ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2021 Справа № 905/2067/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Парахотіна Ю.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «EUTIT-UA», м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Миронівська теплова електроцентраль», смт. Миронівський, Донецька область

про стягнення пені у сумі 299836,56грн, 3% річних у сумі 76878,97грн, інфляційних втрат у сумі 69365,33грн, всього 446080,86грн

Представники учасників справи:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «EUTIT-UA», м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Миронівська теплова електроцентраль», смт. Миронівський, Донецька область, про стягнення пені у сумі 299836,56грн, 3% річних у сумі 76878,97грн, інфляційних втрат у сумі 69365,33грн, всього 446080,86грн (з урахуванням уточнень позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 в частині своєчасного здійснення розрахунків за виконані роботи. Зазначає, що рішенням Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 у справі №905/1003/20 з відповідача стягнуто суму основного боргу у розмірі 2758042,80грн та судовий збір в сумі 41370,64грн; дане рішення суду фактично було виконане в повному обсязі лише 12.11.2020.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що пеню нараховано понад півроку до дати пред`явлення позову та розрахунок пені є завищенним, оскільки включає податок на додану вартість.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження. Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.12.2020; підготовче засідання призначене на 13.01.2021 з подальшим відкладанням на 27.01.2021; ухвалою суду від 27.01.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 08.02.2021.

У судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; 08.02.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Клопотань про відкладення розгляду справи сторонами не заявлено.

Виходячи з того, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «EUTIT-UA» (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Миронівська теплова електроцентраль» (замовник) було укладено договір підряду (ремонт на території замовника) №229-МиТЭЦ -ДЦ, відповідно до умов якого підрядник зобов`язався на свій ризик, своїми силами та засобами, використовуючи свої матеріали й обладнання, за завданням замовника, виконати роботи з ремонту «Заміна золошлакопровода № 1» (код Робіт згідно з державним класифікатором продукції та послуг: 42.21) обладнання, його вузлів і комплектування, зазначених у специфікаціях, які підписані обома сторонами і є невіддільною частиною цього договору, а замовник зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити виконані підрядником роботи (п.п.1.1, 1.4 договору).

Згідно з п.3.1 договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх додатків, які є невіддільною частиною цього договору. У будь-якому разі, загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 2760014,40грн з ПДВ на дату укладання договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання письмового дозволу уповноваженого на те органу управління замовника.

Відповідно до п.3.4 договору розрахунки за договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Сторони здійснюють приймання-передачу виконаних робіт з оформленням акту приймання-передачі виконаних робіт. Підрядник не пізніше ніж за 2 (два) робочі дні з моменту виконання робіт за відповідним додатком зобов`язаний підписати й передати замовнику два примірники акту приймання-передачі виконаних робіт (п.4.3 договору).

У разі несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник, на письмову вимогу підрядника сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п.6.9 договору).

Договір може бути скріплений печатками сторін, набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору (п.8.1 договору).

В межах договору №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 між сторонами підписано специфікацію №1 (додаток №1 до договору) якою погоджено перелік, вартість робіт у розмірі 2760014,40грн, та термін виконання робіт.

У виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 позивач виконав роботи «Заміна золошлакопровода №1», а відповідач прийняв їх без зауважень, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №01 за вересень 2019 на суму 1341042,00грн та №02 за вересень 2019 на суму 1417000,80грн, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2019 від 30.09.2019 на суму 2758042,80грн, підписаними представниками обох сторін.

За наслідком виконання робіт підрядником виставлено замовнику рахунок на оплату №EU130 від 30.09.2019 на суму 2758042,80грн.

Як пояснено позивачем, з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за виконані позивачем роботи за договором №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 рішенням Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 у справі №905/1003/20 були задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «EUTIT-UA» та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Миронівська теплова електроцентраль» на користь позивача заборгованість у розмірі 2758042,80грн та судовий збір в сумі 41370,64грн. Вказане рішення Господарського суду набрало законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України 15.10.2020.

На виконання рішення Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 у справі №905/1003/20 видано наказ №905/1003/20 від 26.10.2020 про примусове виконання рішення.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судом було встановлено, що замовником, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Миронівська теплова електроцентраль» 03.11.2020 змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Миронівська теплова електроцентраль».

Як зазначено позивачем, заборгованість за договором №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019, присуджена до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 у справі №905/1003/20 була сплачена відповідачем 11.11.2020 та 12.11.2020, що підтверджується платіжними дорученннями №1750 від 11.11.2020 на суму 1250,73грн, №1763 від 11.11.2020 на суму 196667,05грн, №1775 від 12.11.2020 на суму 2601495,66грн у загальній сумі 2758042,80грн.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині погашення заборгованості у розмірі 2758042,80грн, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню за період 07.12.2019 - 06.06.2020 у сумі 299836,56грн, 3% річних за період 07.12.2019 - 10.11.2020 у сумі 76878,97грн та інфляційні втрати за період грудень 2019 - жовтень 2020 у сумі 69365,33грн.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

За змістом ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.193, ч.1 ст.216 та ч.1 ст.218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій за приписами ч.2 ст.217, ч.1 ст.230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Як встановлено ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пеню нараховано позивачем на підставі п.6.9 договору, яким встановлено, що у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник, на письмову вимогу підрядника сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Факт порушення з боку відповідача умов договору підряду №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт у встановлений п.3.4 договору №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 строк - протягом 5 (п`яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, а саме до 06.12.2019 включно, встановлений рішенням Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 у справі №905/1003/20. За приписами ст.75 Господарського процесуального кодексу України дане судове рішення має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують. Разом з тим чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення, отже наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Як було встановлено судом заборгованість за договором №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 у загальній сумі 2758042,80грн остаточно була погашена відповідачем 12.11.2020.

Перевіривши розрахунок пені за заявлений позивачем період, суд встановив, що розрахунок здійснений з дотриманням вимог п.6 ст.232 Господарського кодексу України; разом з цим за розрахунком суду пеня складає більшу суму, ніж заявлена позивачем, а тому з урахуванням ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення пені у сумі 299836,56грн в повному обсязі.

Посилання відповідача на завищенний розмір пені з урахуванням положень постанови Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №916/1319/19 суд до уваги не приймає з огляду на відсутність подібності правовідносин сторін у даних справах.

Розглядаючи клопотання відповідача щодо зменшення суми пені, судом враховане таке.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом із тим за приписами ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте відповідачем не доведено наявності виняткових обставин, що визначені у вказаних приписах ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України, з наявністю яких пов`язано виникнення підстав для зменшення розміру штрафних санкцій судом, а тому підстав для задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми пені суд не вбачає.

Розглядаючи позов в частині стягнення 3 % річних у сумі 76878,97грн за період з 09.07.2014 по 13.09.2018 та інфляційних втрат у сумі 69365,33грн за період липень 2014 - серпень 2018, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено, факт порушення з боку відповідача умов договору підряду №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт у встановлений п.3.4 договору №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 строк, встановлений рішенням Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 у справі №905/1003/20, має преюдиціальне значення. Само по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України сум. Отже з огляду на наявний факт порушення з боку відповідача умов договору підряду №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт у встановлений п.3.4 договору №229-МиТЭЦ-ДЦ від 18.06.2019 строк - протягом 5 (п`яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, а саме до 06.12.2019 включно, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання, що відбулось 12.11.2020.

Здійснивши перевірку розрахунків 3% річних за заявлений позивачем період з 07.12.2019 по 10.11.2020 та інфляційних втрат за період грудень 2019 - жовтень 2020 з застосуванням методики розрахунку, наведеної в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, суд встановив, що розрахунки позивача є методологічно та арифметично правильними та відповідають фактичним обставинам справи, отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 76878,97 та інфляційних втрат у сумі 69365,33грн є правомірними та підлягають задоволенню як правомірно заявлені.

Враховуючи задоволення позову за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «EUTIT-UA», м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, до Товариство з обмеженою відповідальністю «Миронівська теплова електроцентраль», смт. Миронівський, Донецька область, про стягнення пені у сумі 299836,56грн, 3% річних у сумі 76878,97грн, інфляційних втрат у сумі 69365,33грн, всього 446080,86грн, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівська теплова електроцентраль» (84791, Донецька область, смт. Миронівський, вул. Миру, б. 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «EUTIT-UA» (50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, б. 43Д, ) пеню у сумі 299836,56грн, 3% річних у сумі 76878,97грн, інфляційні втрати у сумі 69365,33грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 6691,21грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 08.02.2021 складено та підписано повний текст рішення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення ( з урахуванням приписів п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова