ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. Справа№ 920/433/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Грицина В.В.;

від відповідача - Сафронов М.А., адвокат, довіреність №18-49/6 від

29.12.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.10.2020 у справі №920/433/20 (суддя Джепа Ю.А., повний текст складено - 30.10.2020) за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення 2 060 791,43 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання згідно договору на централізоване водопостачання №3906/1 від 24.10.2019 у розмірі 2 050 368,56 грн., 9 174,70 грн. пені та 3 % річних у сумі 1 248,17 грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги з централізованого водопостачання у січні-березні 2020 року.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.10.2020 у справі №920/433/20 позов задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради заборгованість за послуги централізованого водопостачання в розмірі 2 050 368,56 грн., 9 174,70 грн. пені, 1 248,17 грн. 3% річних та 30 911,87 грн. судового збору.

За висновком суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 у розмірі 2 050 368,56 грн. підтверджується матеріалами справи, а відтак, вимога позивача в частині стягнення боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості наданих послуг з водопостачання, згідно вірного розрахунку позивача, суд також дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення пені та 3% річних.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.10.2020 у справі №920/433/20 та прийняти в цій частині нове, яким в задоволенні позову відмовити.

За доводами апелянта, місцевий суд допустив безсистемне та неправильне застосування матеріального права, що призвело до невірного трактування ч. 7 ст. 181 ГПК України та застосування норм договору в неіснуючій редакції. Апелянт вважає, що оскільки КП «Міськводоканал» СМР не передало на вирішення суду протокол розбіжностей до договору з урахуванням позиції АТ «Сумське НВО» викладеної у листі №18-7/1077 від 02.12.2019, у визначений ч. 7 ст. 181 ГПК України строк, договір на централізоване водопостачання №3906/1 від 24.10.2019 є укладеним в редакції не переданого на вирішення суду протоколу розбіжностей.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи надані учасниками справи пояснення, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради (виконавець) та Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (споживач) укладено договір на централізоване водопостачання №3905/1 від 24.10.2019 з протоколом розбіжностей від 11.11.2019 та протоколом узгодження розбіжностей від 15.11.2019.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (предмет договору).

Згідно п. 1.3 договору об`єктами надання послуг з централізованого водопостачання холодної води є центральні теплові пункти (ЦТП), в яких здійснюється передача послуг від виконавця (позивача) відповідачу (споживачу), розташовані за адресами, зазначеними у додатку № 1 до договору, який є невід`ємною частиною договору. Транспортування виконавцем обсягів холодної води здійснюється водопровідними мережами виконавця до точок розподілу, визначених сторонами за умовами договору.

Обсяг наданих споживачу послуг визначається сторонами за показаннями взятих виконавцем, на момент укладення договору, на абонентський облік засобів вимірювальної техніки (вузлів обліку холодної води, далі ЗВТ), встановлених (введених в експлуатацію) в точках розподілу (ЦТП) за адресами об`єктів водопостачання, зазначених в додатку № 1, в яких здійснюється передача холодної води від виконавця споживачеві (п. 1.4 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що тарифи на централізоване водопостачання на момент укладення договору становлять 9 792,00 грн. за 1 м. куб. з ПДВ у відповідності до постанови НКРЕКП від 17.09.2019 № 1968 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.06.2016 № 1141». Тарифи на централізоване водопостачання встановлюються та змінюються уповноваженими органами згідно з чинним законодавством. У разі зміни тарифів на централізоване водопостачання, вони є обов`язковими для сторін з моменту їх введення в дію. Інформацію про зміну тарифу доводиться до відома споживача шляхом надсилання (вручення) останньому рахунку без внесення додаткових змін до даного договору.

Згідно п. 2.2 договору розмір щомісячної плати за надані послуги з централізованого водопостачання визначається сторонами за загальним об`ємом фактично наданих послуг згідно показань ЗВТ в точках розподілу (ЦТІІ) за адресами об`єктів водопостачання, зазначених в додатку № 1 до договору, в яких здійснюється передача холодної води від виконавця споживачеві та встановленими уповноваженими органами тарифами на послуги з централізованого водопостачання.

Розрахунковим періодом по договору є календарний місяць з 01 по 31(30) число. Між сторонами застосовується щомісячна система оплати послуг з централізованого водопостачання, платежі вносяться споживачем не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються у безготівковій формі на банківський рахунок виконавця (п.п. 3.1, 3.2 договору).

У відповідності до п. 4.2.1 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого водопостачання в установлений договором строк.

Точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг з централізованого водопостачання холодної води від виконавця споживачу, є (ЦТП), визначені в додатку № 1 до договору (п. 6.1 договору).

Згідно з протоколом узгодження розбіжностей від 15.11.2019 договір на централізоване водопостачання №3905/1 від 24.10.2019 набирає чинності з 01.01.2020 та діє до 31.12.2020 (пункт 9.1 договору).

Окрім того, між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 16.12.2019 до договору на централізоване водопостачання №3905/1 від 24.10.2019, в якій сторони дійшли згоди змінити додаток №1 до договору «Перелік об`єктів надання послуг з централізованого водопостачання - центральні теплові пункти (ЦТП), на яких встановлені (введені в експлуатацію) та прийняті на абонентський облік вузли комерційного обліку холодної води», доповнивши його новими об`єктами водопостачання та виклавши його в новій редакції.

Як зазначає позивач, ним у відповідності до умов укладеного договору в період з січня по березень 2020 року було надано відповідачу послуги з централізованого водопостачання, загальна вартість яких становить 2 050 368,56 грн., що підтверджується актами приймання-передачі послуг на централізоване водопостачання №3906/1 від 31.01.2020, №3906/1 від 28.02.2020, №39-6/1 від 31.03.2020 та виставленими рахунками на оплату.

Вказані акти та рахунки направлялись на адресу відповідача.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору відповідач за надані у спірний період послуги не розрахувався.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих КП «Міськводоканал» СМР послуг з водопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 2 050 368,56 грн. та нарахування на суму боргу 9 174,70 грн. пені, 1 248,17 грн. 3% річних, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом першої інстанції позов задоволено у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про надання послуг на централізоване водопостачання №3906/1 від 24.10.2019, позивач надав, а відповідач прийняв послуги з водопостачання у період з січня по березень 2020 року на загальну суму 2 050 368,56 грн., що підтверджується наявними у справі копіями актів приймання-передачі послуг на централізоване водопостачання, а саме - акт №3906/1 від 31.01.2020 на суму 761 083,20 грн., акт №3906/1 від 28.02.2020 на суму 664 568,10 грн., акт №3906/1 від 31.03.2020 на суму 624 717,26 грн.

Вказані акти підписані відповідачем без заперечень і розбіжностей щодо їх змісту.

Виходячи з обсягів наданих послуг у спірний період, позивач виставив відповідачу рахунки від №3906/1 від 31.01.2020 на суму 761 083,20 грн., №3906/1 від 28.02.2020 на суму 664 568,10 грн., №3906/1 від 31.03.2020 на суму 624 717,26 грн., які направлялись супровідним листом на адресу відповідача та були ним отримані.

Відтак, загальна вартість наданих відповідачу послуг з водопостачання в період з січня по березень 2020 року складає 2 050 368,56 грн.

Утім, відповідач за надані у спірний період послуги не розрахувався.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 2 050 368,56 грн., матеріали справи не містять.

Враховуючи порушення відповідачем взятого на себе зобов`язання в частині здійснення повної оплати вартості наданих КП «Міськводоканал» СМР послуг централізованого водопостачання і ненадання належних доказів, які б спростовували вказані обставини, місцевий суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 2 050 368,56 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, скаржник вважає, що оскільки КП «Міськводоканал» СМР не передало на вирішення суду протокол розбіжностей до договору з урахуванням позиції АТ «Сумське НВО» викладеної у листі №18-7/1077 від 02.12.2019, у визначений ч. 7 ст. 181 ГПК України строк, договір на централізоване водопостачання №3906/1 від 24.10.2019 є укладеним в редакції не переданого на вирішення суду протоколу розбіжностей.

Колегією суддів не приймаються наведені доводи апелянта, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, сторонами у визначеному чинним законодавством порядку було врегульовано розбіжності до договору №3906/1 від 24.10.2019.

Договір на централізоване водопостачання №3905/1 від 24.10.2019, з протоколом розбіжностей від 11.11.2019 та протоколом узгодження розбіжностей від 15.11.2019, який підписаний відповідачем 31.12.2019, оформлені належним чином, містять підписи обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Підписавши вказані документи кожна зі сторін тим самим погодилась з визначеними у них договірними умовами, а відтак, договір з урахуванням погоджених розбіжностей є обов`язковим до виконання їх сторонами, чим спростовуються доводи апелянта в цій частині.

Стосовно вимог про стягнення пені та 3% річних, слід зазначити наступне.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 3.4 договору №3905/1 від 24.10.2019 за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У пункті 4.2.4 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного внесення плати за послуги з центрального водопостачання споживач зобов`язаний сплачувати пеню в установленому законом та договором розмірі, а також сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від суми заборгованості.

Пунктом 5.1.2 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені у розмірі, встановленому договором, сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми заборгованості.

У відповідності до розрахунку позивача, ним нараховано на суму боргу та заявлено до стягнення пеню у розмірі 9 174,70 грн. за період з 21.02.2020 по 11.03.2020 та 3% річних у розмірі 1 248,17 грн. за період з 21.02.2020 по 11.03.2020 (а.с. 49-50).

Враховуючи, що відповідач допустив прострочення оплати наданих послуг з централізованого водопостачання за договором №3905/1 від 24.10.2019 у спірному періоді, згідно вірного розрахунку позивача, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача 9 174,70 грн. пені та 1 248,17 грн. 3% річних.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед працівниками підприємства жодним чином не звільняє відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, в тому числі в частині нарахованої до стягнення пені, застосування якої передбачено умовами договору.

З огляду на те, що скаржником не надано суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 23.10.2020 у справі №920/433/20 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 01.02.2021 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко