ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

18.01.2021р. м. Харків Справа №905/2115/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши заяву стягувача Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Миру, буд. 70, ідент. код ЄДР 33852448) за вх. №23806/20 від 15.12.2020р. до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором №392-001 від 20.02.2017р. щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою за лютий 2017р. - лютий 2018р. (з 20.02.2017р. по 19.02.2018р.) у розмірі 2 904 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Маріупольська міська рада звернулась до господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №392-001 від 20.02.2017р. щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою за лютий 2017р. - лютий 2018р. (з 20.02.2017р. по 19.02.2018р.) у розмірі 2 904 грн.

18.01.2021р. господарським судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради заборгованості за договором №392-001 від 20.02.2017р. щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою за березень 2017р. - лютий 2018р. (з 01.03.2017р. по 19.02.2018р.) у розмірі 2 826,21 грн., судового збору у розмірі 204,57 грн.

Одночасно, в частині вимог про стягнення заборгованості з оплати пайової участі (внеску) за лютий 2017р. (з 20.02.2017р. по 28.02.2017р.) у розмірі 77,79 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147, ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ст. ст. 256, 257, 259, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України установлено карантин з 12.03.2020р. В подальшому, постановою КМУ №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020р. до 28 лютого 2021р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Зобов`язання боржника щодо сплати пайової участі (внеску) в користуванні об`єктом благоустрою м. Маріуполь за лютий 2017р. (з 20.02.2017р. по 28.02.2017р.) у розмірі 77,79 грн. виникло на підставі договору №392-001 від 20.02.2017р. щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою. Пунктом 1.5 цього договору встановлено, що плата за пайову участь (внесок) в користуванні об`єктом благоустрою м. Маріуполь здійснюється боржником до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Отже, з урахуванням умов п. 1.5 договору строк сплати боржником пайової участі (внеску) за лютий 2017р. (з 20.02.2017р. по 28.02.2017р.) у розмірі 77,79 грн. за договором №392-001 від 20.02.2017р. щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою настав 10.03.2017р. та з цього часу у заявника виникло право відповідної вимоги.

Оскільки із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся до суду 10.12.2020р. (згідно штампу органу поштового зв`язку на конверті, в якому відправлена заява), а трирічний строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості з пайової участі (внеску) за лютий 2017р. (з 20.02.2017р. по 28.02.2017р.) у розмірі 77,79 грн. закінчився 11.03.2020р., суд вважає, що заявником пропущено строк позовної давності за вказаною вимогою.

При цьому, договір не містить умов щодо збільшення позовної давності, встановленої законом, а приписи п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягають застосуванню у даному випадку, оскільки трирічний строк позовної давності закінчився до дати встановлення карантину.

В силу вимог п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За таких обставин, з огляду на те, що з моменту виникнення права вимоги про стягнення заборгованості з пайової участі (внеску) за лютий 2017р. (з 20.02.2017р. по 28.02.2017р.) у розмірі 77,79 грн. пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в цій частині.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Частиною 2 ст. 151 ГПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Маріупольській міській раді у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №392-001 від 20.02.2017р. щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою за лютий 2017р. (з 20.02.2017р. по 28.02.2017р.) у розмірі 77,79 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) (ст.235 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повна ухвала складена 18.01.2021р.

Суддя Л.В. Ніколаєва