ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/4051/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Хотенець П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А», 61106, м. Харків, вул. Плиткова, 12, ;
доДержавного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ;
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»
ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором поставки № 914дп від 15.07.2020 у розмірі 6264, 14 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2102, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.12.2020 позовна заява вх. № 4051/20 передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., суддя Яризько В.О., суддя Хотенець П.В.

Ухвалою суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву (вх. № 922/4051/20) до розгляду в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11, відкрито провадження у справі № 922/4051/20, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив 5 днів з моменту його отримання відповідно до положень статті 251 ГПК України.

28.12.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» надійшло клопотання (вх. № 30245) про долучення до матеріалів справи копії платіжного доручення № 621 від 14.12.2020 про сплату витрат на правничу допомогу.

31.12.2020 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшов відзив на позовну заяву вих. № 002-16/013/6626 від 30.12.2020 (вх. № 30555), в якому останній просив закрити провадження у справі за відстності предмету спору, оскільки 24.12.2020 відповідачем сплачено заборгованість за поставлений товар. Також, просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

13.01.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» надішла відповідь на відзив (вх. № 662), в якій позивач повідомив про сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 6264, 14 грн. Просив вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2102, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. Вказана відповідь на відзив досліджена судом та приєднана до матеріалів справи.

19.01.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшли заперечення вих. № 002-16/013/171 від 18.01.2021 (вх. № 1184), в яких останній просив: закрити провадження у справі за відстності предмету спору; відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.; у разі непогодження з обгрунтуванням щодо недоведеності позивачем факту встановлення розміру гонорару адвоката, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Вказвні заперечення досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

15.07.2020 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» (постачальник) укладено договір поставки № 914дп (далі - Договір), відповідно умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується прийняти та оплатити товарно матеріальні цінності (далі товар), асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначаються сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 8-13).

Згідно з п. 1.2. Договору, поставка товару буде відбуватися однією партією. Для погодження товару сторони складають та підписують Специфікацію, що є невід`ємною частиною Договору, яка має в обов`язковому порядку містити посилання на цей Договір, асортимент, комплектність, кількість, вартість товару та бути підписаною сторонами.

Відповідно до п. 2.1. Договору, ціна Договору дорівнює загальній вартості всього товару, поставленого за цим Договором та складає 6264, 14 грн., у тому числі ПДВ 20 % 1044, 02 грн.

Згідно з п. 2.3. Договору, покупець зобов`язується оплатити постачальнику вартість партії товару протягом 15 банківських днів з дати прийняття покупцем партії товару за асортиментом, комплектністю та якістю відповідно до п. 4.5. Договору, якщо інші умови та строк оплати на відповідну партію товару не визначені сторонами відповідно до п. 1.2. Договору, але в будь якому випадку не раніше отримання покупцем оригіналу рахунку на такий товар.

Відповідно до п. 2.4. Договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в безготівковій формі.

Згідно з п. 3.2. Договору, про готовність товару до поставки постачальник повідомляє покупця письмово не пізніше ніж за 3 календарних дні до дати поставки. Не повідомлення постачальником покупця про готовність товару до поставки прирівнюється до невиконання зобов`язань по поставці.

Відповідно до п. 4.1. Договору, передача постачальником товару покупцю фіксується шляхом підписання двосторонньої видаткової накладної та/або ату приймання передачі, товарно транспортної накладної, у яких зазначають асортимент, комплектність, кількість та вартість товару, що передається постачальником покупцю. Обов`язок по складанню первинних документів покладений на постачальника.

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту їхніми печатками (у разі наявності) і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

15.07.2020 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 1 до договору поставки № 914дп від 15.07.2020 (а.с. 13).

Відповідно до вказаної Специфікації сторони погодили поставку товару на загальну суму 6264, 14 грн.

Згідно з умовами вказаної специфікації поставка здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання специфікації.

З матеріалів справи вбачається, що поставка продукції була здійснена 28.07.2020 на загальну суму 6264, 14 грн., що підтверджується видатковою накладною № 133 від 28.07.2020 на суму 6264, 14 грн. (а.с. 14).

Відповідно умов Специфікації № 1, оплата 100 % здійснюється по факту постачання, відтермінування платежу протягом 30 календарних днів.

Позивач вказує, що станом на момент звернення до суду відповідачем заборгованість у розмірі 6264, 14 грн. сплачено не було.

Разом з тим, 31.12.2020 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшов відзив на позовну заяву вих. № 002-16/013/6626 від 30.12.2020 (вх. № 30555), в якому останній повідомив про те, що 24.12.2020 відповідачем сплачено заборгованість за поставлений товар у повному обсязі, що підтверджкється платіжним дорученням № 6971 від 24.12.2020 на суму 6264, 14 грн.

Позивач в свою чергу, 13.01.2021 у відповідь на відзив (вх. № 662) також підтвердив, що заборгованість за поставлений товар у розмірі 6264, 14 грн. дійсно була сплачена відповідачем.

Відповідно до ч. 3 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як вбачається з наданого платіжного доручення № 6971 від 24.12.2020 Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» сплатило на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» суму у розмірі 6264, 14 грн., призначення платежу: «сплата по рахунку № 172 від 28.07.2020, згідно Договору № 914дп від 15.07.2020».

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 231 ГПК України, суд закриває провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору

Крім того, згідно з ч. 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 615 від 11.12.2020 (а.с. 7).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, враховуючи закриття провадження у справі, сплачена сума судового збору може бути повернута за письмовим клопотанням позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000, 00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до АБ «Леноніда Тамазликар», з метою надання йому юридичних послуг з приводу захисту інтересів в суді, про що було укладено відповідний договір № 01/12-2020/Ст від 01.12.2020 (а.с. 24-36).

Факт надання юридичних послуг підтверджують наявні в матеріалах справи документи :

- копією договору № 01/12-2020/Ст від 01.12.2020 (а.с. 24-36);

- копією Акту приймання передачі наданої правової допомоги від 10.12.2020 (а.с. 37);

- копією Ордера серії КС № 664303 від 01.12.2020 (а.с. 40);

- копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7159/10, виданого 07.12.2018 (а.с. 41).

- копією платіжного доручення № 621 від 14.12.2020 на суму 4000, 00 грн., призначення платежу: «сплата за правову допомогу згідно акту приймання передачі наданої правової допомоги від 10.12.2020, за договором № 01/12-2010Ст від 01.12.2020.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тобто витрати на послуги адвоката мають бути фактично понесеними та підтвердженими належними фінансовими документами.

Колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного суду у своїй постанові від 05.02.2019 у справі № 906/194/18 та постанові від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18 зауважила, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Позивачем надано до суду докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн., зокрема, платіжне доручення № 621 від 14.12.2020 на суму 4000, 00 грн., призначення платежу: «сплата за правову допомогу згідно акту приймання передачі наданої правової допомоги від 10.12.2020, за договором № 01/12-2010Ст від 01.12.2020.

Разом з тим, відповідач заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування вказує, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи (яка за своєю категорією не є складною) та обсягу наданих адвокатом послуг. У зв`язку з чим просить зменшити суму судових витрат.

Виходячи зі змісту положень ч. 5, 6 статті 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Так, з Акту приймання передачі наданої правової допомоги від 10.12.2020 вбачається, що Бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу у справі:

1.1. Консультація щодо захисту прав клієнта, узгодження правової позиції, вивчення Бюро наданих клієнтом документів копії (договору поставки № 914дп від 15.07.2020; Специфікації № 1 від 15.07.2020; видаткової накладної № 133 від 28.07.2020; вимоги; листа вих. № 002-16/013/5689 від 11.11.2020; підготовчка та подання позову до господарського суду щодо стягнення боргу з ДП «Завод імені В.О. Малишева») вартістю 3000, 00 грн. без участі в судових засіданнях.

1.2. У разі задоволення позову, гонорар Бюро становить 1000, 00 грн. (а.с. 37).

Вимога позивача про стягнення з відповідача гонорару Бюро, у разі задоволення позову, за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 462/9002/14-ц, від 3 липня 2019 року у справі № 757/20995/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 826/8107/16, від 10 липня 2019 року у справі № 912/2391/16.

У справі «Іатрідіс проти Греції» Європейський суд з прав людини визначив, що угода про виплату адвокату частки від виграшу є угодою, в якій клієнт зобов`язується виплатити адвокату як гонорар певний процент від тієї суми, яку суд може йому присудити у разі виграшу. Суд зазначив, що подібні угоди, якщо вони юридично дійсні, можуть свідчити про те, що у заявника дійсно виник обов`язок виплатити гонорар своєму адвокату.

Зважаючи на те, що суттю договірних правовідносин за договором про надання правової допомоги є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів як права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при її розгляді, з одного боку, та права виконавця зазначених послуг на отримання оплати їх вартості, з іншого, враховуючи, що відповідач після відкриття провадження господарським судом Харківської області сплатив основний борг, а отже спір між сторонами в даній справі відсутній через сплату відповідачем заборгованості за договором, а відтак, головна умова для стягнення так званого «гонорару успіху» - відсутня.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн. є обґрунтованими, в іншій частині у розмірі 1000, 00 грн. суд відмовляє.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 231, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/4051/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення коштів.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

В частині стягнення 1000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу -відмовити.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь - А» (61106, м. Харків, вул. Плиткова, 12, ).

Відповідач: Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому статтями 254, 255, 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.02.2021.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько П.В. Хотенець