ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

"05" лютого 2021 р. Справа № 906/1189/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Коломис В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року (повний текст складено 29.12.2020) у справі № 906/1189/20 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапрофешинал"

про стягнення 489 998,88 грн.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року у справі № 906/1189/20 позов Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапрофешинал" про стягнення 489 998,88 грн. задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапрофешинал" на користь Військової частини НОМЕР_1 - 200 000,00 грн. штрафу, 7349,98 грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позову щодо стягнення 200 000,00 грн. штрафу скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.258 ГПК України з наступних підстав.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами; встановлюються у таких розмірах - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, апелянт звертаючись до суду з апеляційною скаргою мав сплатити судовий збір в розмірі 6524,97 (289 998,88 (оспорювана сума)*1,5%*150%).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору.

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання, в якому останній просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області. Обґрунтовуючи своє клопотання апелянт зазначає, що він не є розпорядником бюджетних коштів, а кошторисних призначень на оплату судового збору на даний час у військової частини немає. При цьому, для оплати судового збору скаржнику необхідно отримати дозвіл та кошторисні призначення від Командування Сухопутних військ Збройних сил України.

Розглянувши клопотання апелянта про звільнення його від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду звільнити від сплати судового збору лише за наявності викладених вище умов, а не лише з урахуванням майнового стану сторони.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Втім, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, позивачем жодних підстав, наведених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпними при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, не наведено.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.2 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади та бюджетних установ, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, як прокуратура та інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єкти господарювання та громадяни, в тому числі військові частини поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що у даному випадку відсутні умови, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення його від сплати судового збору.

Крім того, згідно п.3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, також докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст.259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що заявником до апеляційної скарги, як доказ направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів відповідачу ("ТОВ Авіапрофешинал") надано квитанцію ПН 655 від 02.02.2021 та опис вкладення від 02.02.2021.

Однак, перевіривши дані докази судом встановлено, що в описі вкладення від 02.02.2021 в графі "одержувач" вказано ТОВ "Техсвітло", тобто апелянтом не надано належних доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів "ТОВ Авіапрофешинал".

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (залишення без руху).

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що апелянтом не додано доказів сплати судового збору, а клопотання про звільнення його від сплати судового збору апеляційним судом залишено без задоволення, а також зважаючи на відсутність доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів відповідачу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.ст. 258, 259 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів п.6 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:
1. Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року у справі № 906/1189/20 - залишити без руху.

3. Військовій частині А 3913 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі та направити копію апеляційної скарги і доданих до неї документів відповідачу ("ТОВ Авіапрофешинал"), докази чого надати суду.

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Коломис В.В.