ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021м. ДніпроСправа № 904/3979/20

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про відшкодування шкоди у розмірі 72 991,37 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кравченко П.В. паспорт № НОМЕР_1 вид.1210 представник

ПРОЦЕДУРА

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та просить суд відшкодувати шкоду у розмірі 72 991,37 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.09.2020 представник відповідача подав відзив на позов.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.11.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2020 відкладено підготовче засідання на 25.11.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2020 відкладено підготовче засідання на 14.12.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 27.01.2021.

27.01.2021 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 27.01.2021 було розглянуто справу по суті: заслухано виступ відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів відповідач просив у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 27.01.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач зазначає, що 03.10.2016 до нього від відповідача надійшли документи (лист № 9/1737 від 03.10.2016 про надання матеріалів для призначення пенсії з додатками) на підставі яких та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивачем було призначено пенсію за вислугу років громадянину ОСОБА_1 .

Пенсію ОСОБА_1 отримував з 13.09.2016.

12.05.2017 на адресу позивача від відповідача надійшов витяг з наказу № 151 о/с від 03.05.2017 року про поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді та зазначено вважати його поновленим на службі з 12.09.2016 року на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 року по справі № 804/6500/16 та заяви ОСОБА_1 від 24.04.2017 року.

Позивач звертався до суду з позовом до громадянина ОСОБА_1 про повернення пенсії, але рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач вказує, що у зв`язку із незаконним звільненням відповідачем громадянина ОСОБА_1 з роботи та подальшим поновленням його на роботі за рішенням суду, з моменту призначення йому пенсії, тобто з 13.09.2016 року по 31.05.2017 виникла переплата пенсії у розмірі 72 991,37 грн, що спричинило майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4

Відповідно до пункту 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Натомість, документи, які 03.10.2016 відповідач подав позивачу для призначення пенсії ОСОБА_1 не містили недостовірних даних.

Крім того, відповідач звертає увагу на відсутність причинного зв`язку між фактом подання 03.10.2016 відповідачем документів позивачу для призначення пенсії ОСОБА_1 , та надмірно виплачених сум пенсій останньому, оскільки остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для нарахування і виплати пенсії, а також обґрунтованості їх видачі, приймається саме органами Пенсійного фонду та саме на працівників цих органів покладено обов`язок перевірити такі документи та нарахувати і виплатити пенсію у відповідному розмірі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

29.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через уповноважений структурний підрозділ, яким є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХП від 9 квітня 1992 (арк.с.8).

На підставі наданої заяви, про призначення пенсії та доданих документів (грошовий атестат, довідка про додаткові види грошового забезпечення, копія паспорту та реєстраційного номеру, копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, довідка з ПФ, довідка з УПтаСЗН, довідка про навчання, довідка про склад сім`ї, копія трудової книжки, довідка ПАТ «Ощадбанк», заява-зобов`язання, анкета для пенсійного посвідчення, свідоцтво про хворобу, копія посвідчення учасника бойових дій, копія посвідчення дитини інваліда), Головним управлінням з 13.09.2016 року було призначено пенсію ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, з дати встановленої пунктом «б» статті 50 Закону № 2262-ХП, тобто з наступного дня після звільнення зі служби.

Розмір призначеної пенсії складав 8 193,59 грн згідно із пунктом «а» ч. 1 та ч. 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ. У подальшому Головним управлінням було проведено наступні перерахунки раніше призначеної пенсії, а саме: з 01.02.2017 року у розмірі 8 817,09 грн; з 01.05.2017 року у розмірі 8 849,59 грн.

В подальшому громадянин ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону № 5, в якому просив:

- визнати рішення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 02.08.2016 року та зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону № 5 від 31.08.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.09.2016 року № 253 о/с про звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (Т-239451), начальника Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 (Т-239451), на посаді начальника Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції, з 12 вересня 2016 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 по справі № 804/6500/16 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області оформлене протоколом ОП № 15.00017006.0033318 від 02.08.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», стосовно ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону № 5 оформлене протоколом ОП №15.00028109.0033318 від 31.08.2016 року, стосовно ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.09.2016 року № 253 о/с про звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (Т-239451) начальника Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції зі служби в поліції.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 (Т-239451) на посаді начальника Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції з 12 вересня 2016 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

12.05.2017 року на адресу Головного управління за супровідним листом № 19/711 від 11.05.2017 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було надано витяг з наказу № 151 о/с від 03.05.2017 року про поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді та зазначено вважати його поновленим на службі з 12.09.2016 року на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 року по справі № 804/6500/16 та заяви ОСОБА_1 від 24.04.2017 року (арк.с.11-12).

З 01.06.2017, тобто з місяця наступного за настанням обставин, які впливають на виплату пенсії, виплату пенсії ОСОБА_1 припинено.

Позивач зазначає, що у зв`язку із незаконним звільненням та поновленням на роботі ОСОБА_1 за рішенням суду, з моменту призначення йому пенсії, тобто з 13.09.2016 року по 31.05.2017 року виникла переплата пенсії у розмірі 72 991,37 грн, що спричинило майнову шкоду.

02.11.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 щодо стягнення переплати пенсії у сумі 72 991,37 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року по справі №212/6249/17 було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно рішень судів (Дніпропетровського окружного адміністративного суду та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду) було встановлено, що звільнення було незаконним. Але на момент звільнення відповідач насправді мав у розпорядженні тільки факт його звільнення і у зв`язку з цим підстави для звернення до органу Пенсійного Фонду для нарахування йому пенсії у відповідності до його статусу пенсіонера. На підставі припису норми вказаного вище закону (частина 2 ст.2 Закону №2262-ХІІ) так само, без будь-яких порушень чи фальсифікацій з боку відповідача, в свій час він був поновлений на роботі і це дані (на підставі яких було розпочато виплату пенсії та її припинено) є абсолютно легітимною аутентичною інформацією, що мала місце на підставі виниклих у законний спосіб правовідносин, яку ніяк не можна віднести до такої як подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї пенсіонера тощо (критерії кваліфікації інформації, яка вважається завідомо неправдивою у розумінні ч.3 ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби за деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року). Позивач отримав інформацію про підстави припинення пенсії точно в строк від органу який прийняв рішення про поновлення на роботі відповідача - від Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області (12.05.207 року як вказано вище). На підставі цього, позивач у відповідності до вимог закону припинив виплату пенсії відповідачу. У цій ланці подій та причинно-наслідкового зв`язку, що їх - ці події об`єднує, суд не вбачав якихось умисних дій з боку відповідача по введенню в оману державної установи з ціллю отримати безпідставні пенсійні виплати. Хронологія розвитку подій говорить тільки про те, що відповідач у встановлений законом та Конституцією держави України спосіб виборював свої права щодо поновлення на роботі, а в цей період цілком законно і підставно отримував пенсію, користуючись правами пенсіонера, наданими йому базовим у цих правовідношеннях ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби за деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року.

Рішення суду набрало законної сили.

14.05.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №0400-0801-8/27865 (арк.с.15), в якій він просив перерахувати грошові кошти у сумі 72 991,37 грн на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Відповідачем 01.06.2020 було надано відповідь № 3983/103/05-2020 на вищезазначену претензію (арк.с.18), в якій зазначено, що відповідач не є належною стороною, тому претензія задоволенню не підлягає.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статті 1166 Цивільного кодексу України та статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції тощо визначається Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Відповідно до статті 10 цього Закону призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення про головні управління Пенсійного Фонду України в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 січня 2014 року № 40/26485 передбачено здійснення Головними управліннями в межах повноважень, передбачених законом, контролю за цільовим використанням коштів Фонду та інших коштів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення, призначає (перераховує) та виплачує пенсію військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Відтак пенсія громадянину ОСОБА_1 була призначена позивачем на підставі наказу про звільнення, який є протиправним та незаконним.

Так, зокрема рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 по справі № 804/6500/16 було визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії № 2 оформлене протоколом ОП № 15.00017006.0033318 від 02.08.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», стосовно ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону № 5 оформлене протоколом ОП №15.00028109.0033318 від 31.08.2016 року, стосовно ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.09.2016 року № 253 о/с про звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (Т-239451) начальника Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції зі служби в поліції.

Також цим рішенням було зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 (Т-239451) на посаді начальника Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції з 12 вересня 2016 року.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд зокрема може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому, суд уважає, що протиправність дій відповідача щодо видання актів індивідуальної дії, які стали підставою для призначення пенсії доведена позивачем.

Проаналізувавши наявні у справі докази суд доходить висновку про те, що до правовідносин щодо стягнення надміру сплачених громадянину ОСОБА_1 сум пенсії не може бути застосовано порядок, передбачений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4.

Так, відповідно до статті 50 згаданого Закону та Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відсутність зловживань з боку пенсіонера - ОСОБА_1 встановлена рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року по справі №212/6249/17.

При цьому суд зазначає, що призначення пенсії без протиправного наказу про звільнення, який в свою чергу було видано на виконання протиправних висновків атестаційних комісій було б неможливим в силу пункту «б» частини 1 статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Тому на думку суду існує прямий наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо прийняття протиправних актів індивідуальної дії та збитками у вигляді надмірно виплаченої громадянину ОСОБА_1 пенсії у сумі 72 991,37 грн.

Та обставина, що рішенням суду відповідача було зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді саме з 12 вересня 2016 року, тобто з дня його звільнення, доводить, що таке звільнення було незаконним та відбулось на підставі протиправних документів, які в свою чергу й були підставою для призначення пенсії.

Водночас, органи Пенсійного фонду не мають права надавати оцінку законності таких актів індивідуальної дії, які були предметом судового розгляду в адміністративному суді, оскільки відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» унормовано, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Особи, які привласнили функції суду, несуть відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тому саме суд, а не органи пенсійного фонду мають право надавати оцінку актам індивідуальної дії - їх законності, протиправності тощо.

З огляду на викладене, усі аргументи відповідача про те, що позивач перед призначенням пенсії був зобов`язаний перевірити документи, які відповідач надав позивачу для її призначення відхиляються судом.

Відповідно до приписів статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Саме у зв`язку із незаконним звільненням ОСОБА_1 з моменту призначення йому пенсії, тобто з 13.09.2016 по 31.05.2017 виникла переплата у розмірі 72 991,37 грн, що спричинило майнову шкоду позивачу, яка підлягає відшкодуванню особою, яка її спричинила, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 2 102,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А; ідентифікаційний код 40108866) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ідентифікаційний код 21910427) грошові кошти у розмірі 72 991,37 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 08.02.2021

Суддя Я.С. Золотарьова