ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.2021 Справа № 920/1022/20

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради

до - Акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»,

про стягнення 337 066 грн 01 коп.

За участю представників сторін:

від позивача Дудник Н.В., Грицина В.В.;

від відповідача Скубира О.М.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 02.10.2020 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача 306 486 грн заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 22016 грн 64 коп. пені, 3644 грн 13 коп. 3% річних, 4919 грн 10 коп. інфляційних нарахувань за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 31.12.2016 договору № 1 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем були перевищені гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що є порушенням умов укладеного між сторонами Договору. Вищезазначені порушення, на думку позивача, є підставою для виставлення ним відповідачу рахунку на оплату боргу та штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 06.10.2020 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

23.10.2020 відповідач надав до суду клопотання про призначення експертизи та клопотання про витребування доказів по справі.

23.10.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує (а.с.82-90, том 1).

Відповідач зазначає, що ним не порушено гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стоках в каналізаційну систему м. Суми, встановлені законодавством України, у зв`язку з чим позивач не мав права застосовувати до відповідача санкції. Надані позивачем протоколи дослідження якості стічних вод не можна вважати достовірним доказом перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача.

04.11.2020 позивач надав до суду заперечення на клопотання про призначення експертизи по справі та заперечення на клопотання про витребування доказів по справі.

Ухвалою суду від 04.11.2020 було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи та клопотання про витребування доказів.

17.11.2020 позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.11.2020 було задоволено клопотання позивача про приєднання письмових доказів по справі, продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, оголошено перерву в судовому засіданні.

Відповідач 16.12.2020 надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Позивач 24.12.2020 надав до суду додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 28.12.2020 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

18.01.2021 відповідач надав до суду заяву про залучення доказів до матеріалів справи, в якій просить суд поновити відповідачу строк подання доказів та приєднати до матеріалів справи наступні документи: лист відповідача від 12.06.2020 № 26-06/04501; опис вкладення у цінний лист; накладну від 16.06.2020.

Позивач 25.01.2020 надав до суду заперечення на клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

Відповідач стверджує, що додаткові пояснення позивача від 24.12.2020 № 22/8036 були отримані відповідачем після закриття підготовчого провадження по справі. В поясненнях позивач зазначив, що відповідач мав право бути присутнім під час проведення виробником досліджень якості стічних вод споживача у лабораторії виробника, про що додатково повідомлялось у актах відбору проб стічних вод від 28.11.2019 №№ 994,995 від 29.11.2019 № 996.

Відповідач вважає, що вказаний висновок позивача не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується доказами, які просить долучити та поновити строк, а саме листом від 12.06.2020 № 26-06/04501.

Однак, факти, зазначені позивачем у додаткових поясненнях від 24.12.2020 №22/8036, на спростування яких відповідачем заявлено клопотання про долучення доказів, зазначались позивачем у заяві по суті відповіді на відзив позивача від 16.11.2020 (а.с. 178, абз. 3, том 1). Відповідач подавав заперечення на відповідь на відзив (а.с.208, том 1) та мав можливість скористуватися правом на подання доказу ще на стадії підготовчого провадження, що ним зроблено не було.

Відповідно до п. 2 та п. 8 ст. 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача є неправомірним, необгрунтованим та задоволенню не підлягає, а зазначені докази судом до уваги не приймаються.

В судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 31.12.2016 № 1, що діє до 31.12.2019.

За умовами Договору позивач зобов`язався надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором.

Сторони у своїх взаємовідносинах керуються також Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Суми, затверджені рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4 (надалі Правила № 4).

Згідно з п. 4.2.15 Договору, п. 2 Розділу 2 Правил № 4 та п. 6.1 Розділу 6 Правил № 4 відповідач зобов`язаний дотримуватись встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаціних випусках, оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.

Відповідно до підп. 2.1.3 п. 2.1 Розділу 2 Правил № 4, п. 4.3.7 Договору позивач повинен контролювати якість, кількість та режим скидання стічних вод відповідачем (споживачем) і здійснює відбір контрольних проб.

Пунктом 4.2. Правил № 4 визначено, що для всіх споживачів, що скидають стічні води до системи централізованого водовідведення м. Суми або безпосередньо на очисні споруди м. Суми, встановлюються максимально допустимі концентрації забруднюючих речовин (ДК).

Пунктом 4.3 Розділу 4 Правил № 4 передбачено, що у разі визначення ДК забруднюючої речовини в стічних водах, що скидаються до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на очисні споруди м. Суми, за ДК у каналізаційні мережі приймають ДК, визначені додатком № 3 до цих Правил. У разі виявлення у стічних водах споживачів речовин, ДК яких не передбачені Правилами № 4, виробник визначає ДК забруднюючих речовин у стічних водах згідно з Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 (надалі Правила № 316).

