будинок № 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 03355353) 315486грн.23коп. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви платіжним дорученням № 6470 від 09.11.20, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, після звернення позивача з відповідним клопотанням.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення 01 лютого 2021 р.

Суддя Ю.В. Гридасов