ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/241/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Женгімас України»
про стягнення коштів
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Женгімас України» (далі - відповідач) про стягнення 544946 грн. за контрактом від 21.05.2018 № AZ-18 та додатковою угодою від 07.07.2020 № 17 та 10353,86 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2021 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162, п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172, ч. 1, ст. 174 та відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення. Зобов`язано позивача усунути зазначені в ухвалі від 27.01.2021 недоліки позовної заяви, подавши до суду упродовж десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху: відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; належні та допустимі докази, які підтверджують відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів за місцезнаходженням відповідача за даними його державної реєстрації як суб`єкта господарювання; належні та допустимі докази, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У встановлений судом строк від позивача надійшла заява про усунення недоліків від 29.01.2021, якою позивач частково усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі № 911/241/21, а саме: повідомив про наявність у представника позивача оригіналів письмових та електронних доказів, які були подані з позовною заявою, а також надав в якості доказів, які підтверджують відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів за місцезнаходженням відповідача за даними його державної реєстрації як суб`єкта господарювання опис вкладення від 28.01.2021 та накладну «Укрпошта» від 28.01.2021 № 107.

В той же час, до заяви позивача від 29.02.2021 про усунення недоліків не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання даної позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY» до Господарського суду Київської області.

Додані до заяви квитанції від 19.01.2021 № 47419 про сплату судового збору в розмірі 8174,19 грн. та від 27.01.2012 № 81798 про сплату судового збору в розмірі 155,31 грн. не є належними та допустимими доказами, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання даної позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY» з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Об`єкти справляння судового збору визначені статтею 3 Закону України «Про судовий збір», згідно з ч. 1 якої судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначає, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20).

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Згідно п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції.

Згідно з додатками до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями п. 3.7 Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

З викладеного вбачається, що розрахунковий документ про перерахування судового збору додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/) в розділі «судовий збір» зазначено платiжнi реквiзити для перерахування судового збору при зверненні до Господарського суду Київської області та приклад заповнення графи «Призначення платежу» в платіжному документі, а саме: «*;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Господарський суд Київської області».

Як доказ сплати судового збору за подання позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY» до Господарського суду Київської області заявник подав суду квитанції від 19.01.2021 № 47419 про сплату судового збору в розмірі 8174,19 грн. та від 27.01.2012 № 81798 про сплату судового збору в розмірі 155,31 грн., у розділі призначення платежу яких зазначено: «*;НОМЕР_2; Судовий збір за позовом ОСОБА_2 ».

Зазначені квитанції за своїм змістом підтверджують сплату судового збору за подання позову ОСОБА_2 , тобто позовної заяви іншої особи, а не позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY».

Згідно виписок про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір сплачений за квитанціями від 19.01.2021 № 47419 про сплату судового збору в розмірі 8174,19 грн. та від 27.01.2012 № 81798 про сплату судового збору в розмірі 155,31 грн. за позовом ОСОБА_2 зараховано до державного бюджету України.

За вказаних обставин, квитанції від 19.01.2021 № 47419 про сплату судового збору в розмірі 8341,01 грн. та від 27.01.2012 № 81798 про сплату судового збору в розмірі 158,48 грн. не можуть вважатися належними доказами сплати судового збору за подання позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY», судовий збір за подання якої по справі № 911/241/20 до спеціального фонду державного бюджету України не зараховано.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заявником не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання до Господарського суду Київської області позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY».

Подібний висновок викладено в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.01.2021 у справі № 910/16418/19.

Таким чином, станом на день винесення даної ухвали позивачем не усунені у встановлений судом спосіб і строк усі недоліки позовної заяви, а саме: не надано до суду належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання до Господарського суду Київської області позовної заяви Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY».

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, позовна заява Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY» і додані до неї документи підлягають поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 4 ст. 174, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

Позовну заяву Компанії «SIA ADEL TRADE LOGISTIC COMPANY» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Женгімас України» про стягнення 544946 грн. за контрактом від 21.05.2018 № AZ-18 та додатковою угодою від 07.07.2020 № 17 та 10353,86 грн. пені і додані до неї документи повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк