РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2021Справа № 910/12350/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Єременок О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" про стягнення 4 243 471,48 грн.,

за участі представників:

позивача: Штепенка В.Ю.;

відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" (далі - ТОВ "Альянс-Логістик") звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (далі - ТОВ "Гіппо") договору поставки від 23 січня 2020 року № 230120-01/1г, позивач згідно з видатковими накладними поставив відповідачу передбачений цією угодою товар. Оскільки ТОВ "Гіппо" оплату поставленого товару здійснило лише частково, заборгувавши таким чином ТОВ "Альянс-Логістик" 4 042 792,92 грн., позивач, посилаючись на статті 202, 509, 525, 530, 610, 611, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173-175, 193, 198, 229-232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

31 серпня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 25 серпня 2020 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 вересня 2020 року позовну заяву ТОВ "Альянс-Логістик" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12350/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 вересня 2020 року. Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

24 вересня 2020 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 4 243 471,48 грн. основного боргу. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 24 вересня 2020 року протокольною ухвалою без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання відкладено на 22 жовтня 2020 року.

У судовому засіданні 22 жовтня 2020 року протокольною ухвалою без виходу до нарадчої кімнати строк підготовчого провадження у даній справі було продовжено на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 5 листопада 2020 року.

У судовому засіданні 5 листопада 2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 26 листопада 2020 року.

Судове засідання у справі № 910/12350/20, призначене на 26 листопада 2020 року, не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Павленка Є.В.

Оскільки підстави, через які не відбулося вказане судове засідання, відпали, суд, ухвалами від 17 грудня 2020 року повідомив сторін про призначення розгляду цієї справи по суті на 28 січня 2021 року.

У судовому засіданні 28 січня 2021 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням зави про збільшення позовних вимог, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2020 року між ТОВ "Гіппо" та ТОВ "Альянс-Логістик" було укладено договір поставки № 230120-01/1г, за умовами якого останнє зобов`язалося передавати товар у власність ТОВ "Гіппо" відповідно до його замовлень, а ТОВ "Гіппо", у свою чергу, - прийняти цей товар та оплатити його вартість на умовах, визначених даним договором.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, з урахуванням підписаного між сторонами протоколом узгодження розбіжностей від цієї ж дати, а також скріплений печатками вказаних суб`єктів господарювання.

За змістом пунктів 1.2, 1.3 цього договору поставка товару здійснюється на підставі накладних згідно із замовленням покупця, які є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість даного правочину становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну його дії.

Згідно з пунктом 4.3 наведеної угоди передання товару постачальником і його приймання покупцем за назвою, асортиментом, кількістю і ціною здійснюється на підставі відповідної накладної й тільки за замовленням покупця.

Постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами. Ціна товару в специфікації повинна вказуватись як з ПДВ, так і без ПДВ, а також зазначатися у гривнях та включати не більше 2-х знаків після коми (пункт 5.1 договору).

Оплата за поставлений товар здійснюється покупцем протягом, але не пізніше 21 календарного дня з моменту фактичного отримання покупцем товару, що підтверджується підписанням товарно-транспортної накладної, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника (пункт 5.4 договору).

Пунктами 5.4.1, 5.4.2, 5.4.5, 5.4.6 даного правочину, у редакції договорів про внесення змін від 23 січня 2020 року № 1, № 2, № 5, № 6 до спірного договору, сторони визначили, що оплата за поставлений товар ТМ "ХБФ" (кондитер), ТМ "ХБФ" (діабетика), ТМ "ГРОНА", ТМ "СТИМУЛ", ТМ "ЧАРІВНА МОЗАЇКА", ТМ "ЛОРД", ТМ "ЕЛВАН", ТМ "ЕТІ", ТМ "Полтавакондитер", ТМ "АВК" сум у розмірах, понад ліміт, встановлений пунктом 5.5 даного договору, здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 60 календарних днів за дати поставки товару.

Відповідно до пункту 9.1 даного правочину він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на 1 рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів письмового повідомлення будь-якою стороною договору про його розірвання в порядку, передбаченому пунктом 9.1 договору, суд дійшов висновку, що договір поставки від 23 січня 2020 року № 230120-01/1г був чинним у спірний період.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору позивач згідно з видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи (т. 1, а.с. 77-254), поставив відповідачу товар, що був частково оплачений останнім.

З огляду на зазначене, а також на наявні у матеріалах справи докази, сума боргу за товар, поставлений відповідно до умов договору від 23 січня 2020 року № 230120-01/1г (на який ТОВ "Альянс-Логістик" посилалося у своєму позові), з урахуванням вартості поверненого позивачу товару, зарахування однорідних зустрічних вимог та часткових оплат, здійснених ТОВ "Гіппо", становить 3 986 591,75 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за поставлений йому товар за товарно-транспортними накладними, яка складає 3 986 591,75 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до ТОВ "Гіппо" в частині стягнення з останнього вказаної суми основного боргу.

Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ТОВ "Альянс-Логістик" посилалося на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті товару, зокрема, поставленого йому за товарно-транспортними накладними: від 23 квітня 2020 року № ЧО42200125 на суму 3 318,96 грн., від 23 квітня 2020 року № ЧО42200126 на суму 940,32 грн., від 25 квітня 2020 року № ЧО42500074 на суму 6 459,00 грн., від 28 квітня 2020 року № ЧО42800133 на суму 3 098,16 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800258 на суму 4 970,64 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800291 на суму 123,84 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800292 на суму 123,84 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800293 на суму 123,84 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800294 на суму 142,20 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800295 на суму 142,20 грн., від 29 квітня 2020 року № ЧО42800296 на суму 142,20 грн., від 6 травня 2020 року № ЧО50500291 на суму 10 709,04 грн., від 7 травня 2020 року № ЧО50600260 на суму 284,40 грн., від 7 травня 2020 року № ЧО50600260 на суму 284,40 грн., від 7 травня 2020 року № ЧО50600261 на суму 5 541,24 грн., від 8 травня 2020 року № ЧО50700239 на суму 7 603,52 грн., від 8 травня 2020 року № ЧО50700240 на суму 123,84 грн., від 13 травня 2020 року № ЧО51200211 на суму 13 441,64 грн., від 13 травня 2020 року № ЧО51200212 на суму 477,60 грн.

У той же час при дослідженні вказаних документів судом було встановлено, що останні були виписані на підставі іншого договору поставки від 23 січня 2020 року № 00056356, який не є предметом розгляду даного спору.

Також судом встановлено, що у матеріалах справи відсутня товарно-транспортна накладна від 6 червня 2020 року № Р060600319 на суму 247,68 грн. Інші докази, які свідчать про отримання ТОВ "Гіппо" товару, поставленого йому за вищевказаною товарно-транспортною накладною, також відсутні у матеріалах даної справи.

Крім того, сума заборгованості нарахована позивачем за поставлений відповідачу товар у розмірі 198 865,57 грн., не підтверджена жодними допустимими доказами, які також відсутні у матеріалах даної справи.

Зважаючи на те, що ТОВ "Альянс-Логістик" не довело суду належними і допустимими доказами факту наявності у ТОВ "Гіппо" заборгованості за вищевказаними товарно-розпорядчими документами, суд дійшов висновку про необґрунтованість даного позову в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 256 879,73 грн., у зв`язку з чим у задоволенні вимог позивача у цій частині слід відмовити.

За приписами частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин вимоги ТОВ "Альянс-Логістик" підлягають частковому задоволенню.

Водночас відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (01042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3, корпус 2, кабінет 33; ідентифікаційний код 32650231) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" (03115, місто Київ, вулиця Краснова, будинок 27; ідентифікаційний код 42933160) заборгованість у сумі 3 986 591 (три мільйона дев`ятсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто одну) грн. 75 коп., а також 59 798 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 87 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 2 лютого 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко