ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. Справа№ 927/889/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.;

судове засідання відбувалося в режимі відеоконференції

за участю представників:

ТОВ "ЮРВАС" - Д.А. Бистров;

КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" - А.М. Безух;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРВАС"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020

у справі №927/889/18 (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора"

до Приватного підприємства "Молокозавод - Олком" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРВАС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: арбітражний керуючий Седлецький О.В.

про визнання договору недійсним,

поданої в межах справи

за заявою Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора"

до Приватного підприємства "Молокозавод - Олком"

про відкриття справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Молокозавод - Олком"; визнано безспірні вимоги Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" в розмірі 53 492 070,55 грн заборгованості та 17 620,00 грн судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Седлецького О.В.

18.06.2020 до Господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство Приватного підприємства "Молокозавод - Олком", надійшла заява від 17.06.2020 №158 Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" до Приватного підприємства "Молокозавод - Олком" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРВАС" про визнання договору недійсним (надалі - Заява), згідно якої заявник просив визнати недійсним договір про зворотню фінансову допомогу №24 від 25.06.2018, укладений між Приватним підприємством "Молокозавод - Олком" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРВАС".

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 заяву КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" від 17.06.2020 №158 до ПП "Молокозавод - Олком" та ТОВ "ЮРВАС" про визнання договору недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу №24 від 25.06.2018, укладений між ПП "Молокозавод - Олком" та ТОВ "ЮРВАС"; розподілено судовий збір.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "ЮРВАС" 20.11.2020 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" до ПП "Молокозавод - Олком" та ТОВ "ЮРВАС" про визнання недійсним договору зворотної фінансової допомоги №24 від 25.06.2018 відмовити у повному обсязі.

Ключовими аргументами апеляційної скарги є:

- надані ТОВ "ЮРВАС" кошти до ПП "Молокозавод - Олком" в якості фінансової допомоги є коштами ТОВ "ЮРВАС", отриманими від господарської діяльності;

- не надання суду договорів на підставі яких ТОВ "ЮРВАС" отримало від ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" грошові кошти, не може вказувати на те, що договір зворотної фінансової допомоги є фіктивним, оскільки він не відноситься до предмету спору у даній справі, та стосується відносин ТОВ "ЮРВАС" з іншою юридичною особою;

- не надання суду доказів того, що між ТОВ "ЮРВАН" та ПП "Молокозавод - Олком" був укладений договір від 22.08.2011 р. з поставки обладнання, також не вказує, що договір зворотної фінансової допомоги є фіктивним, і такий договір може бути наданий виключно ТОВ "ЮРВАН" або ПП "Молокозавод - Олком", а не ТОВ "ЮРВАС", оскільки останній не є стороною цього договору.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.11.2020 апеляційна скарга ТОВ "ЮРВАС" у справі №927/889/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ "ЮРВАС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України (не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі), надано заявнику строк на усунення недоліків.

04.12.2020 на електронну адресу суду апеляційної інстанції від ТОВ "ЮРВАС" на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, надійшов лист до якої додано докази сплати судового збору у встановленому розмірі (6 306,00 грн).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 у справі №927/889/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ЮРВАС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18; розгляд апеляційної скарги ТОВ "ЮРВАС" призначено на 12.01.2021; роз`яснено сторонам право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

31.12.2020 до суду апеляційної інстанції від КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" надійшов відзив на апеляційну скаргу ( в частині заяви щодо визнання договору недійсним).

Ключовими аргументами відзиву є:

- Баланс підприємства ТОВ "Юрвас" не підтверджує наявність кредиторської заборгованості перед ПП "Молокозавод - Олком" в заявленій сумі 62 817 412,00 грн.;

- ТОВ "ЮРВАС", ТОВ "ЮРВАН", ПП "Молокозавод - Олком" не подали жодних документів про механізм отримання ним коштів в сумі 62 817 412,00 грн. та легітимні підтверджуючі документи на зазначену операцію.

04.01.2021 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "ЮРВАС" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням сервісу "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у справі №927/889/18 клопотання представника ТОВ "ЮРВАС" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням сервісу "EasyCon" задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 у справі №927/889/18 розгляд апеляційної скарги ТОВ "ЮРВАС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 відкладено до 26.01.2021.

13.01.2021 року на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням сервісу "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 у справі №927/889/18 клопотання представника ТОВ "ЮРВАС" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням сервісу "EasyCon" задоволено.

19.01.2021 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" надійшло клопотання, в якому він просить суд допустити участь представника КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" в засіданні в режимі відеоконференції. Місцем проведення відеоконференції заявник просить призначити: Центральний апеляційний господарський суд або Господарський суд Дніпропетровської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі №927/889/18 задоволено клопотання КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" про проведення засідання в режимі відео конференції; доручено Центральному апеляційному господарському суду (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65) провести судове засідання у справі № 927/889/18 в режимі відеоконференції 26.01.2021.

22.01.2021 до суду апеляційної інстанції від ТОВ "ЮРВАС" надійшли докази на підтвердження повноважень представника ТОВ "ЮРВАС" з додатками (копія довіреності від 01.10.2020 року; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП №001865 від 08.11.2018 року.)

В судовому засіданні 26.01.2021 представник ТОВ "ЮРВАС" вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви КТ"Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" відмовити у повному обсязі.

Представник КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

26.01.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, судова колегія враховує, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Таким чином, станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали (05.11.2020 року) ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність, відтак в даному випадку застосуванню підлягають норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018р., зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство ПП "Молокозавод - Олком"; визнано безспірні вимоги КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" в розмірі 53 492 070,55 грн. заборгованості та 17 620,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Седлецького О.В.

23 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" про визнання додаткових кредиторських вимог до боржника в сумі 29 391 799,40 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

29 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява ТОВ "ЮРВАС" про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 62 817 412,00 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог ТОВ "ЮРВАС" посилається на невиконання боржником взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення фінансової допомоги, наданої згідно договору зворотної фінансової допомоги № 24 від 25.06.2018р., укладеного між ТОВ "ЮРВАС" та боржником.

ПП "Молокозавод - Олком" грошові вимоги ТОВ "ЮРВАС" визнало в повному обсязі (т. 4, а.с. 224). Натомість, розпорядником майна боржника вимоги ТОВ "ЮРВАС" були відхилені у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості у боржника.

КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" також заперечило проти кредиторських вимог ТОВ "ЮРВАС" (т. 4, а.с. 173 - 174), вказуючи, що дане товариство не є працюючим підприємством і не могло мати на своїх банківських рахунках 62 817 412,00 грн.

В процедурі розпорядження майном боржника судом були задоволені клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. про витребування доказів. Так, ухвалою від 19.12.2019р. витребувано, зокрема, у Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" довідку про рух коштів по рахункам ПП "Молокозавод - Олком" за останні три календарні роки (2016 - 2019) по день надання відповіді на відповідний запит. Уповноважено на одержання таких доказів розпорядника майна боржника.

Ухвалою суду від 24.12.2019р. витребувано від боржника документи необхідні для проведення аналізу фінансово - господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; по виявленню (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства тощо. Уповноважено на одержання таких доказів розпорядника майна боржника.

18 червня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство ПП "Молокозавод - Олком", надійшла заява від 17.06.2020р. № 158 КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" до ПП "Молокозавод - Олком" та ТОВ "ЮРВАС" про визнання договору недійсним, згідно якої заявник просив визнати недійсним договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладений між ПП"Молокозавод - Олком" та ТОВ "ЮРВАС".

В обґрунтування Заяви товариство зазначає, що на його думку, спірний договір є удаваним правочином, підписаним для створення фіктивної кредиторської заборгованості.

Також, заявник вказує, що за інформацією Головного управління ДФС у Запорізькій області ТОВ "ЮРВАС" не є працюючим товариством і до відповідних органів не звітує; статутний фонд товариства становить 1000 грн. і грошові кошти, надані боржнику як поворотна фінансова допомога в сумі 62 817 412 гривень, були відсутні на рахунках юридичної особи; крім того, відповідна операція в балансі та ф-2, податковій звітності товариства не знайшла свого відображення. Фактично надані боржнику грошові кошти є коштами ПП "Молокозавод - Олком", які були перераховані останнім на рахунки ТОВ "ЮРВАС" через декілька транзитних фірм в період з 03.07.2018р. по 12.07.2018р.

Додатково заявник посилався на наявність підстав для визнання недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. згідно положень ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, адже внаслідок його укладення боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій ТОВ "ЮРВАС".

За наслідками розгляду заяви про визнання договору недійсним, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 її було задоволено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим що договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. був вчинений умисно ТОВ "ЮРВАС" та ПП "Молокозавод - Олком" не з метою реального надання фінансової допомоги, а з метою створення штучної кредиторської заборгованості у ПП "Молокозавод - Олком" задля подальшого його ухилення від сплати ним кредитних зобов`язань перед КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора", отримання контролю через ТОВ "ЮРВАС" над ПП "Молокозавод - Олком" в справі про банкрутство, отримання ТОВ "ЮРВАС" грошового або іншого задоволення кредиторських вимог.

За таких обставин, даний правочин є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Даний правочин підлягає визнанню судом недійсним.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Предметом судового розгляду у даній справи є вимога КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" про визнання недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. обґрунтована із посиланням на приписи статті 234, 235 ЦК України, ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та вчиненням відповідачами оспорюваного правочину з метою створення штучної кредиторської заборгованості у ПП "Молокозавод - Олком" задля подальшого його ухилення від сплати ним кредитних зобов`язань перед позивачем, отримання контролю через фіктивну фірму над своїм підприємством в стадії банкрутства та отримання на таку фіктивну фірму грошового або іншого задоволення кредиторських вимог, яких в дійсності не існує.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

За змістом статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16 тощо.

Отже правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи".

Тому, в кожній справі про визнання правочину недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Отже фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Суд відзначає, що для вирішення питання про визнання недійсним правочину оспорюваного заінтересованою особою правове значення має встановлення впливу наслідку вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи.

У даному випадку важливим є врахування, що таке звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину.

Тому у разі оскарження правочину заінтересованою особою необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

З конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Недійсність договору як приватно - правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати (висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17).

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Колегія суддів відмічає, правочини, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Поручитель, який став солідарним боржником у зв`язку з невиконанням позичальником свого обов`язку у кредитному зобов`язанні, що виникло первинно з його волі та згідно з його бажанням, не є абсолютно вільним у обранні варіантів власної поведінки, його дії не повинні призводити до такого стану, у якому він ставатиме неплатоспроможним перед своїми кредиторами (висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17).

Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання із повернення суми позики діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.

Відтак будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

Верховний Суд звертає увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

Частиною 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, зокрема, у випадку коли боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Дана правова норма встановлює специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

З огляду на сферу регулювання Кодексу України з процедур банкрутства загалом і за змістом зазначеної норми статті 42, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених Цивільним кодексом України підстав для визнання правочинів недійсними.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.06.2017р. по справі № 908/3197/16, яка набрала законної сили, визнано вимоги КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" до ПрАТ "Мелітопольський олійноекстракційний завод" на суму 81 371 244,36 грн. (17 358 614,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США, що становить 64 012 629,97 грн. станом на 20.12.2016р. по курсу НБУ 26,3960 за 1 долар США).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14, яке набрало законної сили, присуджено до стягнення з ПП "Молокозавод - Олком" на користь КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" 54 277 604,07 грн. заборгованості (17 358 614,39 грн. та 2 395 405,58 доларів США, що становить 36 918 989,68 грн. станом на 14.11.2014р. по курсу НБУ 15,412417 за 1 долар США) та 73 080,00 грн. судового збору.

Даними судовими рішеннями Господарського суду Запорізької області встановлено обставини щодо неналежного виконання ПрАТ "Мелітопольський олійноекстракційний завод" (основним боржником) та ПП "Молокозавод - Олком" (поручителем) своїх зобов`язань перед ПАТ "ОТП Банк" згідно договору про надання банківських послуг від 16.08.2012р. № CR 12-143/200-4; і обставини щодо відступлення ПАТ "ОТП Банк" на користь КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" своїх прав кредитора по договору надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018р. по даній справі про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП "Молокозавод - Олком" визнано вимоги КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" в розмірі 53 492 070,55 грн. заборгованості як безспірні, які підтверджуються рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14, постановою Верховного Суду від 06.06.2018р. і наказом, виданим 15.06.2018р. Господарським судом Запорізької області на примусове виконання вказаних вище судових рішень.

25 червня 2018 року між ТОВ "ЮРВАС" та ПП "Молокозавод - Олком" був укладений договір зворотної фінансової допомоги № 24 згідно умов якого ТОВ "ЮРВАС" надає ПП "Молокозавод - Олком" зворотну фінансову допомогу в розмірі 75 000 000,00 грн., яку останній зобов`язується повернути до 31.08.2018р. (том 4, а.с. 136).

На підтвердження виконання умов договору в частині надання фінансової допомоги ТОВ "ЮРВАС" надано виписку ПАТ "Альфа - Банк" від 01.08.2018р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.07.2018р. по 01.08.2018р. (том 4, а.с. 138 - 151).

З даної виписки вбачається, що ТОВ "ЮРВАС" 05.07.2018р. - 12.07.2018р. та 24.07.2018р. перерахувало на рахунок ПП "Молокозавод - Олком" грошові кошти в розмірі 63 000 012,00 грн. "згідно договору зворотної фінансової допомоги № 24 від 25.06.2020р.".

В той же час, з цієї ж банківської виписки вбачається, що грошові кошти в розмірі 63 000 012,00 грн. були отримані ТОВ "ЮРВАС" від ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" (ТОВ "Ю. І. К", код 41117850) згідно: договору № 14 адміністрування програмного забезпечення (11 646 136,00 грн.); згідно договору № 63 від 03.07.2018р. консультування з питань сплати акцизів та ПДВ (11 604 964,00 грн.); згідно договору № 43 від 10.07.2018р. на проведення аналітичного дослідження оптового ринку нафтопродуктів (39 749 067,00 грн.).

При цьому, доказів того, що між ТОВ "ЮРВАС" та ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" дійсно були укладені такі договори і що перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "ЮРВАС" відповідає їх умовам, суду надано не було.

Із доданої позивачем до Заяви виписки ПАТ "Альфа - Банк" по особовому рахунку НОМЕР_2 (а.с. 27 - 33) вбачається, що за період з 03.07.2018р. по 12.07.2018р. включно ПП "Молокозавод - Олком" з рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ "Альфа-Банк", було перераховано ТОВ "ЮРВАН" () на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ "Альфа-Банк" 59 656 750,00 грн.:

100,00 грн. та 2 000 000,00 грн. - призначення платежу: "оплата обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9148, 9149);

485 000,00 грн., 600 000,00 грн., 745 000,00 грн., 845 100,00 грн., 1 116 000,00 грн., 1 230 000,00 грн., 1 287 000,00 грн., 1 500 000,00 грн. - призначення платежу: "оплата обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9151, 9158, 9152, 9155, 9154, 9153, 9157, 9150);

435 000,00 грн., 495 000,00 грн., 557 000,00 грн., 650 000,00 грн., 675 000,00 грн., 817 000,00 грн., 865 000,00 грн., 1 230 000,00 грн. - призначення платежу: "оплата обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9161, 9167, 9169, 9170, 9159, 9160, 9168, 9171);

465 000,00 грн., 553 000,00 грн., 560 000,00 грн., 600 000,00 грн., 620 000,00 грн., 750 000,00 грн., 753 000,00 грн., 800 000,00 грн., 800 000,00 грн. - призначення платежу: "сплата за обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9176, 9179, 9173, 9180, 9175, 9177, 9178, 9174, 9181);

300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 400 000,00 грн., 450 000,00 грн., 500 000,00 грн., 500 000,00 грн., 600 000,00 грн., 700 000,00 грн., 700 000,00 грн., 700 000,00 грн., 750 000,00 грн., 800 000,00 грн., 800 000,00 грн., 1 700 000,00 грн. - призначення платежу: "сплата за обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9150, 9155, 9149, 9157, 9152, 9160, 9161, 9151, 9156, 9159, 9158, 9153, 9154, 9162);

100 000,00 грн., 200 000,00 грн., 200 000,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 400 000,00 грн., 400 000,00 грн., 500 000,00 грн., 500 000,00 грн., 500 000,00 грн., 500 000,00 грн., 600 000,00 грн., 600 000,00 грн., 700 000,00 грн., 1 300 000,00 грн., 1 500 000,00 грн., 1 500 000,00 грн., 1 500 000,00 грн., 1 500 000,00 грн., 1 500 000,00 грн., 1 700 000,00 грн. - призначення платежу: "сплата за обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9181, 9170, 9179, 9164, 9165, 9176, 9168, 9175, 9167, 9171, 9172, 9178, 9166, 9177, 9169, 9174, 9180, 9182, 9183, 9184, 9185, 9173);

123 650,00 грн., 200 000,00 грн., 200 000,00 грн., 200 000,00 грн., 300 000,00 грн., 300 000,00 грн., 500 000,00 грн., 700 000,00 грн., 800 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 500 000,00 грн., 1 500 000,00 грн. - призначення платежу: "сплата за обладнання зг. договору б/н від 22.08.2011 за вимогою № 284 від 02.07.2018" (платіжні документи № 9191, 9190, 9192, 9200, 9189, 9199, 9203,9204, 9188, 9198, 9195, 9196, 9197, 9193, 9194, 9201, 9202).

Доказів з поставки обладнання зг.договорів в матеріалах справи відсутні, і не були подані до суду апеляційної інстанції. Представником апелянта було зазначено що не надання Договорів на підставі яких ТОВ "ЮРВАС" отримано від ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" грошові кошти, не може вказувати на те, що договір зворотної фінансової допомоги є фіктивним, оскільки він не відноситься до предмету спору у даній справі, та стосується відносин ТОВ "ЮРВАС" з іншою юридичною особою.

На виконання ухвали суду від 23.06.2020р. про витребування доказів Головне управління ДПС у Запорізькій області листом від 07.07.2020р. № 39873/10/08-01-56-02 повідомило про те, що ТОВ "ЮРВАС" () та ТОВ "ЮРВАН" () з 2014 року не звітують, а тому надати запитувані документи неможливо.

Головне управління ДПС у м. Києві листом від 03.07.2020р. № 15230/9/26-15-02-06-25 повідомило про те, що ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві; згідно інформаційних ресурсів ГУ ДПС у м. Києві відсутні відомості стосовно подання до ГУ ДПС у м. Києві фінансової та податкової звітності за 2018 рік; ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" не зареєстровано в якості платника ПДВ.

Відповідно до п.2 ст.3 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №966 від 16.07.1999р. бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.44.1. Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України - підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В здійснених операціях ПП "Молокозавод - Олком", ТОВ "ЮРВАН", ТОВ "Юридична інвестиційна компанія", ТОВ "ЮРВАС" по перерахуванню коштів відсутня мета підприємницької діяльності - одержання прибутку від операції. Тобто всі ці операції суперечили статутній діяльності зазначених підприємств. Будь-які бухгалтерські документи, які обґрунтовують правомірність зазначених перерахувань грошових коштів відсутні.

З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань вбачається, що:

ТОВ "ЮРВАС" (код 38831181) зареєстровано 13.08.2013р.; місцезнаходження: 72319, Запорізька обл., м. Мелітопіль, вул. Івана Алексєєва, 29/1; розмір статутного капіталу: 1 000,00 грн.; основний вид діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 08.04.2014 було внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації; 22.06.2018 було внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи;

ТОВ "ЮРВАН" (код 38851029) зареєстровано 23.10.2013р.; місцезнаходження: 72319, Запорізька обл., м. Мелітопіль, вул. Івана Алексєєва, 29/1; розмір статутного капіталу: 1 000,00 грн.; основний вид діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 07.04.2014 було внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації; 22.06.2018 було внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи;

ТОВ "ЮРИДИЧНА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ", ТОВ "Ю. І. К." (код 41117850) зареєстровано 01.02.2017р.; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Ванди Василевської, 7; розмір статутного капіталу: 100 000,00 грн.; основний вид діяльності: діяльність у сфері права.

За правилами ст. 73, 74, 76, 79, 86 ГПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд акцентує увагу на наступні обставини:

договір зворотної фінансової допомоги № 24 був укладений між ТОВ "ЮРВАС" та ПП "Молокозавод - Олком" 25 червня 2018 року, тобто одразу після набрання законної сили рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14 та видачі судом наказу на його примусове виконання - стягнення з ПП "Молокозавод - Олком" на користь КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" 54 277 604,07 грн. заборгованості;

ТОВ "ЮРВАС" надало докази перерахування 05.07.2018р. - 12.07.2018р. та 24.07.2018р. на рахунок ПП "Молокозавод - Олком" грошових коштів в розмірі 63 000 012,00 грн. (виписка ПАТ "Альфа - Банк" від 01.08.2018р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.07.2018р. по 01.08.2018р.). Однак згідно цієї ж банківської виписки грошові кошти в розмірі 63 000 012,00 грн. були отримані ТОВ "ЮРВАС" від ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" (ТОВ "Ю. І. К", код 41117850) в цей же період згідно договорів укладених напередодні або під час проведення грошових переказів;

доказів того, що між ТОВ "ЮРВАС" та ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" дійсно були укладені такі договори і що перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "ЮРВАС" відповідає їх умовам, суду надано не було;

розмір статутного капіталу ТОВ "ЮРВАС" і ТОВ "ЮРВАН" - 1 000,00 грн.;

ТОВ "ЮРВАС" та ТОВ "ЮРВАН" з квітня 2014 року по 22.06.2018р. знаходились в стані припинення юридичної особи в результаті ліквідації за рішенням їх засновників (учасників) згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

ТОВ "ЮРВАС" та ТОВ "ЮРВАН" не подають фінансову та податкову звітність з 2014 року згідно листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 07.07.2020р. № 39873/10/08-01-56-02;

ТОВ "Юридична інвестиційна компанія" не подавало фінансову та податкову звітність за 2018 рік згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві від 03.07.2020р. № 15230/9/26-15-02-06-25;

за період з 03.07.2018р. по 12.07.2018р. включно ПП "Молокозавод - Олком" перерахувало на рахунок ТОВ "ЮРВАН" 59 656 750,00 грн. в якості оплати за обладнання згідно договору від 22.08.2011р. При цьому, доказів того, що між ТОВ "ЮРВАН" та ПП "Молокозавод - Олком" дійсно був укладений такий договір і що перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "ЮРВАН" відповідає його умовам, та що було здійснено таку поставку суду надано не було.

З огляду на вищевикладене, суд визнає встановленою обставину щодо того, що надані ПП "Молокозавод - Олком" в якості фінансової допомоги грошові кошти фактично є коштами ПП "Молокозавод - Олком", які були перераховані останнім в липні 2018 року на рахунки ТОВ "ЮРВАС" через декілька транзитних фірм (ТОВ "ЮРВАН" і ТОВ "Юридична інвестиційна компанія"), з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів, адже у ТОВ "ЮРВАС" не було на банківських рахунках власних грошових коштів у розмірі 62 817 412,00 грн. Дане товариство з квітня 2014 року по 22.06.2018р. знаходилось в стані припинення і не вело господарську діяльність.

Крім того, оскільки в якості фінансової допомоги ПП "Молокозавод - Олком" фактично отримало власні грошові кошти, суд вважає, що існують підстави для визнання правочину недійсним згідно ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони - ТОВ "ЮРВАС".

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Отже, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме - кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 922/2362/17).

Як вказувалось вище, ухвалою від 26.12.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство ПП "Молокозавод - Олком" і визнано безспірні вимоги КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" в розмірі 53 492 070,55 грн. заборгованості.

ТОВ "ЮРВАС" також подано заяву про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 62 817 412,00 грн. Розгляд даної заяви триває в попередньому засіданні суду у справі про банкрутство.

Суд наголошує, що визначальну роль у процедурі банкрутства відіграє дотримання принципу конкурсного імунітету кредиторів, який спрямований на попередження та усунення будь-яких переваг одних кредиторів на шкоду інших. Важливе значення у дотриманні цього принципу має формування конкурсної маси, її реалізація та задоволення вимог кредиторів в установленій законом черговості.

З огляду на те, що і позивач, і відповідач 2 є кредиторами у справі про банкрутство ПП "Молокозавод - Олком", результати розгляду заяви КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" у даній справі мають безпосередній вплив на його права та інтереси, оскільки результат прийнятого рішення безпосередньо впливає на формування конкурсної маси боржника, а отже, і розміру задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, оспорюваний правочин порушує права КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора" на задоволення його вимог у справі про банкрутство ПП "Молокозавод - Олком".

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку що договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. був вчинений умисно ТОВ "ЮРВАС" та ПП "Молокозавод - Олком" не з метою реального надання фінансової допомоги, а з метою створення штучної кредиторської заборгованості у ПП "Молокозавод - Олком" задля подальшого його ухилення від сплати ним кредитних зобов`язань перед КТ "Желєв С.С. і компанія "Комиш - Зорянського елеватора", отримання контролю через ТОВ "ЮРВАС" над ПП "Молокозавод - Олком" в справі про банкрутство, отримання ТОВ "ЮРВАС" грошового або іншого задоволення кредиторських вимог.

На підставі наведеного, правомірний є висновок суду про те, що даний правочин є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Даний правочин підлягає визнанню судом недійсним.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної апелянтом ухвали.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРВАС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 у справі №927/889/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи 927/889/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 КзПБ.

Повний текст постанови складено 01.02.2021 року.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко