ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Справа № 906/1448/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Трюхан Марини Вікторівни на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р. (суддя Лозинська І.В.)

у справі №906/1448/20

за позовом Фізичної особи - підприємця Трюхан Марини Вікторівни (м. Житомир)

до Фізичної особи - підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни (м. Житомир)

про стягнення 46 882,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р. відмовлено у відкритті провадження у справі №906/1448/20 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Фізична особа - підприємець Трюхан Марина Вікторівна звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р. у справі №906/1448/20 і передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що предмети позовів у справі №906/472/20 та у справі №906/1448/20 є різними, тобто ухвала місцевого господарського суду є необґрунтована та незаконна.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.01.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Трюхан Марини Вікторівни на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р.у справі №906/1448/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.02.2021р.

02.02.2021р. на адресу суду від ФОП Трюхан Марини Вікторівни надійшло клопотання, в якому просить суд розглядати справи без її участі, а апеляційну скаргу - задоволити.

В судове засідання Фізична особа - підприємець Мазанова Наталія Анатоліївна свого представника не направила.

Поштове повідомлення, яким надіслано ухвалу суду від 04.01.2021р. на юридичну адресу відповідача - 10029, м. Житомир, вул. Домбровського, 31, кв. 1, яка зазначена у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в апеляційній скарзі відповідача повернулось до суду з відміткою органу зв`язку - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Фізичної особи - підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржувану ухвалу - скасувати.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2020р. до Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця Трюхан Марини Вікторівни до фізичної особи - підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни про стягнення 46 882,50 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на те, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов`язання передбачені договорами про надання послуг від 01.01.2018р. та від 01.01.2019р. в частині не надання послуг; не складання актів про надання послуг; не повідомлення про виникнення обставин, що перешкоджають належному виконанню своїх зобов`язань за договорами; на неодноразові усні вимоги про повернення всіх сплачених грошових коштів за ненадані послуги за 2018 та 2019 роки відповіді від відповідача не отримано.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р. відмовлено у відкритті провадження у справі №906/1448/20.

Вказана ухвала мотивована тим, що за даними Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа №906/472/20. Так, рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.11.2020р. у вказаній справі відмовлено у задоволенні позовної заяви ФОП Трюхан Марини Вікторівни до ФОП Мазанової Наталії Анатоліївни про стягнення 46882,50грн. в рахунок відшкодування завданих збитків з підстав, у ньому викладених. Рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2020р. у справі №906/472/20 набрало законної сили 07.12.2020р., зважаючи на дату його підписання - 16.11.2020р. та відсутність відомостей про його оскарження в апеляційному порядку. З огляду на зазначене, обставини, викладені у позовній заяві ФОП Трюхан Марини Вікторівни до ФОП Мазанової Наталії Анатоліївни про стягнення 46882,50грн., яка надійшла до господарського суду 10.12.2020р. є однаковими з обставинами, встановленими господарським судом під час розгляду справи №906/472/20: сторони ті самі - фізична особа - підприємець Трюхан Марина Вікторівна та фізична особа - підприємець Мазанова Наталія Анатоліївна; той самий предмет позову - стягнення 46882,50грн., а також ті самі підстави - договори про надання послуг від 01.01.2018 та від 01.01.2019 в частині не надання послуг. А тому, суд першої інстанції у відкритті провадження відмовив.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до змісту вказаних норм права, однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, й уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, так само як і уникнення можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

При цьому, необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Наведену правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 16.07.2019р. у справі №910/14629/18, від 13.11.2019р. у справі №914/111/19.

Водночас, згідно із частиною першою статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У справі №906/472/20 та у справі №906/1448/20 стронами є: позивач Фізична особа - підприємець Трюхан Марина Вікторівна та відповідач Фізична особа - підприємець Мазанова Наталія Анатоліївна.

Тобто, суб`єктний склад сторін у справі №906/472/20 та у справі №906/1448/20 є однаковим.

Предметом позову у справі №906/472/20 та у справі №906/1448/20 є вимога Фізичної особи - підприємця Трюхан Марини Вікторівни до Фізичної особи - підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни про стягнення 46 882,50 грн.

Тобто, предмет позову у справі №906/472/20 і у справі №906/1448/20 є однаковими.

Підставами позову у справі №906/472/20 і у справі №906/1448/20 є договори про надання послуг, що були укладені між сторонами 01.01.2018р. та 01.01.2019р.

Однак, правові підстави позову у справі №906/472/20 є стягнення з відповідача Фізичної особи-підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни понесених збитків у зв`язку із не виконанням умов за договорами від 01.01.2018р. та від 01.01.2019р. про надання послуг.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарсько суду Житомирської області від 04.11.2020р. у справі №906/472/20 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Трюхан Марини Вікторівни до Фізичної особи-підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни про стягнення 46 882,50 грн збитків відмовлено.

Судом першої інстанції в рішенні від 04.11.2020р. у справі №906/472/20 зроблено висновок, що витрати зі сплати 46 882,50 грн були понесені позивачем не у зв`язку із наведеними у вказаних нормах знищенням або пошкодженням речі, вони не є витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), і не відноситься до доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), а є витратами позивача на виконання договірних зобов`язань, тобто оплатою наданих послуг, вказані кошти не є такими втратами позивача, які мають компенсуватися шляхом відшкодування збитків. Грошові кошти у сумі 46 882,50 грн були сплачені замовником за укладеним Договором та не є наслідком вчинення правопорушення. Повернення виконаного однією із сторін зобов`язання не є відшкодуванням збитків.

Правові підстави позову у справі №906/1448/20 є стягнення з відповідача Фізичної особи-підприємця Мазанової Наталії Анатоліївни грошових коштів як безпідставно набутого майна згідно ст. 1212 та ст. 1213 ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не зважаючи на часткову тотожність підстав позовів у цих справах, колегія суддів вважає таким, що суперечить імперативним положенням пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі №906/1448/20.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У той же час відповідно до частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Разом з тим, суд першої інстанції належним чином зазначених вище вимог закону не врахував та достеменно не з`ясував чи наявні всі обставини для відмови у відкритті провадження, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України, саме щодо наявності всіх трьох складових, необхідних для застосування зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі №906/1448/20.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду скасуванню та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Трюхан Марини Вікторівни на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р. у справі №906/1448/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020р. у справі №906/1448/20 скасувати.

3. Справу №906/1448/20 направити до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "04" лютого 2021 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.