ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. Справа№ 910/13766/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Грека Б.М.

Секретар судового засідання: Кучерява К.Л.

За участю представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 27.01.2021

розглянувши заяву представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подану в межах розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Буланжер" (ТОВ "Прем`єр Буланжер"; відповідач; апелянт)

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020

та на додаткове рішення від 21.08.2020

у справі № 910/13766/19 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (ГС "УЛАСП"; позивач)

до ТОВ "Прем`єр Буланжер"

про стягнення паушальної суми 187 785 грн.,

ВСТАНОВИВ

ГС "УЛАСП" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ТОВ "Прем`єр Буланжер" про стягнення паушальної суми за неправомірне використання відповідачем ряду фонограм музичних творів без укладання відповідного договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, обов`язок укладення якого покладений на відповідача в силу приписів ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" (Закон № 2415-VIII).

Позовні вимоги мотивовано тим, що: 14.08.2019 та 24.09.2019 у приміщенні ресторану "Paul" (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 26-а) у якому здійснює власну господарську діяльність відповідач, представниками позивача було встановлено факт неправомірного використання фонограм музичних творів; з огляду на неправомірне використання відповідачем у власній господарській діяльності фонограм музичних творів без укладання із позивачем відповідного договору, відповідач, в силу, зокрема, приписів ст. 240 "Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони" (надалі також - Угода про Асоціацію) має сплатити позивачеві компенсацію, розмір якої визначений згідно з тарифами позивача, що встановлені ним відповідно до положень ч. 2 ст. 20 Закону № 2415-VIII, у розмірі 45 мінімальних місячних заробітних плат станом на початок 2019 року, при цьому позивач також вказує на те, що зазначена сума компенсації є збитками позивача у розумінні статті 22 ЦК України, які позивач мав би отримати, якби відповідач уклав-би з позивачем відповідний договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 позовні вимоги ГС "УЛАСП" задоволено повністю та стягнуто з ТОВ "Прем`єр Буланжер" на користь позивача паушальну суму в розмірі 172 890 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 593,34 грн.

Разом з тим, оскільки 19.08.2020 ГС "УЛАСП" подало суду заяву про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то додатковим рішенням від 21.08.2020 було присуджено до стягнення з ТОВ "Прем`єр Буланжер" на користь ГС "УЛАСП" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 620, 41 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 та від 21.08.2020, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції поновити строк для подачі апеляційної скарги на вказані рішення суду за результатами розгляду господарської справи № 910/13766/19, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2020 про стягнення паушальної суми у розмірі 172 890 грн. та стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 27 620,41 грн. та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ГС "УЛАСП" до ТРВ "Прем`єр Буланжер" про стягнення паушальної суми у розмірі 172 890 грн. відмовити в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 та на додаткове рішення від 21.08.2020 у справі №910/13766/19 задоволено та поновлено відповідачу строк на апеляційне оскарження вказаних рішень та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 18.11.2020.

Враховуючи перебуванням головуючого судді Отрюха Б.В. з 11.11.2020 по 22.11.2020 у відпустці, розгляд справи 18.11.2020 не відбувся.

18.11.2020 представник позивача подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Прем`єр Буланжер" було призначено на 09.12.2020.

09.12.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, від представника ТОВ "Прем`єр Буланжер" Лепень О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з підтвердженням діагнозу COVID-19.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, беручи до уваги заявлене клопотання скаржника про відкладення, ухвалою суду від 09.12.2020 розгляд справи № 910/13766/19 було відкладено 22.12.2020.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Буланжер" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 та на додаткове рішення від 21.08.2020 у справі № 910/13766/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 та додаткове рішення від 21.08.2020 у справі № 910/13766/19 залишено без змін. Матеріали справи № 910/13766/19 повернуто до Господарського суду міста Києва.

28.12.2020 року представник Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" адвокат Сербуль О.Ю. звернулась до апеляційного господарського суду з заявою від 24.12.2020 №б/н , в якій просить суд вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 розгляд заяви представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" адвоката Сербуль О.Ю. про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу поданого в межах розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Буланжер" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 та на додаткове рішення від 21.08.2020 у справі № 910/13766/19 призначено на 27.01.2021 о 14 год. 30 хв., який відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А (1 поверх, зал судових засідань № 3).

Уповноважені представники учасників провадження у справі не з`явилися у судове засідання 27.01.2021. Представники сторін про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій відповідної ухвали суду.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд заяви без участі представників певних учасників провадження, що не з`явились у судове засідання, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є.

Проаналізувавши матеріали справи та вищевказаної заяви, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення вимог представників позивача про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати фактичними і неминучими , але й також - чи був їх розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція Верховного Суду у справі №905/1795/18 , постанова від 07.11.2019).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дослідивши заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» з вимогами про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та підстави та докази на підтвердження цих витрат, Північний апеляційний господарський суд дійшов таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, професійна правнича допомога надавалась Громадській спілці «Українська ліга авторських та суміжних прав» адвокатами Адвокатського об`єднання "Itelkrafts" на підставі та на умовах Договору про надання правової допомоги від 15.08.2019 №11.9-С та Додаткової угоди №1 від 12.12.2019.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 05.04.2019 Адвокатське об`єднання "Саєнко Харенко" зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги у судових справах, сторонами у яких є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (нова назва - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України") та Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії" на умовах, що визначені цим договором та додатковими договорами до цього Договору.

Відповідно до пункту 5 Договору про надання правової допомоги від 15.08.2019 договір діє з моменту його підписання та діє без обмеження по строку.

Підпунктами 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3. вказаного Договору сторони погодили порядок розрахунку, згідно з яким Клієнт сплачує АО винагороду у наступних розмірах: підготовка позовної заяви, представництво Клієнта та складання необхідних документів в суді першої інстанції - 10 000,00 грн., без ПДВ, підготовка апеляційної скарги (у разі необхідності), представництво інтересів Клієнта та складання необхідних документів в суді апеляційної інстанції - 10 000,00 грн., без ПДВ, підготовка касаційної скарги (у разі необхідності), представництво інтересів Клієнта та складання необхідних документів в суді касаційної інстанції - 10 000,00 грн., без ПДВ.

Згідно із додатковою угодою №1 від 12.12.2019 пункт 4.1. Договору №11.9-С викладено в наступні редакції: «Підпунктами 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3. вказаного Договору сторони погодили порядок розрахунку, згідно з яким Клієнт сплачує АО винагороду у наступних розмірах: підготовка позовної заяви, представництво Клієнта та складання необхідних документів в суді першої інстанції - 30 000,00 грн., без ПДВ, підготовка апеляційної скарги (у разі необхідності), представництво інтересів Клієнта та складання необхідних документів в суді апеляційної інстанції - 30 000,00 грн., без ПДВ, підготовка касаційної скарги (у разі необхідності), представництво інтересів Клієнта та складання необхідних документів в суді касаційної інстанції - 30 000,00 грн., без ПДВ.».

Тобто сума винагороди (10 000,00 грн) п. 4.1.2. в суді апеляційної інстанції була встановлена сторонами у договорі незалежно від обсягу та складності послуг, які будуть надаватись в майбутньому, та незалежно від часу, витраченого адвокатами на надання цих послуг.

Так, апеляційне провадження у даній справі №910/13766/19 було відкрите ухвалою від 29.09.2020 а закінчене постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 року.

Витрати на надання правничої допомоги, про відшкодування яких подано заяву, понесені позивачем на підставі договору про надання правової допомоги, який було укладено з Адвокатським об`єднанням "Itelkrafts", 15.08.2019 та Додаткової угоди №1 до нього від 12.12.2019.

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, надано копію платіжного доручення №1011 від 06.11.2020 згідно якого Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» сплатила АО «Itelkrafts» 30 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції, з об`єктивних причин не в змозі самостійно перевірити кількість витраченого адвокатами часу у розрізі усіх записів, які містяться в деталізованому описі наданих послуг позивачу, проте, окремі факти завищення кількості витраченого часу можуть слугувати доказом системного характеру завищення кількості витрачених годин на надання позивачу правничої допомоги при перегляді цієї справи в апеляційному порядку.

Ураховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності щодо предмета спору, значення справи для сторін, суд дійшов висновку про неспівмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу, яка надавалася Громадській Спілці «Українська ліга авторських та суміжних прав» адвокатами Адвокатського об`єднання "Itelkrafts", критеріям, які визначені в частині 4 статті 126 ГПК.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав часткового задоволення вимог Громадської Спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, понесених у зв`язку з розглядом справи №910/13766/19 у суді апеляційної інстанції, прийняття додаткової постанови до постанови Північного апеляційного господарського від 22.12.2020 у даній справі та вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а саме, витрат, пов`язаних з наданням Громадській спілці «Українська ліга авторських та суміжних прав» правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 234, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Буланжер» (01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16, ) на користь Громадської Спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, груп. Прим. 57, офіс 7, ) витрати на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, пов`язаних з апеляційним переглядом рішення Господарського суду міста Києва 14.08.2020 та додаткового рішення від 21.08.2020 у справі №910/13766/19.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи №910/13766/19 направити до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Грек