номер провадження справи 9/41/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 Справа № 908/567/19

м. Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс", (72454, Запорізька область, Приазовський район, село Степанівська Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А)

до відповідача-1: Приазовської районної державної адміністрації, (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31)

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс", (69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, офіс 15)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Степанівська Перша сільська рада, (72454, Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1Б)

про визнання незаконним та скасування розпорядження; визнання недійсним договору оренди землі

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Шумейко І.П., ордер серія ЗП № 127865 від 15.04.2019;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Алуф О.В., довіреність б/н від 01.07.2019;

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс" до відповідача-1: Приазовської районної державної адміністрації та до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс", про:

1) визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації № 569 від 21.12.2018;

2) визнання недійсним договору оренди землі від 21.12.2018, укладеного між Приазовською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс", як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0141, площею 63,45 га.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/567/19, присвоєний номер провадження 9/41/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.04.2019. Ухвалою суду від 09.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 11.06.2019 та відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.05.2019 у справі № 908/567/19 призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 13.03.2020 поновлено провадження у справі (з 13.04.2020), призначено підготовче засідання. Ухвалою від 13.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/567/19 на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 05.05.2020 залучено до участі у справі № 908/567/19 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Степанівську Першу сільську раду та призначено повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 19.11.2020 поновлено провадження у справі № 908/567/19 (з 21.12.2020), призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21.12.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 19.01.2021.

19.01.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши, зокрема, про наступне. 11.08.2008, на підставі Розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації № 524 від 11.08.2008, між Приазовською районною державною адміністрацією та ТОВ "Агротіс" був укладений договір оренди земельної ділянки площею 81,87 га. Договір оренди на невитребувані земельні частки (паї) укладений до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не більш ніж на 49 років. Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації від 10.07.2018 № 260 вказаний договір оренди визнаний нечинним. У зв`язку з перевищенням відповідачем-1 своїх повноважень, розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617 від 23.11.2018 скасовано зазначене вище розпорядження. Як стало відомо позивачу з Публічної кадастрової карти України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 21.12.2018 відповідач-1 передав відповідачу-2 в оренду строком на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0141, площею 63,45 га, яка накладається на земельну ділянку, яка вже передана в оренду ТОВ "Агротіс" за договором оренди. Передача в оренду земельної ділянки відповідачу-2 відбулася на виконання розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 569. Позивач зазначив, що надання відповідачу-2 на підставі спірного договору з відповідачем-1 права користування земельною ділянкою, яка накладається на земельну ділянку позивача, порушує відповідне речове право позивача, законне право користування якого виникло раніше, а тому наявні правові підстави для визнання спірного договору недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України. Вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження відповідача-1 заявлена з тих самих підстав, що і вимога про визнання недійсним договору оренди, адже укладення договору оренди стало наслідком винесення цього розпорядження.

У своєму відзиві відповідач-1 проти позову заперечив, зазначивши, зокрема, про наступне. 10.07.2018 головою Приазовської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 260, яким договір про передачу позивачу в оренду земельної частки (паю) від 11.08.2008, розміром 81,87 га, визнаний нечинним, а розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 таким, що втратило чинність. Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617 від 23.11.2018 скасовано розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 "Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ "Агротіс". Тому твердження позивача про чинність договору оренди від 11.08.2008, який укладений відповідно до розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008, не відповідає дійсності. 21.12.2018 на підставі розпорядження голови Приазовської РДА від 21.12.2018 № 569, між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс» було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 63,45 га, кадастровий номер :02:001:0141, розташованої на території Степанівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. 26.12.2018 ТОВ «Геоникс» було зареєстровано право оренди на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 29659852. Договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018, який був укладений між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс», не суперечить чинному законодавству України, як не суперечить законодавству й прийняте Головою Приазовської РДА в межах компетенції та відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження від 21.12.2018 № 569. У задоволенні позовної заяви просила відмовити в повному обсязі.

Відповідач-2 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві з урахуванням, в т.ч., заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, зокрема, про наступне. По-перше, 10.07.2018 головою Приазовської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 260, яким договір про передачу позивачу в оренду земельної частки (паю) від 11.08.2008, розміром 81,87 га, визнаний нечинним, а розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 таким, що втратило чинність. Крім того, Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617 від 23.11.2018 скасовано розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 "Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ "Агротіс". Вказане Розпорядження № 617 від 23.11.2018 є чинним, в установленому порядку не скасоване. По друге, доводи позивача, що чинність договору оренди щодо земельної ділянки площею 81,87 га підтверджується рішенням Приазовського районного суду Запорізької області у справі № 325/1146/18 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане рішення ухвалено 16.10.2018, тобто до прийняття головою Запорізької ОДА розпорядження № 617 від 23.11.2018. По-третє, 03.12.2018 Розпорядженням голови Приазовської РДА № 486, ТОВ «Геоникс» було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання у користування на умовах оренди земельної ділянки орієнтовною площею 63,45 га із земель колишнього КСП «Більшовик» (не витребувані земельні частки (паї) - багаторічні насадження), розташованої на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, до 12.12.2018 в Державному земельному кадастрі була відсутня інформація про зареєстроване право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, загальною площею 63,45 га, за кадастровим № :02:001:0141. В подальшому Розпорядженням голови Приазовської РДА від 21.12.2018 № 569 була затверджена надана ТОВ «Геоникс» технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 63,45 га (багаторічні насадження) із земель колишнього КСП «Більшовик», кадастровий номер :02:001:0141, та ТОВ «Геоникс» було передано вказану земельну ділянку в оренду (договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018). 26.12.2018 право оренди на вказану земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Геоникс» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 29659852. Договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018, який був укладений між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс», не суперечить чинному законодавству України, як не суперечить законодавству й прийняте Головою Приазовської РДА в межах компетенції та відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження від 21.12.2018 № 569. Крім того, як зазначив відповідач, позивачу була передана в оренду не витребувана земельна часта (пай), що вбачається із змісту самого договору оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008, тоді як відповідачу-2 передана в оренду земельна ділянка з відповідним кадастровим номером. Земельна ділянка розміром 81,87 га на даний час не існує як об`єкт цивільних прав, у такої земельної ділянки немає кадастрового номеру, а в її межах шляхом поділу могли бути утворені інші різні земельні ділянки. Вважає, що позивачем не доведено, що передана в оренду ТОВ "Геоникс" земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0141, площею 63,45 га, накладається на земельну ділянку, яка раніше перебувала в оренді у позивача.

У своєму письмовому поясненні, яке надійшло до суду 15.05.2020, Степанівська Перша сільська рада зазначила, що вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Вказує та не, що строк дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ "Агротіс", не закінчився. Даний договір не був розірваний чи визнаний недійсним. Відтак, позивач має право користування земельною ділянкою. Проте, 21.12.2018 Приазовська районна державна адміністрація вирішила передати земельну ділянку, яка накладається на орендовану ТОВ "Агротіс" земельну ділянку, в оренду відповідачу-2. Надання відповідачу-2 на підставі спірного договору з відповідачем-1 права користування земельною ділянкою, яка накладається на земельну ділянку позивача, порушує відповідне речове право позивача, законне право користування якого виникло раніше, а тому наявні правові підстави для визнання спірного договору недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами, за відсутністю представників відповідача-1 та третьої особи, які повідомлені належним чином про розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 524 від 11.08.2008 "Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ "Агротіс" земельні частки (паї) загальною площею 218,51 га, у т.ч. 81,87 га, які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурі № 94 (багаторічні); 136,64 га, які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурах №№ 291, 297 , 314, 321 (пасовища) згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП "Більшовик" Приазовського району Запорізької області, визнані як невитребувані, з можливістю надання їх в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Вказаним розпорядженням вирішено надати в оренду ТОВ "Агротіс", в т.ч. земельну ділянку площею 81,87 (багаторічні), в контурі № 94 (невитребувані земельні частки (паї)), розташовану на території Степанівської Першої сільської ради, згідно додатку 1, для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.1 Розпорядження).

11.08.2008 року між Приазовською районною державною адміністрацією (Орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротіс» (Орендар) був укладений Договір оренди земельної частки (паю) (надалі - договір від 11.08.2008), згідно з пунктом 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду не витребувані земельні частки паї розміром - 81,87 га (багаторічні), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурі № 94 згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП "Більшовик" Приазовського району Запорізької області та планів-схем, які є невід`ємною частиною цього договору (розділ 1 договору).

Невитребувані земельні частки (паї) передаються в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.1).

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 договору за користування невитребуваними земельними частками орендар сплачує орендодавцю орендну плату у грошовій формі у розмірі за один календарний рік 24561,00 грн., за місяць - 2046,75 грн. на загальну площу.

Згідно з п. 2.3 договору його укладено до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не більш ніж на 49 років.

За змістом розділу 5 договору невід`ємною частиною цього договору є: розрахунок орендної плати, акт встановлення меж в натурі, кадастровий план, експлікація земельних ділянок. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації в Степанівській Першій сільській раді.

Договір зареєстрований 11.08.2008 у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за № 2.

12.08.2008 в.о. начальника відділу земельних ресурсів, головою Степанівської с/ради та землевпорядником складено акт встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 81,87 га. Зазначено, що ніяких зауважень з боку зацікавлених осіб при встановленні меж в натурі не надходило.

10.07.2018 в.о. голови Приазовської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 260 "Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", яким договір оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008, укладений між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Агротіс" (орендар) про передання орендарю в оренду невитребувані земельні частки (паї) розміром 81,87 га (багаторічні насадження), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурі № 94 згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП "Більшовик" Приазовського району Запорізької області, визнано не чинним, також визнано таким, що втратило чинність, зокрема розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації № 524 від 11.08.2008 "Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ "Агротіс".

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617 від 23.11.2018 скасовано ряд розпоряджень голови Приазовської районної державної адміністрації, в тому числі розпорядження від 10.07.2018 № 260 "Про усунення порушень вимог земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" та розпорядження від 11.08.2008 № 524 "Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ "Агротіс".

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації від 03.12.2018 № 486 Товариству з обмеженою відповідальністю "Геоникс" надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання у користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 63,45 га із земель колишнього КСП "Більшовик" (невитребувані земельні частки (паї) - багаторічні насадження), розташованої на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 569 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ТОВ "Геоникс" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 63,4500 га - багаторічні насадження, із земель колишнього КСП "Більшовик" (невитребувані земельні частки (паї), кадастровий номер :02:001:0141, розташованої на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Геоникс" земельну ділянку (невитребувані земельні частки (паї), загальною площею 63,4500 га - багаторічні насадження, із земель колишнього КСП "Більшовик", кадастровий номер :02:001:0141, до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не довше ніж на 49 років, встановивши орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

21.12.2018 між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс" (орендар, відповідач-2) укладений договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 63,4500 гектарів (кадастровий номер :02:001:0141), із земель колективної власності колишнього КСП "Більшовик" на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору його укладено на строк до моменту отримання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) державних актів на право власності на земельну ділянку, але не довше ніж на 49 років.

Згідно з п. 3.2 земельна ділянка за договором оренди землі вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Передача земельної ділянки орендодавцем орендареві оформлюється актом прийому-передачі.

Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 22.12.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 29659852.

Позивач звернувся до суду з позовом (за яким відкрито провадження у даній справі), посилаючись на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0141, яка передана в оренду ТОВ «Геоникс», накладається на земельну ділянку вже передану в оренду ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників позивача та відповідача-2, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV (із змінами і доповненнями, надалі - Закон).

За змістом положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Указа Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) є необхідним лише в разі виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) за заявами останніх.

Нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка має тимчасовий правовий статус, оскільки в будь-який момент власники паїв можуть виділити в натурі належні їм земельні ділянки. При виділенні ділянки в натурі власнику паю - складається проект землеустрою. При наданні в оренду нерозподіленої земельної ділянки проект землеустрою не складається.

Як вбачається з матеріалів справи, місце розташування нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки визначено на підставі викопіювань із карти-схеми поділу земель колишнього КСП «Більшовик». Довжину меж земельної ділянки, її площу, поворотні точки, відносне розташування меж та суміжних землевласників відображено на кадастрових планах. Вказані документи підписані в.о. начальника Відділу земельних ресурсів у Приазовському районі Запорізької області, а також головою та землевпорядником Степанівської Першої сільської ради (т. 1, а.с. 15-21).

Згідно з частиною 3 статті 124 Земельного кодексу України за проектами відведення здійснюється передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам тільки у разі зміни цільового призначенні землі.

В статті 50 Закону України «Про землеустрій» визначено, що порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно у власність без зміни її цільового призначення.

Зміна цільового призначення земель у зв`язку з передачею їх в оренду ТОВ «Агротіс» на підставі розпорядження № 524 від 11.08.2008 не проводилась, отже і проект відведення вказаної земельної ділянки не повинен був розроблятися.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).

Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 905/1227/17).

За змістом частини 3 статті 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до частини 1 статті 79 цього Кодексу земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України).

Земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об`єктами земельних відносин і мають різний правовий режим, а договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом, оскільки за договором оренди земельної частки (паю) предметом договору є земельна частка (пай), а за договором оренди земельної ділянки предметом є земельна ділянка. У разі оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом. Орендні відносини повинні оформлюватися договором, як у разі оренди земельної частки (паю), так і у разі оренди земельної ділянки.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 27.01.2010 у справі № 6-6200св09, а також у постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №908/1947/16.

Із змісту пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» № 122 від 04.02.2004 слідує, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (у редакції, чинній на час укладання договору від 11.08.2008) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Право розпорядження невитребуваними земельними ділянками, яке встановлено для сільських, селищних, міських рад та райдержадміністрацій, обумовлено тим, що до моменту набуття права власності на такі земельні ділянки громадянами, які мають відповідне право, ці земельні ділянки ще перебувають в комунальній та державній власності, на відміну від земельних часток (паїв), суб`єктами права власності на які є громадяни, що виключає можливість розпорядження зазначеними у статті 13 вказаного Закону органами земельними частками (паями) на підставі цієї норми Закону.

Слід зазначити, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних рад та адміністрацій, а відтак надання таких ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування відповідно до наданих їм повноважень до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Таким чином законодавством передбачена можливість раціонального використання земельних часток до оформлення їхніми власниками правовстановлюючих документів з можливістю надходження коштів до бюджету.

При цьому, оренда нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок не є сталою і не може забезпечити постійну площу орендованої земельної ділянки, оскільки земельні ділянки надаються на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Із наведених вище норм спеціального законодавства вбачається, що передача нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) в оренду унеможливлює розроблення технічної документації на землю потенційним орендарем та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці за такою документацією (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 року у справі № 908/1947/16).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Аналогічний припис міститься у ст. 95 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 24 вказаного Закону, орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Судом встановлено, що на момент укладення між Приазовською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоникс» договору оренди землі від 21.12.2018 щодо земельної ділянки площею 63,4500 гектарів (кадастровий номер :02:001:0141), був чинним договір оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротіс» та Приазовською районною державною адміністрацією.

Ухвалою суду від 05.05.2020 у даній господарській справі № 908/567/19 було призначено повторну судову земельно-технічну експертизу. На вирішення експерта поставлені питання: « 1. Чи є накладання земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0141, площею 63,45 га, переданої в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Геоникс» за договором оренди від 21.12.2018, на земельну ділянку площею 81,87 га, передану в оренду ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008, зареєстрованим 11.08.2008 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за № 2 ?»; «2. Якщо накладання є, то яка площа цих накладань?».

16.11.2020 до суду від Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центра Міністерства внутрішніх справ України надійшло повідомлення від 03.11.2020 № СЕ-19-20/16216-ЗТ про неможливість проведення судової експертизи.

Відповідач-2 стосовно вказаного повідомлення судових експертів зазначив, що судові експерти дійшли до висновку про неможливість вирішення питання щодо накладення земельних ділянок, в т.ч. у зв`язку з тим, що невитребувані земельні частки (паї), які зазначені у договорі оренди ТОВ «Агротіс», не можуть вважатись земельною ділянкою і бути ідентифіковані як об`єкт проведення судової експертизи.

За змістом статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 ГПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При цьому, суд зазначає, що експертиза проведена не була і, відповідно, висновку судового (-их) експерта (-ів) немає, експертами надане повідомлення про неможливість проведення судової експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи міститься копія листа Степанівської Першої сільської ради від 01.02.2019 за вих. № 28 в якому зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0141, площею 63,45 га, накладається на земельну ділянку площею 81,87 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008 (т. 1, а.с. 38-39).

Щодо передачі 21.12.2018 Приазовською районною державною адміністрацією в оренду ТОВ «Геоникс» саме тієї земельної ділянки, яка раніше була передана в оренду ТОВ «Агротіс» свідчить і рішення господарського суду Запорізької області від 30.09.2019 у справі № 908/1151/19, а також надані позивачем до суду 24.11.2020 для порівняння відомості з Публічної кадастрової карти України про земельну ділянку № :02:001:0141 площею 63,45 га та відомості з експлікації - додатку до договору оренди з ТОВ «Агротіс».

Відтак, суд приходить до висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0141, площею 63,4500 гектарів накладається на земельну ділянку площею 81,87 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008, який був та є чинним.

Щодо чинності договору оренди від 11.08.2008 суд зазначає, що відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначене відповідачами не спростовано.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, посилаючись на доведеність позивачем факту накладення земельних ділянок, не надав суду доказів які б свідчили про зворотнє.

Чинним законодавством України, в тому числі Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», не передбачена передача в користування (оренду) земельної ділянки, яка на правовій підставі знаходиться у користуванні іншої особи і договір якої не розірвано в установленому законом порядку.

За наведених обставин договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 21.12.2018 року порушує права та охоронювані законом інтереси позивача на оренду невитребуваних земельних часток (паїв) за договором від 11.08.2008 року.

На підставі всього вищевикладеного, суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 21.12.2018 року є таким, що суперечить положенням статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та статті 122 Земельного кодексу України і підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів юридичної особи - позивача у справі.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 569, відповідно до якого був укладений оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з них. З відповідача-1 стягується 2561, 33 грн. судового збору, з відповідача-2 - 1280, 67 грн. судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Ухвалою суду від 20.05.2019 витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи покладені на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротіс».

Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України виписаний ТОВ «Агротіс» рахунок на оплату № 498 від 09.07.2019 на суму 13564,80 грн. за проведення судової інженерно-технічної експертизи № 2721-19 по господарській справі № 908/567/19.

Відповідно до платіжного доручення № 1116 від 18.07.2019 ТОВ «Агротіс» здійснено оплату 13564,80 грн. за проведення судової інженерно-технічної експертизи № 2721-19 по господарській справі № 908/567/19 згідно рахунку № 498 від 09.07.2019.

Таким чином, витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з них. З відповідача-1 стягується 9043,20 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, з відповідача-2 - 4521,60 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

30.11.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві виклав попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, зазначивши, що очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 15000,00 грн., який може змінюватися залежно від кількості судових засідань, обсягу процесуальних документів і доказів.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.

Від відповідачів клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надходили.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем надано до матеріалів справи: ордера, копії Свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю; копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 14.02.2018, укладеного між ТОВ «Агротіс» (клієнт за договором) та Адвокатським об`єднанням «Гладкий, Яценко та Партнери», з додатковими угодами. За умовами договору адвокатське об`єднання зобов`язалося надати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору розмір гонорару становить 1000 грн. за 1 годину наданої правової допомоги. Гонорар сплачується клієнтом у готівковій або безготівковій формі на підставі підписаних сторонами актів здачі-прийняття наданих послуг, в яких сторони визначають перелік наданих послуг, суму витрачених адвокатським об`єднанням годин і загальний розмір гонорару.

Також позивачем до матеріалів справи надані копії: актів здачі-прийняття наданих послуг № 328 від 30.09.2019, № 435 від 02.03.2019, № 460 від 03.04.2020, № 000067 від 01.07.2020, № 000112 від 30.09.2020, в яких зазначений докладний перелік наданих послуг, кількість витрачених годин та сума гонорару. Також подані копії рахунків, виписаних адвокатським об`єднанням позивачу та копії платіжних доручень про здійснену оплату на підставі рахунків.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи у загальній сумі 12400,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з них. З відповідача-1 стягується 8266,67 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача-2 - 4133,33 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 569.

Визнати недійсним договір оренди землі від 21.12.2018, укладений між Приазовською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Геоникс", як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0141, площею 63,45 га.

Стягнути з Приазовської районної державної адміністрації (72401, Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31, ідентифікаційний код юридичної особи 02126366) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс" (72454, Запорізька область, Приазовський район, село Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 31692092) суму 2561, 33 грн. витрат зі сплати судового збору, суму 9043,20 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи, суму 8266,67 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" (69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, офіс 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс" (72454, Запорізька область, Приазовський район, село Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А, ) суму 1280, 67 грн. витрат зі сплати судового збору, суму 4521,60 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи, суму 4133,33 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва