номер провадження справи 5/146/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 Справа № 908/2568/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатський мускат (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136; )

про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 19 931,03 грн., розірвання договору оренди № 215/1 від 05.08.2015 нежитлового приміщення № 82 напівпідвалу (літ. А-5) загальною площею 84,5 кв.м., в будинку № 143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя та звільнення нежитлового приміщення № 82 напівпідвалу (літ. А-5) загальною площею 84,5 кв.м., в будинку № 143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя шляхом виселення,

За участю представників сторін:

Від позивача: Мякота С.В., довіреність №02/01/01-10 від 06.01.2021 р.

Від відповідача: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

06.10.2020 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатський мускат про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 19 931,03 грн., розірвання договору оренди № 215/1 від 05.08.2015 нежитлового приміщення № 82 напівпідвалу (літ. А-5) загальною площею 84,5 кв.м., в будинку № 143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя та звільнення нежитлового приміщення № 82 напівпідвалу (літ. А-5) загальною площею 84,5 кв.м., в будинку № 143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя шляхом виселення.

06.10.2020 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/2568/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.10.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2568/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.11.2020 р. об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою від 09.11.2020 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 02.12.2020 р. о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 02.12.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 07.01.2021 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 23.12.2020р. о 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 23.12.2020 р. оголошено перерву з розгляду справи по суті до 21.01.2021 р. о 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 21.01.2021 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 21.01.2021 р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу на комплексі «Акорд».

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги пояснивши, що 05.08.2015 р. Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі - Орендодавець), Міське комунальне підприємство «Основаніє» (далі - Балансоутримувач), та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно - торгова компанія «Укр-Ресурс» (далі - Орендар), уклали договір оренди № 215/1, відповідно до якого Орендодавець, Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - нежитлове приміщення №82 напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 84,5 кв. м., в будинку №143 по бул. Гвардійському, яке перебуває на балансі МКП «Основаніє». За актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 05.08.2015 р. Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Міське комунальне підприємство «Основаніє» передали, а ТОВ Будівельно - торгова компанія «Укр-Ресурс» вказане нежитлове приміщення. Позивач також зазначив, що відповідно до інформації Головного управління статистики у Запорізькій області були вчинені дії щодо перереєстрації ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Укр-ресурс» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» з тим же ідентифікаційним кодом та зміни юридичної адреси на: м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136. Отже, відповідачем зобов`язання по своєчасному внесенню орендної плати належним чином не виконується, у зв`язку з чим у ТОВ «Закарпатський мускат» виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 19 931,03 грн. за період з січня 2020 р. по серпень 2020 р. Позивач зазначає, що несплата орендних платежів Орендарем протягом значного періоду часу є істотним порушенням умов договору, що є підставою для розірвання договору оренди № 215/1 від 05.08.2015 р. та звільнення нежитлове приміщення №82 напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 84,5 кв. м., в будинку №143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629, 651, 653, 764, 782, 785 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача на адресу суду не надходило.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатський мускат () є 88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136.

В матеріалах справи міститься оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції №750 від 13.10.2020 р., що свідчить про отримання ТОВ Закарпатський мускат - 30.10.2020 р. копії ухвали суду від 09.10.2020 р. про відкриття провадження у справі №908/2568/20.

Однак, станом 21.01.2021 р. до суду від відповідача письмового відзиву на позовну заяву не надійшло.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначених судових засідань, не скористався своїм правом на подання до матеріалів справи письмового відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Наявні матеріали дозволяють розглянути справи по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2015 р. між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі - Орендодавець), Міським комунальним підприємством «Основаніє» (далі - Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - торгова компанія «Укр-Ресурс» (далі - Орендар) укладено договір оренди № 215/1, відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 22.05.2015 р. №111р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - нежитлове приміщення №82 напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 84,5 кв.м., в будинку №143 по бул. Гвардійському, яке перебуває на балансі МКП «Основаніє», вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 200955,00 грн., без ПДВ станом на 30.04.2015 р.

Майно використовується Орендарем на правах оренди під розміщення офісу та будівельної бригади (п. 1.2 договору).

Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, з « 05 серпня 2015 року» до « 05 липня 2018 року» (п. 11.1 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору Орендар вступає в строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору та акту прийому-передачі майна.

Пунктами 3.2., 3.3. Договору оренди передбачено, що за базовий місяць (червень 2015р.) оренди майна орендна плата складає 2662,28 грн. орендна плата за серпень 2015 р. становить: 2662,28 грн. х Iінф.(07/2015) х Iінд.(08/2015). Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок №8007 УК у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, МФО 899998, , код платежу 220880401 щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним (пункт 3.4 договору в редакції Додаткової угоди від 20.06.2018 р.).

Відповідно до умов п. 5.2 договору Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати Орендодавцю орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

У статті 283 Господарського кодексу України зазначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користуванням майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містяться в ст.526 ЦК України. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також; з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до Акту прийому-передачі (Додаток №2 до договору) від 05.08.2015 р. Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Міське комунальне підприємство «Основаніє» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно - торгова компанія «Укр-Ресурс» (далі Орендар) прийняло в оренду комунальне майно, визначене у п. 1.1. договору оренди №215/1.

Згідно Додаткової угоди від 01.10.2018 р. у сторони дійшли згоди змінити в договорі оренди сторону Балансоутримувача з «Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради» на «Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7».

Разом з тим, зазначеною додатковою угодою сторони вирішили пункт 3.4. Договору оренди викласти у наступній редакції:

« 3.4. З 01.10.2018 р. орендна плата розраховується та спрямовується Орендарем:

- 70 відсотків від розміру орендної плати (без нарахування ПДВ) за кожний місяць - до місцевого бюджету на розрахунковий рахунок №8007 УК у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, МФО 899998, , код платежу 22080401, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- 30 відсотків розміру орендної плати (з урахуванням ПДВ) за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощабданк», МФО 313957, .

Згідно ст. 764 Цивільного кодексу України встановлено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом встановлено, що оскільки від Орендаря не надходило заяв про розірвання договору оренди або про намір передати орендоване майно у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди, останній був пролонгований строком на 2 роки 11 місяців, тобто з 05.07.2018 р. до 05.06.2021 р.

Представник позивача пояснив, що при підготовці позовної заяви Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради сформовано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в якому зазначено, що за кодом повне найменування юридичної особи: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» та місцезнаходження юридичної особи: 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136.

Разом з тим, Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради направлено запит до Головного управління статистики у Запорізькій області від 09.06.2020 р. за вих. №2774/01/01-07, в якому департамент просив надати інформацію щодо: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова компанія «УКР-Ресурс» (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, 60 кв. 16, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136, ).

22.06.2020 р. на адресу департаменту надійшла відповідь Головного управління статистики у Запорізькій області від 09.06.2020 р. за вих. №2774/01/01-07, в якій зазначено, що 21.06.2019 р. державним реєстратором департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради проведені реєстраційні дії щодо перереєстрації ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Укр-ресурс» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» з тим же ідентифікаційним кодом та зміни юридичної адреси на: м. Ужгород, вул.Собранецька, буд. 136.

З огляду на викладене, повним найменуванням та юридична адреса відповідача є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» (8800, м. Ужгород, вул.Собранецька, буд. 136.)

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» () є належним відповідачем у цій справі.

Разом з тим, у ТОВ «Закарпатський мускат» за період з січня 2020 р. по серпень 2020 р. виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 19 931,03 грн., яка товариством не сплачена, а отже заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача орендної плати в сумі 19 931,03 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього Договору, вимагати його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна в наслідок його неналежного використання і експлуатації або у разі невиконання умов цього договору.

Відповідно до п. 10.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього договору.

Пунктом 11.10 договору передбачено, що дія договору оренди припиняється внаслідок невнесення Орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Враховуючи, що відповідачем не здійснювались орендні платежі більш ніж протягом трьох місяці підряд, що є порушенням п. 3.3. договору та п. 3.4 договору в редакції Додаткової угоди від 20.06.2018 р., а отже суд вважає, що є правові підставою для розірвання договору оренди № 215/1 від 05.08.2015 р.

Згідно зі ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовим наслідком припинення договору оренди є обов`язок орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктом 5.10. договору також передбачено, що у разі припинення, дострокового розірвання Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час його передачі в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Відповідно до п. 2.4 Договору, Орендар зобов`язаний у 10-денний строк здати «Орендодавцеві» приміщення у відповідності з актом прийому-передачі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення нежитлового приміщення №82 напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 84,5 кв. м., в будинку №143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76 79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136, ) суму заборгованості по орендній платі у розмірі - 19 931 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 03 коп. до місцевого бюджету УК у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, номер рахунку: UА0008007, код отримувача: 38025409, код класифікації доходів 22080401, отримувач УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22080401, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.). Стягувач Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ). Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Розірвати договір оренди № 215/1 від 05.08.2015 р. нежитлового приміщення №82 напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 84,5 кв. м., в будинку №143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя.

4. Звільнити нежитлове приміщення №82 напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 84,5 кв. м., в будинку №143 по бул. Гвардійському, м. Запоріжжя, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ). Видати наказ після набрання рішенням чинності.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський мускат» (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 136, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, , номер рахунку UА0078540, код програмної класифікації видатків 3110160, в Держказначейській службі України, м. Київ УДКСУ у м. Запоріжжі) витрати по сплаті судового збору в сумі 6 306 (шість тисяч триста шість) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повне рішення складено: 01.02.2021 р.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.