РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/17269/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Житлово-комунальної контори с.м.т. Козин

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ»

про стягнення 11 504, 86 грн

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Житлово-комунальна контора с.м.т. Козин звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» про стягнення заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та пені в загальному розмірі 11 504, 86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг питного водопостачання № 01/07-16 від 01 липня 2016 року, внаслідок чого й утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2020 року позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог статей 162, 164 та 172 Господарського процесуального кодексу України.

17 листопада 2020 року до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2020 року недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2020 року, позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з встановленням після відкриття провадження у справі порушень вимог статей 162, 164 ГПК України.

У встановлений судом строк, недоліки позовної заяви усунуто шляхом подання заяви № 17-3 від 30 листопада 2020 року, яка надійшла до суду 07 грудня 2020 року.

Також в порядку усунення недоліків позову, заявником подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій Житлово-комунальна контора с.м.т. Козин просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» суму основного боргу у розмірі 10 263, 60 грн та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08 грудня 2020 року прийнято заяву Житлово-комунальної контори с.м.т. Козин про зменшення розміру позовних вимог до розгляду та ухвалено продовжити розгляд справи на підставі ч. 12 ст. 176 ГПК України в межах нової ціни позову, визначеної позивачем, у розмірі 10 263, 60 грн.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.11.2020 була направлена на адреси сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 27.11.2020 уповноваженому представнику позивача та конверта про невручення відправлення відповідачу.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» за адресою: 03680, м. Київ, вул. А.Барбюса, буд. 13-Б, яка відповідає інформації, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, суд звертає увагу, що поштове відправлення не було вручене відповідачу та 17.12.2020 було повернуте до суду через відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався правом на подання відзиву, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді Комарової О.С. у період з 11.01.2021 по 29.01.2021 на лікарняному, а з 01.02.2021 по 05.02.2021 на підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих господарських судів, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу -08.02.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2016 року між Житлово-комунальною конторою смт. Козин (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» (споживач) було укладено Договір про надання послуг питного водопостачання (для бюджетних установ та організацій) № 01/07-16 (далі - Договір), за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами та засобами надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого питного водопостачання (далі - послуги) в об`ємах визначеному в опитувальному листі на приєднання в обсязі 7,0 куб.м. на добу а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.6 Договору визначено порядок здійснення оплати, а саме:

- розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем коштів на підставі підписаного сторонами акта здачі-приймання наданих послуг та рахунків, що виписуються виконавцем;

- розрахунки за водопостачання, проводяться виключно в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів за фактичне споживання води згідно показників приладу обліку;

- розрахунки за надану послугу здійснюються в безготівковій формі не пізніше 14 числа місяця, що настає за розрахунковим;

- відмова замовника від підписання акту здачі-приймання наданих послуг не звільняє його від оплати послуг в установленому порядку.

Згідно п. 7.1 Договору він укладається на необмежений строк, набирає чинності з дня його укладення.

Як зазначає позивач, на виконання своїх договірних зобов`язань він надав відповідачеві послуг на суму 63 606, 10 грн, проте відповідачем оплата здійснювалась не регулярно, у зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість у розмірі 10 293, 60 грн, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Закон України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 № 2918-III (далі - Закон № 2918-III) визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

У статті 1 цього Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до статті 19 Закону № 2918-III послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору, зокрема, з об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів.

Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Тобто стаття 19 Закону № 2918-III передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до норм статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За встановленими обставинами справи, позивачем надано відповідачеві послуги з водопостачання на умовах, передбачених укладеним між сторонами Договором, що підтверджується наступними актами надання послуг: № 128 від 28.07.2016 на суму 13 362, 20 грн; № 144 від 29.08.2016 на суму 19 949, 20 грн; № 170 від 29.09.2016 на суму 6 663, 60 грн; № 203 від 28.11.2016 на суму 876, 14 грн; № 232 від 29.12.2016 на суму 987, 20 грн; № 3 від 27.01.2017 на суму 493, 60 грн; № 25 від 28.02.2017 на суму 123, 40 грн; № 103 від 29.06.2017 на суму 1 122, 94 грн; № 124 від 31.07.2017 на суму 691, 04 грн; № 139 від 30.08.2017 на суму 752, 74 грн; № 157 від 27.09.2017 на суму 592, 32 грн; № 175 від 27.10.2017 на суму 234, 46 грн; № 201 від 30.11.2017 на суму 641, 68 грн; № 230 від 29.12.2017 на суму 691, 04 грн; № 7 від 31.01.2018 на суму 666, 36 грн; № 21 від 28.02.2018 на суму 789, 76 грн; № 43 від 28.03.2018 на суму 752, 74 грн; № 76 від 27.04.2018 на суму 654, 02 грн; № 96 від 30.05.2018 на суму 765, 08 грн; № 116 від 26.06.2018 на суму 752, 74 грн; № 139 від 31.07.2018 на суму 715, 72 грн; № 159 від 30.08.2018 на суму 691, 04 грн; № 176 від 28.09.2018 на суму 691, 04 грн; № 195 від 31.10.2018 на суму 678, 70 грн; № 233 від 30.11.2018 на суму 641, 68 грн; № 251 від 29.12.2018 на суму 715, 72 грн; № 8 від 30.01.2019 на суму 444, 24 грн; № 25 від 27.02.2019 на суму 678, 70 грн; № 46 від 29.03.2019 на суму 863, 80 грн; № 71 від 26.04.2019 на суму 617, 00 грн; № 94 від 30.05.2019 на суму 1 234, 00 грн; № 113 від 27.06.2019 на суму 2 258, 22 грн; № 133 від 31.07.2019 на суму 604, 66 грн; № 152 від 30.08.2019 на суму 789, 76 грн; № 173 від 30.09.2019 на суму 419, 56 грн.

На виконання умов договору, позивачем виставлялись відповідні рахунки на оплату за надані послуги.

Отже, факт, обсяги та вартість наданих послуг документально підтверджується наявними в справі документами.

Відповідно до наданих банківських виписок, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» було здійснено оплату за надані послуги в сумі 53 312, 50 грн. Встановити, які саме рахунки були оплачені відповідачем не вбачається за можливе, оскільки у призначенні платежу є посилання як на відповідні рахунки, так і на сам договір. Проте, злічивши суцільним підсумком усі суми, судом встановлено наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у сумі 10 293, 60 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуг питного водопостачання (для бюджетних установ та організацій) № 01/07-16 від 01.07.2016, в частині оплати за надані послуги, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 10 293, 60 грн. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Разом з цим, в заяві про зменшення позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» суми основного боргу у розмірі 10 263, 60 грн.

Стаття 14 ГПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, враховуючи доведеним факт невиконання відповідачем обов`язку з оплати наданих за договором про надання послуг питного водопостачання (для бюджетних установ та організацій) № 01/07-16 від 01.07.2016 послуг, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 10 263, 60 грн.

З огляду на результат вирішення справи, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача в розмірі 2 102, 00 грн.

Враховуючи, що позивачем внесено суму судового збору в більшому розмірі, сума переплати в розмірі 95, 00 грн може бути йому повернута в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗДОРОВИЙ ДУХ» (03680, м. Київ, вул. А.Барбюса, буд. 13-Б; ідентифікаційний код 39098001) на користь Житлово-комунальної контори с.м.т. Козин (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Партизанська, буд. 2; ідентифікаційний код 30273658) 10 263, 60 грн (десять тисяч двісті шістдесят три гривні 60 коп.) основного боргу та 2 102, 00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 08.02.2021.

Суддя О.С. Комарова