28.11.2019 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, пл. Привокзальна, 1 відібрані проби стічних вод по об`єкту відповідача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, проведених лабораторією позивача, атестованою у даній галузі досліджень, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 28.11.2019 № 994, протоколом якості стічних вод від 04.12.2019 № 429.

Позивачем було визначено коефіцієнт кратності відповідно до абз. 2 п. 8.11 Правил № 4, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми, склав 1,06.

Також, 28.11.2019 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 69 відібрані проби стічних вод по об`єкту відповідача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, проведених лабораторією позивача, атестованою у даній галузі досліджень, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 28.11.2019 № 995, протоколом якості стічних вод від 04.12.2019 № 430.

Позивачем було визначено коефіцієнт кратності відповідно до абз. 2 п. 8.11 Правил № 4, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми, склав 1,06.

Крім того, 28.11.2019 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, пр. Курський 18/18а відібрані проби стічних вод по об`єкту відповідача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, проведених лабораторією позивача, атестованою у даній галузі досліджень, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 29.11.2019 № 996, протоколом якості стічних вод від 05.12.2019 № 431.

Позивачем було визначено коефіцієнт кратності відповідно до п. 8.9 Правил № 4, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми, склав 1,06.

Всі зазначені акти відбору проб стічних вод підписані представником споживача без зауважень.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах споживачів використовуються дані лабораторії виробника, тобто позивача, що передбачено п. 6.4 Правил № 4.

Хімічна лабораторія контролю промстоків КП «Міськводоканал» Сумської міської ради (позивача) відповідає критеріям і атестована на право проведення вимірювань у сфері робіт з контролю стану навколишнього природного середовища (води стічні), що підтверджується Свідоцтвом про атестацію від 23.02.2018 № РУ-0110/18.

Плата за скид стічних вод у систему централізованого водовідведення розраховуєься за формулою, яка зазначена у п. 8.3 Правил № 4. Величина плати за скид складається: із плати за скид стічних вод споживача у межах, обумовлених довогором; плати за скид стічних вод споживача понад обсяги, обумовлені договором; плати за скид стічних вод споживача з понаднормативним забрудненням.

По пл. Привокзальна, 1 та вул. Троїцька, 69 (за період з 22.08.2019 по 19.11.2019) плата склала 226325 грн 73 коп. По пр. Курський, 18/18а (за період з 22.08.2019 по 19.11.2019) плата за скид склала 80160 грн 41 коп. Загальна сума величини плати за скид стічних вод відповідачем у систему централізованого водовідведення виробника (за понаднормативний скид) складає 306486 грн 14 коп.

Позивачем у позовній заяві було зазначено детальний розрахунок вказаних сум та алгоритм їх нарахування (а.с.2-5, том 1). Суд перевірив вказаний розрахунок і дійшов висновку, що позивачем вірно розраховано вказані вище суми.

Відповідно до п. 8.13 Правил № 4 плата за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення у разі порушення вимог щодо якості і режиму їх скидання вноситься споживачем на розрахунковий рахунок виробника протягом десяти днів з дня отримання рахунку.

Рахунок № 6 від 17.01.2020 на суму 226325 грн 73 коп. та рахунок № 7 від 17.01.2020 на суму 80160 грн 41 коп. направлено на адресу відповідача 22.01.2020 рекомендованим листом від 21.01.2020, про що свідчать копії квитанції від 22.01.2020. Рахунки отримані відповідачем 23.01.2020, однак станом на 24.09.2020 рахунки залишилися не оплаченими.

Позивач звертався до відповідача 29.05.2020 з рекомендованим претензією від. Однак претензія залишена відповідачем без задоволення, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач зазначає, що позивач виходив з показників, які були взяті виключно на виході з контрольного колодязя, а не як найменший з чотирьох величин, відповідно до п. 4.1 Розділу 4 Правил № 4 та п. 1 розділу 9 Правил № 316.

Суд погоджується з доводами позивача, що пункт 4.1 Розділу 4 Правил № 4 та п. 1 Розділу 9 Правил № 316 враховується позивачем при визначенні ДК забруднюючих речовин у стічних водах для всіх споживачів м. Суми та встановлюється в Правилах, а не для кожного окремого споживача.

Тому у місцевих Правилах розрахунок ДК забруднюючих речовин у стічних водах був здійснений для всіх споживачів як найменший з чотирьох величин, передбачених п. 1 Розділу 9 Правил № 316, п. 4.1 Розділу 4 Правил № 4.

Враховуючи вищезазначене, судом не приймаються заперечення відповідача, щодо вказаних обставин.

Відповідач зазначає, що протоколи дослідження якості стічних вод не є достовірними доказами, так як акти відбору проб не відповідають вимогам Правил № 4, позивачем не дотримано порядок відбору проб, встановлений п.6.11.1 Правил № 4.

Також, відповідачем було проведено самостійне дослідження проб стічних вод, відібраних на підставі актів відбору від 28.11.2019 №№ 994, 995 та від 29.11.2019 № 996. З цією метою відповідач звернувся до Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України, яким було проведено дослідження зазначених проб. Відповідно до протоколів дослідження від 03.12.2019 №№ 232, 233 та від 04.12.2019 № 234, відповідач вважає, що в результаті порушення керівних документів при відборі та аналізі стічних вод, позивачем отримано хибний результат.

Крім цього, згідно протоколів дослідження № 429 від 04.12.2019, № 431 від 05.12.2019 визначено перевищення ГДК цинку. Однак, відповідачем у виробничій діяльності цинк не використовується, що, на його думку, підтверджується довідкою від 22.10.2020 (а.с.96, том 1).

Відповідач стверджує, що лабораторія позивача не має право проводити дослідження вмісту СПАТ у стічних водах.

Суд погоджується з доводами позивача, що лабораторія позивача, яка проводила дослідження, атестована органом атестації ДП «Сумистандарт метрологія», що підтверджується свідоцтвом про атестацію від 23.02.2018. Тобто, лабораторія визнана задовільною відповідно до висновків аудиту від 17.12.2019 (а.с.56-58, том 1).

Крім того, суд звертає увагу, що в предмет доказування по даній справі не входять дії лабораторії позивача.

Як вже зазначалось, відбір проб стічних вод здійснювався відповідно до п. 6.11 Правил № 4 за участю представника відповідача та підписано акти без зауважень. Також, відповідач мав право бути присутнім під час проведення досліджень якості стічних вод, чим не скористався.

Суд дійшов висновку, що позивачем дотримано процедуру відбору та проведення аналізу, а докази відповідача вищезазначених фактів не спростовують.

Також, лабораторією позивача застосовуються методики відповідно до затверджених атестаційних документів, а не методики, на які посилається відповідач.

Протоколи досліджень, надані відповідачем, не є доказом, так як згідно п.6.9 Правил № 4 відкриття проби та її аналіз в незалежній лабораторії проводиться в присутності представника позивача, відповідача та лаборанта, що оформлюється відповідним актом. Арбітражні проби зберігаються у позивача згідно актів відбору. Крім цього, незалежна лабораторія повинна при проведенні аналізу застосовувати однакові з позивачем методики. Вищезазначені обставини відповідачем не доведені.

Що стосується довідки відповідача про невикористання цинку, то така довідка не є належним доказом , оскільки складена відповідачем особисто.

Також, суд звертає увагу на те, що зауважень щодо одержаних відповідачем від позивача розрахунків та застосування формул визначення плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, відповідач суду не заявляв.

Отже, по пл. Привокзальна, 1 та вул. Троїцька, 69 (за період з 22.08.2019 по 19.11.2019) плата склала 226325 грн 73 коп. Факти заборгованості підтверджуються актом відбору проб стічних вод від 28.11.2019, протоколом дослідження якості стічних вод від 04.12.2019, актом відбору проб стічних вод від 28.11.2019, протоколом дослідження якості стічних вод 04.12.2019, листом-повідомленням про виявлення перевищення ДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача від 04.12.2019, рахунком від 17.01.2020 № 6.

По пр. Курський, 18/18а (за період з 22.08.2019 по 19.11.2019) плата за скид склала 80160 грн 41 коп. Факт заборгованості підтверджується актом відбору проб стічних вод від 29.11.2019, протоколом дослідження якості стічних вод від 05.12.2019, листом-повідомленням про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача від 05.12.2019, рахунком від 17.01.2020 № 7.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Враховуючи вищезазначені обставини, суд не приймає до уваги доводи відповідача, які викладені відзиві на позовну заяву, оскільки такі доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо стягнення основного боргу.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд враховує, що згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд дійшов висновку, що основна заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 306486 грн 14 коп. підтверджується матеріалами справи, а саме зазначеними вище доказами, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача вищезазначеної суми є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи був наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.27-28, том 1).

Суд, враховуючи встановлення факту порушення відповідачем перед позивачем грошового зобов`язання, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3644 грн 13 коп. 3% річних, 4919 грн 10 коп. інфляційних нарахувань (за період з 07.02.2020 по 30.06.2020) є правомірною та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п.3.6 та п. 5.1.2 Договору за неналежне виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день.

Позивачем до матеріалів справи було надано розрахунок пені (а.с.26, том 1).

Суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягає 22016 грн 64 коп. пені (за період з 07.02.2020 по 30.06.2020).

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради до Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення 337 066 грн 01 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (площа Привокзальна, 1, м. Суми, 40011, ) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (Білопільський шлях, 9, м. Суми, ) 306486 грн заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 22016 грн 64 коп. пені, 3644 грн 13 коп. 3% річних, 4919 грн 10 коп. інфляційних нарахувань, 5055 грн 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Комунальному підприємству Міськводоканал Сумської міської ради наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 05.02.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко