ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа№ 910/6583/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукунст Київ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 16.09.2020 (повний текст складено - 25.09.2020)

у справі №910/6583/20 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форм Сервісес"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукунст Київ"

про стягнення 827 429, 01 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форм Сервісес" (надалі - позивач, ТОВ "Форм Сервісес") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукунст Київ" (надалі - відповідач, ТОВ "Баукунст Київ") про стягнення з заборгованості у розмірі 827 429, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного між сторонами договору оренди №33 від 29.08.2019 (надалі - Договір).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6583/20 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 827 429, 01 грн та судовий збір у розмірі 12 411, 44 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги позивача про стягнення заборгованості на заявлену суму є законними, обґрунтованими, оскільки матеріалами справи доведено не оплату основного боргу та правомірно нараховано штрафні санкції.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6583/20 повністю та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покласти судові витрати по сплаті судового збору на позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, оскаржуване судове рішення у цій справі ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження технічного стану майна, відсутні докази на підтвердження направлення відповідачу актів здачі-приймання робіт та відповідних рахунків за спірний період.

Окрім того, у тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, з обґрунтуванням причин такого пропуску.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Баукунст Київ" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Алданової С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено, поновлено зазначений строк, відкрито апеляційне провадження у справі №910/6583/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Баукунст Київ" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.02.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Позивач у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зокрема, позивач у своєму відзиві зазначив про те, що місцевий господарський суд всебічно дослідив докази, додані до позовної заяви та, дійшов законного висновку, що підтвердженням заборгованості є наявні рахунки-фактури, а також акти приймання-передачі обладнання з оренди, які в силу умов Договору вважаються визнані відповідачем у повному обсязі.

У судове засідання 02.02.2021 з`явився представник позивача, відповідач представників не направив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 02.02.2021 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 02.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 29.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форм Сервісес» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баукунст Київ» (орендар) було укладено договір оренди №33 (Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування (оперативну оренду) рухоме майно - стінова опалубка Manto (далі - обладнання). Монтаж та демонтаж орендованого обладнання не є предметом цього Договору, орендар здійснює монтаж та демонтаж орендованого обладнання на свій ризик власними силами та за свій рахунок. Найменування складових частин та вартість обладнання, що передається в оренду, зазначено в специфікаціях та в актах прийому-передачі обладнання до цього договору. Технічний стан обладнання, яке передається в оренду, зазначається в Актах прийому-передачі обладнання. Специфікації та Акти приймання передачі є невід`ємними частинами цього Договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору адреса об`єкту, де буде розміщене обладнання для його використання орендарем: м. Київ, вул. Пулюя, 8-а. Мета оренди: промислове використання за його технічним призначенням, а саме - використання при здійсненні будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що передача-приймання обладнання в оренду від орендодавця до орендаря здійснюється уповноваженими представниками сторін згідно з Актом прийому-передачі обладнання в оренду та з оренди на складі орендодавця за адресою: Київська область, с. Святопетрівське, вул. Індустріальна, 29. Обладнання вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з дати підписання Акту прийому-передачі обладнання в оренду уповноваженими представниками сторін. Підписання належним представником орендаря акту прийому-передачі обладнання засвідчує: факт передачі орендодавцем орендарю технічно справного обладнання; факт ознайомлення орендаря із всіма особливими властивостями роботи обладнання; а також факт проведення інструктажу з використання обладнання в роботі та правил безпеки при його застосуванні (п.п. 2.2, 2.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору початок перебігу строку оренди обладнання, за який нараховується орендна плата, відраховується з дня підписання Акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчується в день підписання сторонами Акту приймання-передачі обладнання з оренди від орендаря до орендодавця, яким фіксується дата повернення обладнання з оренди.

Строк оренди обладнання за цим договором складає до 31.12.2019 (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору орендар здійснює оплату за оренду обладнання за весь час фактичного знаходження обладнання у орендаря, починаючи з дати підписання Акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчуючи датою підписання Акту повернення обладнання орендодавцю згідно з умовами цього Договору, у т.ч. після закінчення терміну дії Договору та/або оренди, якщо це не пов`язано із діями орендодавця, чи після закінчення строку, коли обладнання мало бути повернуто орендодавцю у визначений сторонами строк. Сума орендної плати за обладнання за певний термін оренди вказується в додаткових угодах до Договору, та може зазначатися в актах приймання-передачі, та/або рахунках-фактурах на оплату оренди обладнання та в інших документах, в яких сторони вважають за потрібне зазначити цей показник (п. 5.4 договору).

Відповідно до п.п. 5.7, 5.8, 5.9 Договору орендна плата за оренду обладнання нараховується на основі тарифу за добу (п. 5.3 Договору). Орендна плата сплачується шляхом передплати в безготівковому порядку за перші 14 календарних днів оренди обладнання на поточний рахунок орендодавця на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату, але не пізніше дня початку наступного чергового строку оренди. Орендна плата розраховується з урахуванням податку на додану вартість за ставкою 20%.

Відповідно до п. 5.2 Договору загальна вартість обладнання (згідно Специфікації від 22.01.2020), яке передається в оренду за цим договором складає 2 957 833, 00 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 492 972, 17 грн.

Згідно з п. 5.12 Договору орендар зобов`язується протягом 5 робочих днів відшкодувати орендодавцю всі витрати, понесені орендодавцем під час дії цього Договору оренди внаслідок втрати та/або пошкодження обладнання, якщо це було пов`язано з винними діями орендаря, у т.ч. відшкодувати вартість пошкодженого, втраченого, неповерненого обладнання, сплатити пеню, штрафи, що виникли в зв`язку з несвоєчасною сплатою орендних платежів, передбачених цим Договором.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що в разі виявлення слідів пошкоджень, поломок, забруднень обладнання, встановлення факту технічної несправності обладнання, його некомплектності (відсутності деталей) такі дані заносяться до акту огляду технічного стану обладнання.

Відповідно до п. 7.7 Договору якщо при огляді технічного стану обладнання були зафіксовані обставини, викладені в п. 7.5 Договору, орендодавцем в Акті прийому-передачі обладнання з оренди зазначається сума відшкодування витрат по відновленню (ремонту) пошкодженого обладнання, та/або сума відшкодування вартості обладнання та його деталей, втрачених/пошкоджених під час оренди. Сто відсотковому відшкодуванню вартості підлягає обладнання та його деталі, які за висновком технічних працівників (інженерів) орендодавця, не підлягають ремонту в зв`язку з високим ступенем пошкоджень, та які в подальшому не можуть бути предметом оренди за своїм призначенням.

Оплата витрат, зазначених в п. 7.7 Договору, здійснюється на підставі рахунку орендодавця протягом 3-х днів з дня отримання орендарем такого рахунку, який надсилається орендарю факсом, електронною поштою або іншим способом.

В період дії Договору між сторонами було укладено ряд додаткових угод.

Так відповідно до додаткової угоди №9 від 27.12.2019 до Договору було продовжено строк оренди обладнання за цим Договором до 31.12.2020.

Додатковою угодою №10 п. 5.2 Договору викладено в наступній редакції: загальна вартість обладнання (згідно Специфікації від 22.01.2020), яке передається в оренду за цим договором складає: комплект №1 стінова опалубка Manto - 2 410 859, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 401 809, 83 грн, комплект №2 стінова опалубка Manto - 84 878, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 14 146, 33 грн, комплект №3 опалубка перекриття Props&Beams - 226 340, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 37 723, 33 грн, комплект №4 стінова опалубка Manto - 1 041 232, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 173 538, 67 грн, комплект №5 опалубка перекриття Props&Beams - 2 335 255, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 389 209, 17 грн, комплект №6 опалубка перекриття Props&Beams - 81 700, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 13 616, 67 грн, комплект №7 стінова опалубка Manto - 107 370, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 17 895, 00 грн, комплект №8 опалубка перекриття Props&Beams - 674 500, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 112 416, 67 грн, комплект №9 опалубка перекриття Props&Beams - 578 400, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 96 400, 00 грн, комплект №10 опалубка перекриття Props&Beams - 462 040, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 77 006, 67 грн.

Пункт 5.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №10) вартість оренди обладнання за 1 добу (тариф за добу) зазначається без ПДВ та складає: комплект №1 стінова опалубка Manto - 2 076, 00 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 415, 20 грн, комплект №2 стінова опалубка Manto - 73, 10 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 14, 62 грн, комплект №3 опалубка перекриття Props&Beams - 169, 75 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 33, 95 грн, комплект №4 стінова опалубка Manto - 896, 60 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 179, 32 грн, комплект №5 опалубка перекриття Props&Beams - 2 010, 95 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 402, 19 грн, комплект №6 опалубка перекриття Props&Beams - 70,40 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 14, 08 грн, комплект №7 стінова опалубка Manto - 92, 50 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 18, 50 грн, комплект №8 опалубка перекриття Props&Beams - 580, 85 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 116, 17 грн, комплект №9 опалубка перекриття Props&Beams - 498, 10 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 99, 62 грн, комплект №10 опалубка перекриття Props&Beams - 347,28 грн, та додатково сплачується ПДВ у розмірі 20% - 69, 46 грн.

На виконання умов Договору позивачем передано відповідачу обладнання, що підтверджується наявними у справі актами прийому-передачі обладнання в оренду від 30.08.2019, від 03.10.2019, від 04.10.2019, від 15.10.2019, від 25.10.2019, від 30.10.2019, від 05.11.2019, від 07.11.2019, від 22.11.2019, від 29.01.2020.

Однак, в порушення умов Договору відповідачем свої зобов`язання зі сплати орендної плати та відшкодування вартості пошкодженого та втраченого обладнання належним чином виконано не було, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 827 429, 01 грн.

18.03.2020 позивачем було направлено відповідачу претензію №07, в якій останній просив здійснити оплату заборгованості за Договором оренди №33. Однак, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді.

Суд першої інстанції враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо задоволення позову, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем передано відповідачу обладнання, що підтверджується наявними у справі актами прийому-передачі обладнання в оренду від 30.08.2019, від 03.10.2019, від 04.10.2019, від 15.10.2019, від 25.10.2019, від 30.10.2019, від 05.11.2019, від 07.11.2019, від 22.11.2019, від 29.01.2020.

Однак, відповідачем в порушення умов Договору свої зобов`язання зі сплати орендної плати та відшкодування вартості пошкодженого та втраченого обладнання належним чином виконано не було, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 827 429, 01 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦКУкраїни).

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, за приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки доказів оплати заборгованості відповідачем ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції надано не було.

Щодо посилань скаржника на те, що відсутні докази на підтвердження технічного стану майна, то колегія суддів зазначене не бере до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2020 сторонами підписано акт прийому-передачі обладнання з оренди відповідно до п. 2 якого сторони дійшли згоди, що загальна договірна вартість відшкодування за пошкоджене майно та послуги з чищення обладнання згідно рахунку-фактури №19 від 22.01.2020 складають 3 723, 85 грн.

Пунктом 3 даного акту встановлено, що орендар підтверджує отримання від орендодавця рахунку-фактури №19 від 22.01.2020 та зобов`язується протягом 5 робочих днів відшкодувати орендодавцю вартість пошкодженого обладнання.

Щодо посилань скаржника на те, що ним не отримано актів здачі прийняття робіт за спірний період, вони також не беруться до уваги оскільки у пункті 5.17 Договору зазначено, що орендар не пізніше кожного останнього числа місяця, в якому були надані послуги по оренді обладнання, зобов`язаний отримати від орендодавця оригінал акту здачі-приймання робіт в двух примірниках.

Відповідно до п. 5.18 Договору орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 5-го числа місяця, наступного за звітним.

У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання цього Акту, такий акт вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою без будь-яких зауважень та претензій в повному обсязі (на вказану в Акті суму).

Оскільки мотивованої відмови від підписання актів відповідач не надав, такі акти в силу п.5.18 Договору вважаються визнаними орендарем.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заявленої позивачем суми, суд першої інстанції врахував ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань, взяв до уваги, що останній не у повному обсязі розрахувався з позивачем, а відтак на підставі наведених вище норм, встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову повністю.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати коштів за Договором оренди порушило право позивача на отримання прибутку.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6583/20 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга ТОВ "Баукунст Київ" - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника (ТОВ "Баукунст Київ").

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукунст Київ" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6583/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6583/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Баукунст Київ".

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6583/20, зупинену ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020

5. Матеріали справи №910/6583/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 08.02.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова