ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" лютого 2021 р.м. Харків Справа № 922/4097/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши у судовому засіданні заяву відповідача про відвід судді Рильової В.В. від 01.02.2021 у справі

за позовом Харківської міської ради, місто Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веліс-Трейд", місто Харків
про стягнення 872 575,55 грн.

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Гриценко В.О. - контракт, довіреність б/н від 01.03.2019;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веліс-Трейд", в якій просить стягнути з відповідача 872 575,55 грн., як безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку площею 0,1570 га з кадастровим номером :10:002:0043 по вулиці Героїв Праці, будинок 13-А у місті Харкові, на якій знаходиться належне відповідачу на праві власності нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Веліс-Трейд" набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформило речового права щодо користування такою земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 позовну заяву Харківської міської ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/4097/20; постановлено розглядати справу за правилами (в порядку) загального позовного провадження.

26 січня 2021 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "Веліс-Трейд" про залишення позовної заяви Харківської міської ради без руху (вх. № 1838).

Розглянувши питання щодо додержання Харківською міською радою вимог статті 162 Господарського процесуального кодексу України, 28 січня 2021 року господарський суд постановив ухвалу, якою відмовив в задоволенні заяви ТОВ "Веліс-Трейд" про залишення позовної заяви Харківської міської ради без руху.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 922/4097/20 (за вх. № 744), згідно якої заявник просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на кошти, які були безпідставно збережені добросовісним набувачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Веліс-Трейд" у розмірі орендної плати у сумі 872 575,54 грн. за використання земельної ділянки площею 0,1570 га з кадастровим номером :10:002:0043 по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.01.2021 встановлено, що позовна заява фізичної особи - ОСОБА_1 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 922/4097/20, не відповідає правилам суб`єктної юрисдикції справ за статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідні ухвали також оголошено судом в підготовчому засіданні 01 лютого 2021 року, одразу після чого представником ТОВ "Веліс-Трейд" заявлено про відвід судді Рильової В.В. В обґрунтування відповідної заяви відповідач зазначив, що здійснюючи правосуддя у даній справі суддя навмисно допустила очевидну упередженість, проявляючи поблажливість до виконання процесуальних обов`язків позивачем, та одночасно вживала заходів щодо протиправного перешкоджання доступу до правосуддя третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_1 . Також усупереч приписів 176 ГПК України суддя Рильова В.В. не постановила ухвалу про залишення позовної заяви Харківської міської ради без руху.

Вчинені умисно протиправні дії судді Рильової В.В., на переконання ТОВ "Веліс-Трейд", свідчать про очевидну неповагу до прав інших учасників судового процесу та очевидне неправомірне сприяння Харківській міській раді у вирішенні справи на її користь.

Розглянувши в підготовчому засіданні заяву представника відповідача про відвід судді, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до призначеного на 01.02.2021 засідання суду, а саме: вже під час підготовчого засідання, питання про відвід судді Рильової В.В. у справі № 922/4097/20 вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами 2-4 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підставою для відводу судді Рильової В.В., у даному випадку, стали обставини щодо незгоди відповідача з ухвалою суду від 28.01.2021, якою відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Веліс-Трейд" про залишення позовної заяви Харківської міської ради без руху, а також з ухвалою суду від 29.01.2021, якою відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

При цьому відповідач також вказує на те, що про підставу для відповідного відводу він дізнався прибувши у суд на судове засідання 01.02.2021. Таким чином, суд вважає, що відповідач звернувся із заявою про відвід судді в межах процесуального строку.

Згідно частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129 Конституції України).

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 №6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

Потрібно зауважити також, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді. Так, у рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява №33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з тим, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Веліс-Трейд" заява про відвід судді Рильової В.В. у справі № 922/4097/20 за своєю суттю фактично зводиться саме до незгоди позивача з процесуальною діяльністю суду в цій справі та не може бути підставою для відводу, про що законодавцем прямо зазначено в частині четвертій статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що позивачем не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, а викладені в заяві доводи суд оцінює як суб`єктивні припущення позивача, що не підтверджені належними доказами та жодним чином не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Рильової В.В., а заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись статтями 35-39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Веліс-Трейд" про відвід судді Рильової В.В. у справі № 922/4097/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалу підписано 02.02.2021.

Суддя В.В. Рильова