ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Справа № 915/823/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: Білої Р.В. - ордер серія КВ№826052 від 24.11.2020 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції),

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЮГПРОМІНВЕСТ

(04053, м.Київ, вул.Січових стрільців, буд.37-41, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС

(54020, м.Миколаїв, вул.Фрунзе, буд.111 А, ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 59188,90 грн, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЮГПРОМІНВЕСТ звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №2/13 від 13.05.2020 (вх.№7184/20), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС заборгованість у розмірі 59188,90 грн за Договором поставки №11/11/2019-еі від 11.11.2019 (з урахуванням Додаткової угоди №1 від 31.12.2019), з яких: 51806,05 грн основного боргу, право вимоги на який у позивача виникло за Договором відступлення права вимоги б/н від 17.02.2020; 6186,48 грн пені; 414,45 грн збитків від інфляції та 781,92 грн - 3% річних.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів чинного законодавства, умов Договору поставки №11/11/2019-еі від 11.11.2019 з урахуванням Додаткової угоди №1 від 31.12.2019 та Договору відступлення права вимоги б/н від 17.02.2020 відповідач не здійснив оплату за товар у повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням умов договорів позивачем також нараховані пеня, збитки від інфляції та 3% річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020 - справу №915/823/20 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 22.06.2020 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

13.07.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 22.06.2020.

Ухвалою суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 25.08.2020.

25.08.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 22.09.2020.

Ухвалою суду від 22.09.2020 відкладено підготовче засідання на 21.10.2020.

21.10.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.10.2020 призначено розгляд справи на 30.11.2020.

30.11.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 21.12.2020.

21.12.2020 суд ухвалив відкласти судове засідання на 22.01.2021.

Ухвали суду від 20.07.2020, 25.08.2020, 22.09.2020, 30.10.2020, 30.11.2020 та 21.12.2020 по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС повернуті підприємством зв`язку з приміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 54020, м.Миколаїв, вул.Фрунзе, буд.111 А.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 22.01.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

11.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕДУАРТ ІМПЕКС (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС (покупець, відповідач у справі) було укладено Договір поставки №11/11/2019-еі (надалі Договір поставки), відповідно до п.1.1., якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець оплатити та прийняти на умовах, обумовлених в цьому договорі товар в асортименті за групами товарів, зазначених в Протоколі узгодження договірних цін до цього договору.

Відповідно до п.2.1. Договору поставки загальна ціна цього договору складається із суми вартості всіх поставок товару здійснених відповідно до цього договору та розраховується шляхом складення сум, зазначених у видаткових накладних на всі поставки товару протягом строку дії цього договору.

У відповідності до п.4.1. Договору поставки замовлення та поставка товару здійснюється на умовах 100% передплати, якщо інший порядок оплати не вказаний в додатках до цього Договору. За цим договором покупець оплачує продукцію наступним чином: протягом трьох календарних днів з дня отримання заявки від покупця, постачальник виставляє покупцю рахунок на товар за кожною заявкою окремо. Переплата товару здійснюється до фактичного відвантаження товару на адресу покупця та/або визначеного покупцем вантажоотримувача. У випадку, якщо постачальник поставив товар до отримання передплати за нього, терміном оплати товару вважається наступний робочий день з дати поставки. Сторони вправі письмово погодити в додатках до договору, протоколах узгодження договірних цін тощо інші умови оплати.

Згідно п.4.2. Договору поставки усі розрахунки, передбачені цим договором, здійснюється з використанням національної валюти України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника, зазначений у реквізитах до даного договору, або інший рахунок, про який постачальник своєчасно та письмово повідомив покупця. При оплаті обов`язково вказуються номер та дата рахунку, виставленого постачальником, а також № та дата договору поставки вказаного в рахунку до оплати. В разі відсутності в призначенні платежу покупця вказаної обов`язкової інформації, постачальником, у 3-денний термін кошти можуть бути повернуті платнику.

Термін дії цього Договору з моменту підписання обома сторонами до 31.12.2019, а по невиконаним зобов`язанням до моменту їх фактичного виконання (п.11.8. Договору поставки).

В подальшому між постачальником та покупцем було укладено Додаткову угоду №1 від 31.12.2019 до Договору поставки №11/11/2019-еі від 11.11.2019, пунктом 2 якої сторони домовились продовжити термін дії Договору №11/11/2019-еі від 11.11.2019 до 31.12.2020.

З матеріалів справи вбачається, що постачальник виставив покупцю рахунки на оплату по замовленню на товар на загальну суму 336573,79 грн, а саме: №335 від 11.11.2019 на суму 94550,40 грн; №336 від 11.11.2019 на суму 99383,04 грн; №338 від 13.11.2019 на суму 47834,30 грн; №356 від 20.11.2019 на суму 48393,41 грн; №367 від 29.11.2019 на суму 46412,64 грн (т.1 а.с.185-189).

На виконання умов Договору поставки постачальник передав у власність покупця товар на загальну суму 336573,79 грн, що підтверджується видатковими накладними, а саме: №326 від 12.11.2019 на суму 47275,20 грн; №328 від 13.11.2019 на суму 47275,20 грн; №331 від 13.11.2019 на суму 47834,30 грн; №336 від 15.11.2019 на суму 49691,52 грн; №337 від 15.11.2019 на суму 49691,52 грн; №353 від 21.11.2019 на суму 48393,41 грн; №366 від 30.11.2019 на суму 46412,64 грн (т.1 а.с.68-71).

В свою чергу відповідач оплатив поставлений товар не в повному обсязі, а саме на суму 284767,74 грн. Відповідачем були проведені наступні оплати: 25.11.2019 в розмірі 75000,0 грн; 28.11.2019 в розмірі 19550,40 грн; 28.11.2019 в розмірі 30383,04 грн; 20.12.2019 в розмірі 11000,0 грн; 20.12.2019 в розмірі 69000,0 грн; 08.01.2020 в розмірі 36834,30 грн; 08.01.2020 в розмірі 43000,0 грн, що підтверджується банківськими виписками від 25.11.2019, від 28.11.2019, від 20.12.2019 (т.2 а.с.12, 15, 39) та платіжними дорученнями від 08.01.2020 за №178 та №179 (т.1 а.с.93, 94).

В подальшому 17.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕДУАРД ІМПЕКС (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЮГПРОМІНВЕСТ (новий кредитор, позивач у справі) було укладено Договір відступлення права вимоги (надалі - Договір відступлення), відповідно до п.1.1. якого, за цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №11/11/2019-еі від 11.11.2019 (далі Основний договір), укладений між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС (далі боржник, відповідач у справі).

Пунктом 1.2. Договору відступлення, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника залежного виконання зобов`язань за Основним договором у сумі 51806,05 грн.

Відповідно до п.1.3. Договору відступлення право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 51806,05 грн за Основним договором підтверджується накладними, які є невід`ємною частиною цього договору і передаються первісним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору: 1) 20.11.2019: рахунок-фактура №356 від 20.11.2019 та накладна №353 від 21.11.2019 на суму 5393,41 грн; 2) 29.11.2019: рахунок-фактура №367 від 29.11.2019 та накладна №366 від 30.11.2019 на суму 46412,64 грн.

Первісний кредитор передає належне йому право вимоги в сумі 51806,05 грн, що залишилося непогашеним Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС (далі - боржник) за накладними відповідно до таблиці (далі Основний договір), а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за Основним договором.

Товариством з обмеженою відповідальністю ЕДУАРД ІМПЕКС (первісний кредитор) було вручено відповідачу лист №17022020/1 від 17.02.2020, разом з яким надано підписаний і скріплений печаткою Договір відступлення права вимоги від 17.02.2020 та лист-повідомлення №17022020/1 від 17.02.2020. Крім того. У листі кредитор просив відповідача підписати Акт звірки відповідно до Договору №11/11/2019-еі від 11.11.2019, скріпити печаткою та один екземпляр вислати на його адресу протягом 5 днів.

Вказаний вище лист з додатками було отримано відповідачем 17.02.2020, про свідчить його відмітка про отримання.

В подальшому 27.04.2020 позивач звернувся до відповідача із претензією б/н від 23.04.2020 щодо оплати заборгованості у розмірі 58650,97 грн. В матеріалах справи містяться докази направлення відповідачу вказаної претензії (т.1 а.с.73-77).

Вказану претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Як стверджує позивач, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 51806,05 грн, яку просить стягнути з відповідача.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт поставки відповідачу товару на загальну суму 336573,79 грн по видатковими накладними: №326 від 12.11.2019 на суму 47275,20 грн; №328 від 13.11.2019 на суму 47275,20 грн; №331 від 13.11.2019 на суму 47834,30 грн; №336 від 15.11.2019 на суму 49691,52 грн; №337 від 15.11.2019 на суму 49691,52 грн; №353 від 21.11.2019 на суму 48393,41 грн; №366 від 30.11.2019 на суму 46412,64 грн. А також підтверджено його часткову оплату відповідачем на загальну суму 284767,74 грн.

Суд звертає увагу на те, що сторонами не надано суду доказів наявності заперечень з боку покупця щодо кількості, якості, асортименту та комплектності поставленого товару.

За умовами п.4.1. Договору поставки відповідач мав здійснити 100% передплату за товар, а у разі якщо постачальник поставив товар до отримання передплати за нього, то терміном оплати товару мав бути наступний робочий день з дати поставки.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На день розгляду справи відповідач не надав суду доказів здійснення передплати, чи подальшого погашення боргу за поставлений йому товар у сумі 51806,05 грн.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕДУАРД ІМПЕКС (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЮГПРОМІНВЕСТ (новий кредитор) 17.02.2020 укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1. якого, за цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №11/11/2019-еі від 11.11.2019 (далі-Основний договір), укладений між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС (далі-боржник).

Пунктом 1.2. вказаного Договору відступлення, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника залежного виконання зобов`язань за Основним договором у сумі 51806,05 грн.

Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення боргу по оплаті за поставлений товар за Договором поставки №11/11/2019-еі від 11.11.2019 в сумі 51806,05 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами п.3) ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.7.3. Договору поставки у разі порушення покупцем строків виконання своїх зобов`язань по оплаті, покупець, на вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, простроченої до оплати суми за кожен день прострочення.

Позивачем за прострочення зобов`язання з оплати товару нараховано відповідачу пеню у розмірі 6186,48 грн за період з 12.11.2019 по 13.05.2020 на суму заборгованості 51806,0 грн.

Перевіривши розрахунок пені (т.1 а.с.57-58), судом встановлено, що він виконаний без урахування дат, в які у відповідача виникли зобов`язання з оплати поставленого за відповідними накладними товару.

Розмір нарахованої позивачем пені уточнено, виходячи з наступного розрахунку:

- за період з 14.11.2019 (1 дн.), виходячи із суми боргу 47275,20 грн, ставка НБУ 15,5%: 47275,20 грн х 31% х 1дн. / 365 дн. = 40,15 грн.;

- за період з 15.11.2019 по 16.11.2019 (2 дн.), виходячи із суми боргу 142384,70 грн, ставка НБУ 15,5%: 142384,70 грн х 31% х 2дн. / 365 дн. = 241,86 грн.;

- за період з 17.11.2019 по 22.11.2019 (6 дн.), виходячи із суми боргу 241767,74 грн, ставка НБУ 15,5%: 241767,74 грн х 31% х 6 дн. / 365 дн. = 1232,02 грн.;

- за період з 23.11.2019 по 24.11.2019 (2 дн.), виходячи із суми боргу 290161,15 грн, ставка НБУ 15,5%: 290161,15 грн х 31% х 2 дн. / 365 дн. = 492,88 грн.;

- за період з 25.11.2019 по 27.11.2019 (3 дн.), виходячи із суми боргу 215161,15 грн, ставка НБУ 15,5%: 215161,15 грн х 31% х 3 дн. / 365 дн. = 548,22 грн.;

- за період з 28.11.2019 по 01.12.2019 (4 дн.), виходячи із суми боргу 165227,71 грн, ставка НБУ 15,5%: 165227,71 грн х 31% х 4 дн. / 365 дн. = 561,32 грн.;

- за період з 02.12.2019 по 12.12.2019 (11 дн.), виходячи із суми боргу 211640,35 грн, ставка НБУ 15,5%: 211640,35 грн х 31% х 11 дн. / 365 дн. = 1977,24 грн.;

- за період з 13.12.2019 по 19.12.2019 (7 дн.), виходячи із суми боргу 211640,35 грн, ставка НБУ 13,5%: 211640,35 грн х 27 % х 7 дн. / 365 дн. = 1095,89 грн.;

- за період з 20.12.2019 по 31.12.2019 (12 дн.), виходячи із суми боргу 131640,35 грн, ставка НБУ 13,5%: 131640,35 грн х 27 % х 12 дн. / 365 дн. = 1168,53 грн.;

- за період з 01.01.2020 по 07.01.2020 (7 дн.), виходячи із суми боргу 131640,35 грн, ставка НБУ 13,5%: 131640,35 грн х 27 % х 7 дн. / 366 дн. = 679,78 грн.;

- за період з 08.01.2020 по 30.01.2020 (23 дн.), виходячи із суми боргу 51806,05 грн, ставка НБУ 13,5%: 51806,05 грн х 27% х 23 дн. / 366 дн. = 879,0 грн.;

- за період з 31.01.2020 по 12.03.2020 (42 дн.), виходячи із суми боргу 51806,05 грн, ставка НБУ 11 %: 51806,05 грн х 22 % х 42 дн. / 366 дн. = 1307,89 грн.;

- за період з 13.03.2020 по 23.04.2020 (42 дн.), виходячи із суми боргу 51806,05 грн, ставка НБУ 10 %: 51806,05 грн х 20 % х 42 дн. / 366 дн. = 1188,99 грн.;

- за період з 24.04.2020 по 13.05.2020 (20 дн.), виходячи із суми боргу 51806,05 грн, ставка НБУ 8 %: 51806,05 грн х 16 % х 20 дн. / 366 дн. = 452,95 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за вказаний позивачем період стягненню підлягає пеня у загальному розмірі 11866,72 грн.

Оскільки, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 6186,48 грн, суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 6186,48 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем також нараховано та заявлено до стягнення збитки від інфляції у розмірі 414,45 грн за період з листопада 2019 року по березень 2020 року та 3% річних у розмірі 781,92 грн за період з 12.11.2019 по 13.05.2020 (т.1 а.с.58).

Що стосується розрахунку інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п.2) Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 за №01-06/928/2012 визначено, що згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до Рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ викладених у листі №62-97р. від 03.04.1997, індекс інфляції є змінною величиною, позивач, який бажає стягнути збитки з урахуванням цього індексу, повинен у кожному конкретному випадку подати господарському суду обґрунтований розрахунок відповідної суми. При здійсненні розрахунку індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться ланцюговим методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату №265 від 27.07.2007 Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін).

Перевіривши розрахунок позивача (т.1 а.с.58), суд дійшов висновку, що позивачем не правомірно нараховані збитки від інфляції на суму боргу 51806,0 грн за період з листопада 2019 року по березень 2020 року за обома видатковими накладними, оскільки таке нарахування повинно здійснюватися на залишок боргу у сумі 5393,41 грн (за видатковою накладною №353 від 21.11.2019) з грудня 2019 року, приймаючи до уваги, що листопад був місяцем, в якому платіж мав бути здійснений. На суму боргу 51806,05 грн (5393,41 грн + 46412,64 грн по видаткової накладної №366 від 30.11.2019) нарахування інфляційних втрат має здійснюватися починаючи з січня 2020 року, оскільки місяцем, в якому мав бути зроблений платіж за товар отриманий по видаткової накладної №366 від 30.11.2019 є грудень 2019 року.

Здійснивши розрахунки збитків від інфляції за допомогою програмного комплексу Законодавство судом визначений розмір збитків від інфляції на суму заборгованості 5393,41 грн в розмірі 10,77 грн за грудень 2019 року (індекс інфляції становить 99,8%), а також на суму заборгованості 51806,05 грн (5393,41грн + 46412,64 грн) в розмірі 361,91 грн за період з січня по березень 2020 року (індекс інфляції становить 100,6985952%), а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 361,91 грн, а в задоволені вимог в частині стягнення 52,54 грн збитків від інфляції позивачу слід відмовити.

Перевіривши розрахунок 3% річних (т.1 а.с.58), судом розмір нарахованих 3% річних уточнено, виходячи з наступного розрахунку:

- за період з 14.11.2019 (1 дн.), виходячи із суми боргу 47275,20 грн: 47275,20 грн х 3% х 1 дн. / 365 дн. = 3,89 грн;

- за період з 15.11.2019 по 16.11.2019 (2 дн.), виходячи із суми боргу 142384,70 грн: 142384,70 грн х 3% х 2дн. / 365 дн. = 23,41 грн.;

- за період з 17.11.2019 по 22.11.2019 (6 дн.), виходячи із суми боргу 241767,74 грн; 241767,74 грн х 3% х 6 дн. / 365 дн. = 119,23 грн.;

- за період з 23.11.2019 по 24.11.2019 (2 дн.), виходячи із суми боргу 290161,15 грн: 290161,15 грн х 3% х 2 дн. / 365 дн. = 47,70 грн.;

- за період з 25.11.2019 по 27.11.2019 (3 дн.), виходячи із суми боргу 215161,15 грн: 215161,15 грн х 3% х 3 дн. / 365 дн. = 53,05 грн.;

- за період з 28.11.2019 по 01.12.2019 (4 дн.), виходячи із суми боргу 165227,71 грн: 165227,71 грн х 3% х 4 дн. / 365 дн. = 54,32 грн.;

- за період з 02.12.2019 по 19.12.2019 (18 дн.), виходячи із суми боргу 211640,35 грн: 211640,35 грн х 3% х 18 дн. / 365 дн. = 313,11 грн.;

- за період з 20.12.2019 по 31.12.2019 (12 дн.), виходячи із суми боргу 131640,35 грн: 131640,35 грн х 3% х 12 дн. / 365 дн. = 129,84 грн.;

- за період з 01.01.2020 по 07.01.2020 (7 дн.), виходячи із суми боргу 131640,35 грн: 131640,35 грн х 3 % х 7 дн. / 366 дн. = 75,53 грн.;

- за період з 08.01.2020 по 13.05.2020 (127 дн.), виходячи із суми боргу 51806,05 грн: 51806,05 грн х 3% х 127 дн. / 366 дн. = 539,29 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню підлягають 3% річних у загальній сумі 1359,37 грн.

Оскільки, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 781,92 грн, суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягають 3% річних в сумі 781,92 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ БУД СЕРВІС (54020, м.Миколаїв, вул.Фрунзе, буд.111 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЮГПРОМІНВЕСТ (04053, м.Київ, вул.Січових стрільців, буд.37-41, ) 51806,05 грн основного боргу, 6186,48 грн пені, 361,91 грн збитків від інфляції, 781,92 грн 3% річних та 2100,11 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 01.02.2021 року.

Суддя М.В. Мавродієва