ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 рокуСправа № 912/3775/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/3775/20

за позовом: Фермерського господарства "Юхименко Агро", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 72Д

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту", 25028, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд 3,

про стягнення 161 197,97 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Юхименко Агро", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту" про стягнення 161 197,97 грн, з яких: 130 000,00 грн основний борг, 20 804,79 грн пеня, 5 135,00 грн втрат від інфляції та 5 258,18 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування поданого позову зазначено. що Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології і техніка Всесвіту" не виконано умови Договору купівлі-продажу № ТВ-09000011 від 25.06.2019 в частині поставки оплаченого позивачем товару.

Ухвалою від 15.12.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/3775/20; постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи); сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи.

13.01.2021 суд розпочав розгляд справи та 08.02.2021 продовжив розгляд справи по суті.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, хоча був належним чином повідомлений про наявність відкритого провадження по справі №912/3775/20, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 25 2.

Виходячи з дати отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження (24.12.2020), встановлений судом строк на подання відзиву закінчився.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Дослідивши докази у справі та письмові пояснення, викладені сторонами, судом встановлено наступні обставини.

25.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту" (Продавець) та Фермерським господарством "Юхименко Агро" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № ТВ-09000011 (далі - Договір, а.с. 9-13), за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти й оплатити товар.

Відповідно до п. 1.2 Договору кількість, комплектність товару визначаються сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору (Додаток № 1).

Розділом 2 Договору визначено вартість товару та умови розрахунку.

Відповідно до п. 2.1.-2.3. Договору загальна сума Договору є сукупність узгоджених сторонами партій товару, чи наданих послуг Покупцю щодо товару в грошовому еквіваленті, зазначених в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору. Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості товару, зазначену в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору в 3-денний строк з моменту укладання даного Договору (з правом дострокової оплати) чи в інші строки вказані в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору. Покупець здійснює будь-яку оплату на підставі рахунку Продавця, оскільки ціна (вартість) товару є динамічною і може змінюватися Продавцем залежно від відповідних змін на відповідному ринку товарів, зміни індексу інфляції, зміни курсу грошової одиниці України - гривні - стосовно курсів іноземних валют, збільшення розміру податків, зборів, інших обов`язкових платежів, тощо.

Оплата вважається здійсненою з моменту зарахування коштів на рахунок Покупця (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору Товар відпускається Покупцеві по видатковій накладній та/або Акту приймання-передачі зі складу Продавця або іншого місця. Адреса складу або іншого місця відвантаження зазначається в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору.

Приймання товару по кількості, комплектності та якості проводиться під час передачі товару, про що складається двосторонній акт приймання-передачі (Додаток № 2) (п. 3.2. Договору).

Строк поставки товару зазначається в специфікаціях та/або інших додатках до даного договору. Якщо строк поставки не вказаний в жодному додатку до даного договору то товар поставляється Покупцю в розумні строки. Про готовність передати товар Продавець повідомляє Покупцеві в будь-якій зручній для Продавця спосіб: усно або письмово, шляхом повідомлення по телефону, факсу, електронній пошті (п. 3.5 Договору).

Згідно п. 5.3. Договору у випадку несвоєчасної поставки Товару Продавцем, Покупцем може нараховуватися пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент настання штрафних санкцій за весь час прострочення поставки. Продавець звільняється від відповідальності за порушення строків поставки товару у випадку порушення Покупцем строків оплати за товар, в тому числі строків передоплати за товар.

У випадку затримки поставки товару більше чим на 30 днів або відмови від поставки товару Продавцем з його вини, за умови здійснення своєчасної оплати Покупцем, Покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір та відмовитись від зобов`язань, передбачених даним договором. У разі наявності передоплати за товар, остання повертається Покупцеві у 30 денний строк.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 25.06.2020, а можливо, і пізнішої дати, достатньої для реального та належного виконання договору Сторонами (п. 8.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

25.06.2019 між сторонами підписано Специфікацію до договору купівлі-продажу № ТВ-09000011 (Додаток № 1) на поставку наступного товару - Навантажувач фронтальний "Дубок-12" із джойстиком на 2 секції в кількості 1 шт на суму 130 000,00 грн, у тому числі ПДВ 21 666,67 грн (а.с. 14).

На виконання умов Договору та Специфікації відповідачем виставлено рахунок на оплату по замовленню № 9000011 від 25.06.2019 на суму 130 000,00 грн, який оплачено позивачем в сумі 130 000,00 грн, згідно платіжного доручення № 789 від 25.06.2019 (а.с. 15-16, 51).

11.09.2019 позивач надіслав на електронну адресу відповідача лист за вих. № 113 від 11.09.2019, в якому вимагав від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту" повернути кошти, перераховані за непоставлений товар платіжним дорученням № 789 від 25.06.2019 в сумі 130 000,00 грн (а.с. 17-18).

20.09.2019 позивач надіслав на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, претензію за № 120 від 20.09.2019, в якій пропонував протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії поставити оплачений товар або повернути сплачені грошові кошти в сумі 130 000,00 грн (а.с. 20-21). Лист повернуто позивачеві без вручення адресату з відміткою "За закінченням терміну зберігання" (а.с. 22).

У зв`язку з тим, що товар не поставлено, кошти не повернуто, позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення суми основного боргу в розмір 130 000,00 грн, яка є попередньою оплатою за товар, пені в розмірі 20 804,79 грн за прострочення поставки товару, інфляційних втрат в розмірі 5 135,00 грн та 3% річних в розмірі 5 258,18 грн, нарахованих на суму попередньої оплати згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Норми законодавства, застосовані судом при вирішені спору.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності зі ст.ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк.

За правилами частини 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно частин 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України встановлено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім того, частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка доводів та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, ФГ "Юхименко Агро" на виконання Договору та відповідно до підписаної Специфікації і виставленого ТОВ "Техніка і Технології Всесвіту" рахунку проведено оплату вартості товару в розмірі 130 000,00 грн гідно платіжного доручення № 789 від 25.06.2019.

Вказана оплата здійснена в межах встановленого пунктом 2.2. Договору строку. Більш того, вказана оплата здійснена в один день з днем укладення Договору, підписання Специфікації та виставлення рахунку - 25.06.2019.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що строк поставки товару зазначається в специфікаціях та/або інших додатках до Договору.

За змістом підписаної обома сторонами Специфікації до Договору передбачено, що Продавець зобов`язується поставити на адресу Покупця товар в строк 15 робочих днів з моменту________відповідно до переліку " (детально по змісту).

За правилами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В частині 7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Договір, згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, є підставою виникнення господарських зобов`язань.

З наведеного слідує, що з укладенням договору у сторін виникають права та обов`язки за таким договором, крім випадку, якщо умовами договору встановлено можливість застосування договору до його укладення.

Тобто, укладення договору є тим моментом, з якого розпочинають діяти права та виникають обов`язки, а тому суд вважає прийнятним визначення початком перебігу строку поставки, який встановлено Специфікацією, з наступного дня після укладення Договору і підписання Специфікації.

Виходячи з викладеного, граничним строком (останнім днем) поставки товару за Договором є 17.07.2019.

За наявними матеріалами справи відсутні докази на підтвердження поставки відповідачем оплаченого позивачем товару, що надає позивачу правові підстави вимагати повернення суми сплаченої вартості товару відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звертався до відповідача з вимогою від 11.09.2019 № 113 про повернення грошових коштів та з претензією від 20.09.2019 № 120 про поставку товару або про повернення грошових коштів.

Пункт 5.3. Договору передбачає право Покупця розірвати Договір і відмовитись від зобов`язань у разі затримки поставки товару більш ніж на 30 днів. В такому випадку попередня оплата підлягає поверненню у 30-денний строк.

Однак суд не оцінює зазначені вище звернення позивача як розірвання Договору і одностороння відмова від зобов`язання, оскільки такі вимоги є альтернативними - або повернути кошти, або поставити товар.

У зв`язку з викладеним суд не встановив підстави для застосування саме 30-денного строку повернення суми попередньої плати, який встановлено в пункті 5.3. Договору.

Зі змісту 2 ст. 693 Цивільного кодексу України випливає, що у разі несвоєчасного передання товару покупцю, останній має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову - формі позову.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166), зазначив, що відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Відтак, з моменту невиконання зобов`язання з поставки товару в установлений строк, у продавця товару виникає обов`язок повернути аванс.

Отже, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини 2 ст. 625 цього Кодексу.

Вказаного висновку дотримується Велика Палата Верховного суду в постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Таким чином у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини 2 ст. 693 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 18.07.2019.

З підстав викладеного є обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 130 000,00 грн попередньої оплати та нарахувань згідно частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме: 3% річних, нарахованих на суму попередньої плати за період з 18.07.2019 до 20.11.2020, що становить 5 247,50 грн та інфляційних втрат за період серпень 2019 - жовтень 2020, що становить 4 871,14 грн.

Сума нарахувань згідно частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка проведена судом, є меншою від суми нарахувань позивача, оскільки останнім неправильно визначено початок періоду нарахування - з 17.07.2019, тоді як правильним є з 18.07.2019 та в розрахунку інфляційних втрат помилково не враховано показник за грудень 2019, що становив 99,8%.

Стосовно вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 20 804,79 грн, суд враховує, що в пункті 5.3 Договору сторони погодили, що за несвоєчасну поставку товару Продавцем, Покупцем може нараховуватися пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент настання штрафних санкцій за весь час прострочення поставки.

В розумінні статей 173 та 230 Господарського кодексу України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою ст. 231 Господарського кодексу України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання.

Зазначений висновок викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18.

Отже, застосування такого виду відповідальності як пеня за порушення негрошового зобов`язання, наприклад, за порушення строку поставки товару, є правомірним.

Разом з цим, як слідує зі змісту пункту 5.3. Договору, сторони передбачили: порушення, за яке застосовується відповідальність - несвоєчасна поставка товару Продавцем; відповідальність у вигляді пені; розмір облікової ставки НБУ - подвійна; однак не встановили у відношенні до якої саме суми невиконаного зобов`язання застосовується вказана ставка.

Суд враховує, що за частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Тобто, розмір штрафної санкції за порушення виконання негрошового зобов`язання може встановлюватись у відношенні як до повної суми невиконаного зобов`язання, так і до будь-якої його частини або взагалі до кратного розміру вартості товару.

За вказаних обставин суд вважає, що Договором не встановлено розмір штрафної санкції за допущене відповідачем порушення, що позбавляє правових підстав для стягнення такої санкції.

Посилання позивача на пункт 5.3. Договору та одночасне вживання в розрахунку поняття "грошове зобов`язання", відхиляється судом, оскільки Договір не встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання (неповернення суми попередньої оплати).

Згідно висновку Великої палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18, суди правильно вказали на відсутність підстав для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі, а відтак дійшли правильного висновку про відмову у позові в цій частині.

З підстав вищевикладеного, позовні вимоги Фермерського господарства "Юхименко Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту" підлягають частковому задоволенню в розмірі 130 000,00 грн основного боргу, 5 247,50 грн 3% річних та 4 871,14 грн інфляційних втрат. У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє за наведених вище підстав.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Як визначено ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, відповідно до ч. 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід зазначити, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні документи, які свідчать про наступні обставини.

02.11.2020 між Гусаренко Олександром Миколайовичем (адвокат) та Фермерським господарством "Юхименко Агро" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №02.11./2020 (далі - Договір, а.с. 30-31), відповідно до п. 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту у спорі з Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту", а Клієнт зобов`язаний оплатити послуги у порядку та строки обумовлені Сторонами. З цією метою адвокат зобов`язується: здійснити огляд, вивчення та попередню оцінку доказів за їх місцезнаходженням; підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву; вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи в суді та на етапі примусового виконання судового наказу.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.1 Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар.

Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності і складає 13 000,00 грн, в тому числі:

- 3000,00 грн усна консультація, огляд, вивчення, аналіз та попередня оцінка документів та інших доказів;

- 8000,00 грн за підготовку позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду;

- 2000,00 грн за вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу та ін. (п. 3.2 договору).

Згідно пункту 3.3 Договору розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт.

Відповідно до п. 3.5 Договору, сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) авансом в розмірі 13 000,00 грн здійснюється протягом 14-х календарних днів з моменту укладання цього договору.

До матеріалів справи надано акт наданих послуг від 17.11.2020 згідно договору про надання правової допомоги № 02.11/2020 від 02.11.2020, в якому зазначено, що Адвокат передав, а Клієнт прийняв відповідно до договору про надання правової допомоги № 02.11/2020 від 02.11.2020 наступні послуги: 3000,00 грн усна консультація, огляд, вивчення, аналіз та попередня оцінка документів та інших доказів; 8000,00 грн за підготовку позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду; 2000,00 грн за вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу та ін (а.с. 31, зворотна сторона).

Загальна вартість наданих послуг складає 13 000,00 грн.

Позивачем здійснено оплату послуг адвокату Гусаренко О.М. за договором про надання правової допомоги №02.11/2020 від 02.11.2020 в розмірі 13000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2153 від 11.11.2020 (а.с. 33).

Отже, як свідчать матеріали справи, сторонами у договорі про надання правової допомоги №02.11/2020 від 02.11.2020 встановлено фіксований розмір гонорару адвоката в розмірі 13 000,00 грн. в якості попередньої оплати, порядок та умови його оплати, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відображені в акті наданих послуг. Вартість послуг, яка узгоджена сторонами в розмірі 13 000,00 грн. сплачена позивачем.

Суд вважає, що зазначений розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, завищення сум відсутнє.

Окрім того, відповідно до частини 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між тим, у справі, що розглядається, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не надходило.

Разом з цим, згідно з пунктом 3 частини 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи судом встановлено, що із загальної суми заявленої до стягнення 161 197,97 грн (100%) до стягнення підлягає сума 140 118,64 грн (86,92%), яка складається з 130 000,00 грн суми заборгованості (попередня оплата), 5 247,50 грн 3% річних та 4 871,14 грн інфляційних втрат. Таким чином, відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача здійснюється пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 11 299,60 грн (86,92% із заявлених 13 000,00 грн.).

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 126, 129, 233, 236-241, 247-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології Всесвіту" (25028, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 3, код ЄДР 37530328) на користь Фермерського господарства "Юхименко Агро" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 72Д, код ЄДР 39768074) 130 000,00 грн суму заборгованості, 5 247,50 грн 3 % річних та 4 871,14 грн інфляційних втрат, а також 2 101,70 грн судового збору та 11 299,60 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Фермерському господарству "Юхименко Агро", 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 72Д; Товариству з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології всесвіту" за адресою: 25028, м. Кропивницький, пр. Університетський, 3.

Повне рішення складено 08.02.2021.

Суддя В.В.Тимошевська