номер провадження справи 32/152/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 Справа № 908/2775/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

до відповідача Приватного підприємства «ВЛАДІС» (69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд.35)

про стягнення 129 860,02 грн.

29.10.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява №28-22/23045 від 26.10.2020 (вх. № 2998/08-07/20 від 29.10.2020) Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до Приватного підприємства «ВЛАДІС» про стягнення грошових коштів в сумі 129860,02 грн., що складаються з пені в сумі 104885,64грн., штрафу в сумі 24974,38 грн. та зобов`язання відповідача виконати певні дії в натурі, а саме здійснити до поставку товару за договором №650(6)19У від 10.12.2019.

Також в пункті другому прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за участю представника позивача.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2020 справу № 908/2775/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.11.2020, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2775/20 справі присвоєно номер провадження 32/152/20, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасникам справи встановлені строки для подання письмових заяв по суті позовних вимог.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем виконання зобов`язання з поставки продукції за договором №650(6)19УК/53-121-01-19-08902 від 17.12.2019 (10.12.2019) у строк, передбачений договором. Внаслідок вказаного, на підставі пункту 7.2 договору позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 104885,64грн., штраф в сумі 24974,38грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням договору поставки продукції №650(6)19УК/53-121-01-19-08902 від 17.12.2019 (10.12.2019), ст.ст. 526, 549, 551, 599, 610, 611, 622, 664, 670 ЦК України.

Відповідач, скориставшись своїм правом надав суду відзив на позовну заяву (вх. №24950/08-08/20 від 18.12.2020) в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підставі, викладених в відзиві на позовну заяву. Вказує на те, що неодноразово звертався до позивача з проханням продовжити строки поставки.

28.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечив проти доводів відповідача, вказує на відсутність доказів надіслання перелічених відповідачем листів щодо врегулювання строків поставки.

18.11.2020 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивача просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 104560,91грн, штраф в розмірі 24974,38грн та зобов`язати поставити продукцію на загальну суму 326402,40грн , враховуючи те, що 08.10.2020 відповідачем була здійснена часткова поставка продукції, вартістю 17.091,60грн.

Заява судом прийнята до розгляду. Спір розглядається з урахуванням поданої позивачем заяви.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, 04.12.2020 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.01.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

Між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (покупець) та Приватним підприємством «ВЛАДІС» (постачальник) за процедурою допорогової закупівлі через систему електронних закупівель був укладений договір поставки продукції №650(6)19УК ВІД 10.12.2019 (підписаний сторонами 17.12.2019).

Згідно з п.1.1 договору постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити продукцію, визначену п.1.1 договору на загальну суму 378 960,00 грн. (в т.ч. ПДВ 63 160,00 грн.).

Відповідно до п.1.2 договору, строк поставки товару: грудень 2019 року.

Поставка продукції здійснюється на умовах DDP (м. Енергодар, вул. Промислова, 133 (склад), відповідно до правил Інкотермс 2010 (пункт 4.1).

У грудні 2019 відповідач, в межах дії договору №650(6)19УК від 10.12.2019, поставив на склад позивача товар частково - на суму 21 252,00 грн (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №15 від 26.12.2019.

В кінцевий строк поставки, у визначених договором обсягах, відповідачем зобов`язання не виконані. Залишок недопоставленого товару, станом на 31.12.2019, складав на суму 357 708,00 грн. (з ПДВ).

02.01.2020, згідно з видатковою накладною №1, відповідачем на склад позивача був поставлений товар на суму 931,20 грн. (з ПДВ). Залишок недопоставленого товару за Договором, станом на 03.01.2020, становив 356 776,80 грн. (з ПДВ)

З дотриманням п.9.2 договору, 22.01.2020 за вих.№28-22/1435 позивачем на адресу ПП «Владіс» була направлена претензія з вимогою сплати штрафних санкцій на суму 6 066,14 грн (в межах дії пп.7.1,7.2). 29.02.2020 претензія була повернута з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

06.04.2020, згідно з видатковою накладною №5, відповідачем на склад позивача був поставлений товар на суму 2 116,80 грн. (з ПДВ). Залишок недопоставленого товару за договором, станом на 07.04.2020, становив 354 660,00 грн (з ПДВ)

25.05.2020, згідно з видатковою накладною №6, відповідачем на склад позивача був поставлений товар на суму 11 166,00 грн (з ПДВ). Залишок недопоставленого товару за Договором, станом на 26.05.2020, становив 343 494,00 грн. (з ПДВ)

З дотриманням п.9.2 договору, 03.07.2020 за вих.№28-22/14054 позивачем на адресу ПП «Владіс» направлена претензія з вимогою сплати штрафних санкцій на суму 87 590,97 грн. (в межах дії пп.7.1, 7.2) та виконання зобов`язання з поставки (допоставки) товару.

20.07.2020 претензія була повернута з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

З урахуванням викладеного, на дату складання позовної заяви, відповідачем зобов`язання з поставки продукції за договором виконані частково, на загальну суму 35 466,00 грн (видаткові накладні №15 від 26.12.2019, №1 від 02.01.2020,№5 від 06.04.2020 та №6 від 25.05.2020).

Відповідно до поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог 08.10.2020 відповідачем була здійснена часткова поставка продукції, вартістю 17091,60грн.

За умовами п.п. 3.1, 3.2 загальна вартість продукції за договором складає 315800,00грн., крім того ПДВ 63160,00 грн., разом 378960,00грн. Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до п. 7.2 за порушення строків поставки або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості продукції по якій допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 (тридцяти) днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% від зазначеної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань (п. 7.3.).

Згідно п. 12.1 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Строк дії даного договору протягом 12 місяців з дати укладання.

З матеріалів справи слідує, що за умовами договору відповідач поставив позивачу продукцію, за видатковими накладними, а саме:

- № 15 від 26.12.2019 на суму 21252,00 грн.;

- № 1 від 01.02.2020 на суму 931,20 грн.;

- № 5 від 06.04.2020 на суму 2116,80 грн.;

- № 6 від 25.05.2020 на суму 11166,00 грн;

- №7 від 08.10.2020 на суму 17091,60грн.

Таким чином, відповідач поставив позивачу продукцію на загальну суму 52557,60грн.

Продукція вартістю 326402,40 грн за договором залишилась відповідачем не поставленою.

Позивач були направлені відповідачу претензії, в якій зазначив про не здійснення відповідачем поставки продукції за договором поставки продукції та вимагав виконати умови вказаного договору. Відповідь на претензію у матеріалах справи відсутня.

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача на його користь пеню в сумі 104560,91грн., штраф в сумі 24974,38грн., нарахованих згідно пункту 7.2 договору №650(6)19УК/53-121-01-19-08902 від 17.12.2019 (10.12.2019) та зобов`язати відповідача виконати умови договору та поставити товар в повному обсязі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як слідує з матеріалів справи, поставка продукції не відбулась на суму 326402,40 грн. Позовні вимоги про поставку продукції вартістю 326402,40 грн за договором №650(6)19УК/53-121-01-19-08902 від 17.12.2019 (10.12.2019) позивачем обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань у строк, передбачений договором позивачем нараховано відповідачу, згідно пункту 7.2 договору пеню в сумі 104560,91грн., штраф в сумі 24974,38 грн.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК).

Штрафними санкціями, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 даної статті).

У пункті 7.2 договору сторони визначили, що за порушення вказаних строків поставки або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості продукції по якій допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 (тридцяти) днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% від зазначеної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Позивачем пред`явлена до стягнення пеня в розмірі 104560,91 грн., яка розрахована за період з 01.01.2020 по 26.10.2020.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу судом встановлено, що розрахунки позивачем виконані вірно.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 104560,91грн. та штрафу в сумі 24974,38 грн, за порушення строків поставки продукції за договором, заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню судом.

Заперечення відповідача щодо звернення до позивача про перенос строків поставки документально не підтверджені, так як відсутні докази отримання позивачем даних листів. А також, дані твердження заперечуються позивачем у відповіді на відзив.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача

Керуючись ст. ст. 129, 130, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до Приватного підприємства «ВЛАДІС» задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Приватне підприємство «ВЛАДІС» (69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд.35, ) виконати певні дії в натурі, а саме поставити за договором №650(6)19УК/53-121-01-19-08902 від 17.12.2019 (10.12.2019) продукцію на суму 326402 (триста двадцять шість тисяч чотириста дві) грн 40 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства «ВЛАДІС» (69095, м.Запоріжжя, вул.Козача, буд.35, ЄДРПОУ 31312734) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул.Промислова, 133, ) 104560 (сто чотири тисячі п`ятсот шістдесят) грн 91 коп. пені, 24974 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) грн 38 коп. штрафу, 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 01 лютого 2021.

Суддя Н. А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.