ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2021 р. Справа № 914/208/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

судді Желіка М.Б.

судді Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Городній О.М.-представник;

від відповідача: не з`явився

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування б/н від 12.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/196/21 від 14.01.2021) про ухвалення додаткового рішення

у справі №914/208/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ в особі Філії Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в місті Львові, м. Львів (надалі АТ УКРЕКСІМБАНК)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування (надалі ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування), м.Трускавець, Львівська область

про стягнення 8 240 982,20 доларів США, що станом на 31.01.2017 по курсу НБУ складає 223 487 492,96 грн. та 12 829 347,35 грн.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Льввської області перебуває справа №914/208/17 за позовом АТ УКРЕКСІМБАНК» до ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування про стягнення заборгованості

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 ухвалу Господарського суду Львівської області від 31.03.2020 у справі №914/208/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

До Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування, б/н від 11.12.2018 (вх.№01-05/1519/1) про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить розглянути та задоволити зазначену заяву; постановити додаткове рішення у справі №914/208/17 в частині розподілу судових витрат, а саме, розподілити інші судові витрати; розгляд справи здійснювати за обов`язковою участю представника заявника. Заява викладена з посиланням на п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтована тим, що, вирішивши справу по суті, Західним апеляційним господарським судом у постанові від 31.03.2020 у справі №914/208/17 не здійснено розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги, а саме інших судових витрат.

АТ УКРЕКСІМБАНК подано заперечення на зазначену заяву №060-02/199 від 02.02.2021, в якій просить за недобросовісне користування та зловживання ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування своїми процесуальними правами та намагання будь-якими засобами затягнути та ускладнити розгляд даної справи, застосувати до заявника заходи, визначені ГПК України. Зокрема, позивач зазначає, що такі дії як системне, безпідставне і необгрунтоване подання відповідачем клопотань, заяв і скарг у даній справі, фактично позбавляючи суд змоги розглянути справу по суті, суперечать загальним засадам цивільного законодавства, встановленим п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, як справедливість, добросовісність та розумність, є причиною постійного збільшення заборгованості за відповідним кредитним договором, що в свою чергу завдає значних збитків позивачу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування б/н від 12.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/196/21 від 14.01.2021) про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає наступне.

У контексті приписів ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.Про стягнення інших судових витрат заявником в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не заявлялось.

Відповідно до ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема: новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається зі змісту постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування на ухвалу Господарського суду Львівської області від 31.03.2020 у справі №914/208/17, судом апеляційної інстанції в останньому абзаці мотивувальної частини постанови зазначено, що судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Про стягнення інших судових витрат скаржником в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не заявлялось.

Щодо посилання позивача на те, що ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування недобросовісно користується та зловживає своїми процесуальними правами та намагається будь-якими засобами затягнути та ускладнити розгляд даної справи, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

При цьому, суд зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №58/505 та від 28.04.2020 у справі №910/6245/19.

Разом з тим, наведена норма чи будь-яка інша норма Господарського процесуального кодексу України не містить імперативної заборони подавати клопотання (заяви) для вирішення питання за відсутності інших підстав або нових обставин, а лише надає можливість суду визнати такі дії зловживанням процесуальними правами залежно від конкретних обставин, і, що важливо для конкретної даної ситуації, - за умови якщо таке питання вже вирішено судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 50з-20.

Зокрема, під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи.

При цьому, право учасників справи на подання клопотань та заяв встановлене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

В свою чергу, на думку апеляційного суду, дії відповідача ставлять під сумнів бажання останньго розглядати справу впродовж розумного строку, оскільки дії відповідача фактично спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу та перешкоджання іншим учасникам процесу використовувати наявні засоби правового захисту.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення і, як наслідок, відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування б/н від 12.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/196/21 від 14.01.2021) про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі №914/208/17 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування б/н від 12.01.2021 (вх.ЗАГС № 01-05/196/21 від 14.01.2021) про ухвалення додаткового рішення.

2.Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Ухвала виготовлена та підписана 05.02.2021.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.