ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа № 910/8867/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Алілуєв Д.Ю.

від відповідача-1: Турський О.В., Корєньков І.А.

від відповідача-2: Якимчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 (повне рішення складено 29.09.2020) (суддя Котков О.В.)

у справі № 910/8867/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017"

до: 1. Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича

(відповідач-1);

2. Державного підприємства "Сетам" (відповідач-2)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави первісних позовних вимог

1. У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" (далі - ТОВ "Агропродторг 2017", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (далі - приватний виконавець, відповідач-1) та Державного підприємства "Сетам" (далі - ДП "Сетам", відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- стягнути з Приватного виконавця Турського О.В. 1 016 500,00 грн, отриманих як оплату вартості зерна пшениці за лотом № 400655;

- стягнути з ДП "Сетам" 53 500,00 грн, отриманих як винагороду організатора торгів з реалізації лота № 400655.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, який є переможцем аукціону з продажу лоту № 400655 - зерна пшениці та перерахував на депозитний рахунок приватного виконавця 1 016 500,00 грн за придбане зерно пшениці, а на рахунок організатора торгів ДП "Сетам" - 45 098,83 грн гарантійного внеску за участь в аукціоні та 8 401,21 грн додаткової винагороди, придбане зерно не передано.

3. Посилаючись на ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655, ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, позивач зазначає, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу, за яким сторонами є продавці: державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

4. Оскільки продавці не передали покупцю оплачений товар, покупець (позивач) на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України просить суд зобов`язати відповідачів повернути сплачені за цей товар кошти.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі № 910/8867/20 (суддя Котков О.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного виконавця Турського О.В. на користь ТОВ "Агропродторг 2017" 1 016 500,00 грн, з ДП "Сетам" на користь ТОВ "Агропродторг 2017" - 53 500,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог.

6. В обґрунтування рішення суд першої інстанції, взявши до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем-1 на підставі акта про проведені електронні торги виникли договірні відносини з купівлі-продажу зерна пшениці загальною масою 296 540,00 кг. Оскільки позивач виконав свої зобов`язання покупця щодо здійснення оплати придбаного товару, однак придбане зерно йому не передали, на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог ТОВ "Агропродторг 2017" щодо повернення відповідачами сплачених ним коштів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

7. Не погодившись із вказаним рішенням, Приватний виконавець Турський О.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі № 910/8867/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

8. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач-1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, винесене з порушенням правових норм чинного законодавства України, що є безумовною підставою для скасування цього рішення.

9. Скаржник посилається, на те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин ч. 1 ст. 614 ЦК України, зокрема, не з`ясовував і не встановлював наявність вини приватного виконавця в порушенні зобов`язання, тоді як відповідач-1 посилався на це у відзиві на позовну заяву. У відзиві відповідач-1 пояснив, що придбане позивачем зерно, на підставі ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", перебувало на зберіганні ТОВ "Родина Агро" (відповідальний зберігач - директор ТОВ "Родина Агро" Тарасенко О.Г. ). При вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56982771 приватний виконавець дотримався всіх вимог чинного законодавства України, також здійснив усі залежні від нього заходи на виконання зобов`язання щодо своєчасної передачі зерна пшениці (придбаного лоту) від відповідального зберігача ТОВ "Родина Агро" переможцю торгів ТОВ "Агропродторг 2017". Скаржник вважає, що не міг передбачити, що зберігач не передасть своєчасно товар покупцеві, тому його вина відсутня.

10. На думку скаржника, суд не врахував, що відповідно до п. 18 Розділу VI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), отримувати придбане на електронних торгах майно переможець має у зберігача, на якого згідно з ч. 6 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" покладено відповідальність, передбачену ст. 388 Кримінального кодексу України (далі - КК України), за порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт. З аналізу викладеного слідує, що вина у порушенні зобов`язання щодо своєчасної передачі позивачу (покупцю) придбаного зерна пшениці лежить виключно на зберігачеві майна - ТОВ "Родина Агро". Суд першої інстанції такі доводи відповідача-1 не дослідив та оцінки їм не надав.

11. Також приватний виконавець в апеляційній скарзі посилається на те, що позивач (покупець) не заявляв вимог про розірвання договору купівлі-продажу товару та/або скасування акта про проведенні електронні торги з реалізації майна боржника від 23.01.2020, який підтверджує виникнення у нього права власності на придбане зерно, однак продовжує володіти цим актом, що свідчить про його право пред`явити відповідачу вимогу про передання оплаченого зерна пшениці. Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що позивач неправильно визначив спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення суми попередньої оплати за товар, не розірвавши перед цим договір купівлі-продажу товару та не скасувавши акт, який підтверджує виникнення права власності на товар.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського О.В. у справі № 910/8867/20 передано колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського О.В. залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів сплати (доплати) судового збору у розмірі 1 203,75 грн у встановленому порядку.

14. Після усунення Приватним виконавцем Турським О.В. недоліків апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.12.2020 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця Турського О.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі № 910/8867/20; розгляд апеляційної скарги призначив на 26.01.2021 о 10 год. 00 хв.; встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 04.01.2021.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 розгляд апеляційної скарги Приватного виконавця Турського О.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі № 910/8867/20 відкладено на 02.02.2021 о 09 год. 50 хв.

Позиції учасників справи

16. ТОВ "Агропродторг 2017" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги Приватного виконавця Турського О.В. заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі, а оскаржуване рішення залишити без змін.

17. ДП "Сетам" у письмових поясненнях просить задовольнити апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського О.В. та підтримує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції не врахував положень абз. 14 п. 5 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, яким визначено особливості укладення договору купівлі-продажу внаслідок проведення електронних торгів. ДП "Сетам" вважає, що місцевий господарський суд не надав оцінки та не врахував, що придбаний позивачем товар перебував на зберіганні у ТОВ "Родина Агро" (відповідальний зберігач - директор товариства Тарасенко О.Г.), на яке законодавством покладено обов`язок передати товар переможцю електронних торгів. Таким чином, у відповідача-1 - приватного виконавця обов`язок передати товар переможцю торгів не виник. Натомість позов не містить відомостей про звернення позивача до зберігача майна - директора ТОВ "Родина Агро" з вимогою отримання придбаного на електронних торгах майна. Суд першої інстанції зазначеного питання не з`ясовував. ДП "Сетам" зазначає, що є організатором проведення торгів, тоді як позивач пред`явив до нього позов як до порушника своїх прав. Суд першої інстанції не з`ясовував наявність вини відповідача-2 у порушенні прав позивача (покупця), що є порушенням ст. 614 ЦК України.

18. Також, до Північного апеляційного господарського суду подано: Приватним виконавцем Турським О.В. - 01.02.2021 додаткові пояснення у даній справі, а ТОВ "Агропродторг 2017" - 29.01.2021 та 02.02.2021 (до початку судового засідання) пояснення до відзиву на апеляційну скаргу у даній справі. Зазначені пояснення позивача та відповідача-1 залишаються судом без розгляду відповідно до приписів ч. 2 ст. 118 ГПК України як такі, що подані після закінчення строку, встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 07.12.2020 (до 04.01.2021).

Явка представників учасників справи

19. У судове засідання, призначене на 02.02.2021, з`явилися представники позивача, відповідача-1, відповідача-2 та відповідач-1 особисто.

20. Відповідач-1, а також представники відповідача-1 та відповідача-2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили суд апеляційної інстанції її задовольнити.

21. Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22. У Приватного виконавця Турського О.В. на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 56982771 з виконання виконавчого листа Погребищенського районного суду Вінницької області № 143/1269/17 від 10.08.2018 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та Фермерського господарства "Ланецького" на користь ОСОБА_3 17 916 489,42 грн заборгованості та 8 000,00 грн судового збору.

23. 04.09.2019 приватний виконавець у межах вказаного виконавчого провадження виніс постанову про арешт майна боржника, а саме на зерно пшениці 4-го класу в кількості 296 540,00 кг, яке зберігалося на елеваторі ТОВ "Родина Агро".

24. 18.12.2019 в ході вчинення виконавчих дій приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою наклав арешт на зерно пшениці масою 296 540,00 кг та встановив заборону на його пошкодження, відчуження, знищення.

25. Надалі в рамках виконавчого провадження № 56982771 проведено електронні торги з продажу лоту № 400655.

26. Відповідно до платіжного доручення № 253 від 16.01.2020 ТОВ "Агропродторг 2017" перерахувало на рахунок ДП "Сетам" 45 098,79 грн гарантійного внеску за участь в електронних торгах.

27. 17.01.2020 відбулися електронні торги, організатором яких було ДП "Сетам", номер лоту 400655.

28. За результатами проведення відкритих електронних торгів, які оформлені протоколом № 461019, ТОВ "Агропродторг 2017" стало переможцем торгів, придбавши майно за ціною 1 016 500,00 грн.

29. 23.01.2020 ТОВ "Агропродторг 2017" перерахувало на рахунок Приватного виконавця Турського О.В. вартість придбаного майна в сумі 1 016 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 261 від 23.01.2020.

30. Крім того, платіжним дорученням № 257 від 23.01.2020 ТОВ "Агропродторг 2017" перерахувало на поточний рахунок організатора торгів ДП "Сетам" 8 401,21 грн додаткової винагороди.

31. 23.01.2020 приватний виконавець склав акт про проведені електронні торги з реалізації майна боржника, а 24.01.2020 у виконавчому провадженні № 56982771 виніс постанову про зняття арешту із зерна пшениці загальною масою 296 540,00 кг.

32. Оскільки придбане на електронних торгах зерно пшениці позивачу передано не було, 18.05.2020 ТОВ "Агропродторг 2017" звернулося до приватного виконавця та ДП "Сетам" із вимогою про повернення отриманих ними коштів.

33. Оскільки майно, придбане на аукціоні, не передано позивачу, сплачені ним кошти не повернуто, останній звернувся з позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

34. Предметом позову у цій справі є вимога позивача повернути йому кошти, сплачені за придбане на електронних торгах, проведених в рамках виконавчого провадження, зерно пшениці, з підстав непередання позивачу придбаного ним майна.

35. Зазначені правовідносини регулюються ЦК України, Господарським кодексом України, Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень), Порядком реалізації арештованого майна.

36. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, що передбачено розділом X Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

37. Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Вказаний правовий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17.

38. За договором купівлі-продажу, згідно зі ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

39. Частиною 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

40. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч. 1 ст. 658 ЦК України).

41. Згідно з п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

42. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством (п. 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна), а також є підставою для отримання майна у зберігача (п. 9 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

43. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

44. Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу, згідно з якою якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

45. Відповідно до п. 9 розділу X Порядку реалізації арештованого майна у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

46. Суд першої інстанції встановив, а сторони не заперечували того, що ТОВ "Агропродторг 2017" здійснило повну оплату вартості придбаного ним зерна пшениці, однак товар переданий йому не був.

47. Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що у разі коли продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

48. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2018 у справі № 904/4899/18.

49. 18.05.2020 ТОВ "Агропродторг 2017" звернулось до Приватного виконавця Турського О.В. і ДП "Сетам" із листом № 35, в якому просило приватного виконавця протягом семи днів з дня отримання цього листа повернути грошові кошти у розмірі 1 016 500,00 грн, отримані в якості оплати вартості зерна пшениці за лотом № 400655, а ДП "Сетам" - 53 500,00 грн, отримані як винагороду організатора торгів з реалізації лоту № 400655.

50. Доказів передання позивачу придбаного ним зерна пшениці, або повернення сплачених ним коштів, відповідачі не надали, тому суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

51. Натомість доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував при вирішенні цього спору приписів ч. 1 ст. 614 ЦК України, ч. 6 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 18 розділу VI Порядку реалізації арештованого майна, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення у справі, суд апеляційної інстанції не вважає підставою для скасування рішення.

52. Так, відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

53. Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

54. Обґрунтовуючи відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання щодо передання переможцю електронних торгів зерна пшениці приватний виконавець посилається на те, що вказане зерно на підставі його постанови від 18.12.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника перебувало на відповідальному зберіганні директора ТОВ "Родина Агро" Тарасенка О.Г. Оскільки акт про проведені торги, відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, є підставою для отримання майна у зберігача, вина організаторів проведення електронних торгів у порушенні даного зобов`язання відсутня. Натомість приватний виконавець вжив усіх залежних від нього заходів для отримання позивачем придбаного ним товару.

55. Суд апеляційної інстанції вважає помилковим тлумачення відповідачами положень п.п. 9, 10 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна.

56. Так, відповідно до наведених вище норм у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно (п. 9). Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта (п. 10.).

57. Апеляційний господарський суд, здійснивши аналіз наведених норм, зауважує, що п. 9 передбачено, що право отримати у зберігача придбане на електронних торгах майно переможець торгів має право на підставі акта про проведенні торги, а не те, що на підставі зазначеного акта переможець торгів має право отримати придбане ним майно саме від зберігача.

58. Водночас п. 10 цього розділу Порядку акцентує увагу не на обов`язку переможця електронних торгів отримати майно у зберігача, а на тому, що отримати його необхідно у певний строк, а саме не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта, оскільки внаслідок перевищення цього строку, відповідно до п. 13 наведеного Порядку, переможець торгів буде зобов`язаний нести витрати на подальше зберігання майна за власні кошти.

59. Отже, з викладеного вбачається, що факт перебування майна боржника на зберіганні у відповідальної особи не звільняє приватного виконавця від відповідальності за порушення зобов`язання щодо передання придбаного майна покупцю.

60. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень (одним з яких згідно з п. 1 ч. 1 ст. 10 цього Закону є звернення стягнення на майно боржника), неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

61. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

62. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

63. Порядок передання майна боржника зберігачу унормовано п.п. 10, 12 розділу VIII. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

64. Зокрема, наведеними вище нормами передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів).

65. До тверджень приватного виконавця про те, що відповідальною особою за передачу позивачу придбаного на електронних торгах майна є відповідальний зберігач - директор ТОВ "Родина Агро" Тарасенко О.В. суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки у наданий копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.12.2019, виданої приватним виконавцем в межах виконавчого провадження № 56982771, відсутній підпис Тарасенка О.Г. , а у матеріалах справи відсутні докази отримання ним примірника цієї постанови, яку виконавець надіслав йому листом.

66. Звернення приватного виконавця до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області із поданням про притягнення посадових осіб ТОВ "Родина Агро" до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України, також не доводить вини зберігача у порушенні зобов`язання у правовідносинах купівлі-продажу, які виникли між сторонами справи, оскільки доказів визнання вказаних осіб винуватими у вчиненні наведеного кримінального правопорушення приватний виконавець суду не надав.

67. Отже доводи заявника апеляційної скарги про те, що він вжив всіх залежних від нього заходів для належного проведення електронних торгів з реалізації лота № 400655 не доведені належними доказами.

68. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

69. Заявивши вимогу про повернення оплати вартості майна, придбаного на електронних торгах, однак не переданого після пред`явлення відповідної вимоги, позивач фактично припинив зобов`язання шляхом односторонньої відмови від отримання майна. Отже, посилання приватного виконавця про можливість подвійного набуття позивачем вигоди (отримання повернутих коштів та одночасне витребування майна на підставі акта про проведені електронні торги, який залишається у нього) є безпідставними.

70. Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку доводам відповідача-1, наведеним в апеляційний скарзі, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

71. Те, що суд першої інстанції не надав детальної оцінки доводам відповідача-1, викладеним у відзиві на позовну заяву, у розумінні абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України не є підставою для скасування рішення, оскільки це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

72. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

73. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

74. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі № 910/8867/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

75. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі № 910/8867/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 05.02.2021.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко