ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" січня 2021 р. Справа № 924/1226/19

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В. при секретарі судового засідання Мазій І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, порушеної

за позовом керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі - Шепетівської міської ради, м. Шепетівка Хмельницької області, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Західного офісу Державної аудиторської служби, м. Львів

до Комунального підприємства "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради", м. Шепетівка Хмельницької області

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард", м. Київ

про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 31.10.2019р. до договору поставки МК-000104 від 28.12.2018р., укладеної між Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" м.Шепетівка та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" м.Київ

Представники сторін:

від позивача: Єгорова О.С. - представник Державної аудиторської служби

Приступа В.І. - від прокуратури

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановив: до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява керівника Шепетівської місцевої прокуратури Прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі - Шепетівської міської ради, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Західного офісу Державної аудиторської служби до 1. Комунального підприємства "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.10.2019р. до договору поставки МК-000104 від 28.12.2018р., укладеної між Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2019р. вказану позовну заяву передано для розгляду судді Грамчуку І.В.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

24.01.2020р. ухвалою суду зупинено провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 у касаційному порядку.

30.07.2020р. на адресу суду від керівника Шепетівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що 26.05.2020р. Великою Палатою Верховного Суду переглянуто у касаційному порядку судове рішення у справі №912/2385/18, касаційну скаргу прокурора задоволено, судове рішення, якими залишено без розгляду позов прокурора скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду

Ухвалою суду від 06.08.2020р. поновлено провадження у справі №924/1226/9 та призначено до розгляду у підготовчому засіданні суду.

Комунальне підприємство "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" подало відзив на позовну заяву (вх.№05-22/10762/19 від 11.12.2019р.) у якому проти позовних вимог заперечували та просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Звертають увагу на те, що не зважаючи на збільшення ціни за одиницю товару, загальну суму договору сторони не мають права збільшувати. Вважають, що при збільшенні ціни за одиницю товару, кількість товару зменшується. Враховуючи викладене, було зменшено кількість дизельного палива на 898,1 л, а сума договору залишилась сталою - 377100 грн. Стверджують, що додаткова угода №1 від 31.01.2019р. є дійсним та законним відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", п.2 ч.4 ст.36 і не завдає збитків територіальній громаді м.Шепетівка.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" подало відзив на позовну заяву (вх.№05-22/10934/19 від 16.12.2019р.) у якому проти позовних вимог заперечують. звертають увагу на те, що підставою для підписання додаткової угоди від 31.01.2019р. №1 до договору поставки від 28.12.2018р. №МК-000104 із Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" є висновок Торгово-промислової палати №14/01.07-16-5 від 14.01.2019р., згідно якого середньоринкові ціни на роздрібні партії пального, зокрема ДП-Євро-5 є більшими, ніж було запропоновано на аукціоні, що відбувся 07.12.2018р., але зазначене підвищення відбувалося у відповідності до вимог законодавства та все одно не перевищило зазначених у довідці ТПП середніх цін, а є нижчими, ніж середні на ринку. Посилається на п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", у якому передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім, серед інших, зміни ціни за одиницю товару не більше, ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Вважає, що сторони під час укладення додаткової угоди від 31.01.2019р. №1 до договору поставки від 28.12.2018р. №МК-000104 діяли у відповідності до вимог законодавства.

Західний офіс Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області у письмових додаткових поясненнях (вх.№05-22/7357/20 від 01.09.2020р.) стверджує, що Управління відповідними повноваженнями на звернення до суду у такій категорії справи не наділене, порушень законодавства у сфері закупівель при проведенні закупівлі нафти і дистилятів не встановило.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на те, що відповідачами всупереч інтересів держави без будь-яких належних на те підстав в порушення норм Закону України „Про публічні закупівлі" та положень договору від 28.12.2018р., укладено додаткову угоду згідно якої суттєво зменшено кількість предмету закупівлі та при цьому ціна договору не змінилась.

Звертає увагу, що ні вимогами ст. 36 Закону України „Про публічні закупівлі", якою передбачено випадки зміни умов договору в частині ціни за одиницю товару, ні п. 3.5 договору не передбачено можливості зміни обсягу та кількісного вираження товару без відповідного документального підтвердження саме коливання (стрімкого збільшення) ціни такого товару на ринку. Також прокурор вважає безпідставним посилання відповідачів на стрімке зростання закупівельних цін за одиницю товару, так як згідно довідки Торгово-промислової палати у Хмельницькій області, ринкові ціни на дизельне пальне з 28.12.2018р. (момент укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (31.01.2019р.) змінилися тільки у бік зменшення.

У позовній заяві прокурор посилався на порушення економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину, завдання шкоди у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів. Прокурор зазначив, що укладення спірної додаткової угоди до Договору закупівлі товарів за державні кошти є порушенням бюджетного законодавства, порушує принципи добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

При обґрунтуванні представницьких функцій, прокурор зазначає, що Західним офісом Державної аудиторської служби, як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо припинення та визнання недійсною додаткової угоди від 31.01.2019р. №1 до договору поставки №МК-000104 від 28.12.2019р. не вживалися та вживатися не будуть. При цьому, посилається на лист Західного офісу Державної аудиторської служби від 14.06.2019р. №13-22-17-17/3001-2019, як доказ нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень.

Позивач у поясненні щодо повноважень органу державного фінансового контролю від 10.12.2019р. зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон) контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Виключний перелік підстав проведення моніторингу закупівлі визначений у ч. 2 ст. 7-1 Закону України „Про публічні закупівлі". Повідомляє, що моніторинг закупівлі UА-2018-11-26-001327-b та UА-2018-11-21-001917-а Управлінням не проводився.

Звертає увагу, що листом від 28.05.2019 №90-6494 вих-19 керівник Шепетівської місцевої прокуратури повідомив про виявлене порушення для вжиття передбачених законом контрольних заходів щодо додержання законодавства під час здійснення вказаних публічних закупівель.

Вказує, що листом від 14.06.2019 №13-22-17-17/30001-2019 Управління повідомило про те, що проведеним аналізом вищевказаних закупівель порушень законодавства у сфері закупівель не було виявлено, про відсутність законних підстав для звернення до суду з позовом про визнання договору недійним. Зазначає, що підстави проведення перевірки закупівель передбачені п. 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №631. Повідомляє, що перевірка закупівель у Хмельницькому обласному центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Управлінням не проводилась.

Зауважує, що питання здійснення закупівель перевіряються органом державного фінансового контролю під час проведення інспектування з урахуванням вимог Порядку проведення інспектування, а також під час державного фінансового аудиту. Державні фінансові аудити проводяться на підставі Плану здійснення заходів державного фінансового контролю.

В ст. 11 Закону визначені підстави проведення органом державного фінансового контролю ревізій - планових та позапланових.

Звертає увагу, що Планом проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на відповідні квартали 2019 року, проведення державного фінансового аудиту чи планової виїзної ревізії в Комунальному підприємстві "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" не було передбачено. Позапланова виїзна ревізія в даному об`єкті контролю не проводилась.

Вказує, що ст. 10 Закону визначені права органу державного фінансового контролю, зокрема, щодо права на звернення до суду. Виключний перелік таких підстав визначений п. п. 4,7, 8, 10 цієї статті. Щодо визнання договорів недійсними, то п. 8 ст. 10 Закону передбачено право органу державного фінансового контролю порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства.

Зазначає, що оскільки в органів державного фінансового контролю відсутнє право та встановлені Законом підстави на звернення до суду із позовами про визнання договорів чи додаткових угод недійсними, Управління до суду з такими позовами не звертається.

У додаткових поясненнях від 01.09.2020р. позивач зазначає, що законами №2939 та №922 не надано право органу звертатись з позовами про визнання недійсною додаткової угоди додаткової угоди

Наголошує, що позивач не наділений повноваженнями на звернення до суду у такій категорії справ.

Відповідь прокурора на відзив відповідача-2.

Прокурор у відповіді на відзив вважає, що безпідставним посилання відповідачів на коливання цін за одиницю товару, оскільки сторони договору при його укладенні погодили ціну, кількість товару та інші умови договору. Тому виходячи з принципу свободи договору, передбаченого ст. 627 ЦК України, відповідач-1 не був позбавлений можливості відмовитися від укладення договору на невигідних для нього умовах.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

У грудні 2018р. замовник - Комунальне підприємство "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" розмістило оголошення про проведення відкритих торгів UA-2018-11-21-001917-а, на закупівлю товару за кодом (ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти) (09134220-5 - Дизельне паливо (ЕК 590) ДП-Євро - 5 в кількості 15000 л).

Рішенням тендерного комітету Комунального підприємства "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради", оформленого протоколом №233 від 10.12.2018р. переможцем процедури закупівлі дизельного палива визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард".

28.12.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (постачальник) та Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" (покупець) укладено договір поставки №МК-000104, за умовами п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар (ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти) у кількості відповідно специфікації, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару та кількість: 09134220-5 Дизельне паливо (EN 590)-ДП-Євро-5" - 15000л.

Згідно специфікації (додаток №1 до договору) предметом закупівлі є дизельне паливо - Євро-5 у кількості 15000 літрів на суму 377100,00 грн. (ціна за одиницю товару 25,14 грн.).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна 1 літра товару: дизельне паливо Є- 5-25,14 грн.

Умовами п. 3.2. договору визначено, що загальна сума договору: 377100,00 грн. з урахуванням сплати податків, у т.ч. ПДВ 62850,00 грн.

Ціна за одиницю товару не може змінюватися протягом 30 днів з дня підписання даного договору. (п.3.4 договору).

Оплата здійснюється за фактично отриманий товар (скетч-картки або талони) протягом 5 банківських днів від дати отримання видаткової накладної покупцем, на підставі договору з специфікацією. (п.4.1 договору).

Умови договору відповідають умовам тендерної пропозиції. (п.4.2 договору).

Пунктом 5.1 договору строк поставки товару (скетч-карток або талонів) - протягом 2 днів з дня отримання постачальником замовлення (заявки) від покупця.

Відповідно до п. 10.2 договір укладений терміном з дати підписання і до 31.12.2019р. У випадку, якщо жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити його дію.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

28.12.2018р. замовником сформовано звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2018-11-21-001917-а, в якому, зокрема, міститься інформація про укладення 28.12.2018р. договору про закупівлю з ТОВ „МОТТО КАРД" на суму 377100,00 грн.

31.01.2019р. між Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (постачальник) було укладено додаткову угоду до договору №МК-000104 від 28.12.2018р. (далі - додаткова угода), в якій відповідно до підп.2 п.4 ст. 36 ЗУ "Про публічні закупівлі" (висновок про вартість Торгово-промислової палати №14/01.07-16-5 від 14.01.2019), сторони дійшли згоди збільшити ціну за одиницю товару по договору №МК-000104 від 28.12.2018р. не більше ніж на 10 відсотків без збільшення загальної суми договору.

Так, в п. 1.1. додаткової угоди сторони виклали п.1.2 найменування товару та кількість: 09134220-5 дизельне паливо (ЕN 590) - ДП-Євро-5" - 14101,865л, п. 3.1. в наступній редакції: „Ціна 1 літра товару: дизельне паливо Є - 5 26,80 грн., викладено додаток №1 до договору №МК-000104 від 28.12.2018р. у такій редакції: дизельне паливо - Євро-5 500 л за ціною 25,14 грн. на суму 12570,00 грн., дизельне паливо - Євро-5 13601,865 л за ціною 26,80 грн. на суму 364530,00 грн. Загальна вартість товару: 377100,00 грн.

В п. 3 додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

В матеріалах справи міститься цінова довідка №14/01.07-16-5 від 14.01.2019р., видана Донецькою торгово-промисловою палатою на лист-замовлення ТОВ „Мотто Кард", в якій за результатами проведеного цінового моніторингу ТОВ "Юпеко Київ" (UPECO), середньоринкові ціни на роздрібні партії нижченаведених видів палива на АЗС в Україні станом на 14.01.2019р. становили: - бензин А-92-2740,00 коп. за один літр, - бензин А-95 - 2852,00 коп. за один літр, - дизельне паливо - 2838,00 коп. за один літр, - СПБТ - 1257 коп. за один літр.

Згідно довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 07.05.2019р. №22-05/419, середньоринкові ціни на паливо становили: станом на 28.12.2018р.: дизельне пальне - 27,69 - 33,49 грн./л, станом на 02.01.2019р. дизельне паливо 27,39 - 33,49 грн., станом на 31.01.2019р.: дизельне пальне 25,99 - 30,49 грн./л, станом на 25.02.2019р.: дизельне пальне - 25,25 - 30,49 грн./л.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні на поставку дизельного палива, зокрема: №МК-000104 від 28.12.2018 на суму 12570,00 грн., №МК-000104 від 28.12.2018р. на суму 13400,00 грн., №283 від 22.04.2019р. на суму 26800,00 грн., №1703 від 17.07.2019р. на суму 26800,00 грн., №2433 від 28.08.2019р. на суму 53600,00 грн., №Т00003514 від 09.10.2019р. на суму 53600,00 грн.

28.05.2019 прокурор звернувся до Західного офісу Держаудитслужби з приводу можливих порушень законодавства у сфері закупівель Комунального підприємства "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" під час укладення додаткової угоди №1 від 31.01.2019 до договору №МК-000104 від 28.12.2018.

Листом від 14.06.2019 Управління Західного офісу Держаудитслужби повідомило, що проведеним аналізом вищевказаних закупівель порушень законодавства у сфері закупівель не було виявлено.

Листом від 27.08.2019р. Комунальне підприємство "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" повідомило прокурора, що підприємство не купує пальне по завищеним цінам та закупівля пального здійснюється не за бюджетні кошти, а за кошти підприємства.

06.11.2019 прокурор звернувся до Шепетівського міського голови, Західного офісу Держаудитслужби з повідомленням №35-90-1379вих19 та 35-90-1380вих19 про встановлення підстави та намір здійснювати представництво інтересів в суді.

22.11.2019 керівникома Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі - Шепетівської міської ради, м. Шепетівка Хмельницької області, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Західного офісу Державної аудиторської служби, м. Львів, подано до суду позов про визнання недійсною додаткової угоди від 31.01.2019 №1 до договору поставки МК-000104 від 28.12.2018, обґрунтовуючи своє представництво інтересів держави нездійсненням Західним офісом Держаудитслужби самостійного захисту інтересів держави.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Щодо наявності підстав прокурора для представництва інтересів позивача в суді.

За змістом ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У випадку відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою цієї статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України „Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

Процесуальні та матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбулося із порушенням установленого законом порядку.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви до розгляду недостатньо.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, постанові Верховного Суду від 03.08.2020р. у справі №925/44/19.

В обґрунтування підстав звернення з даним позовом до суду в особі позивача, прокурор зазначає, що Західним офісом Держаудитслужби як органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо припинення та визнання недійсним додаткової угоди від 31.01.2019 №1 до договору поставки №МК-000104 від 28.12.2018 не вживалися та вживатися не будуть. Як на доказ нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень, прокурор посилається на лист Західного офісу Держаудитслужби від 14.06.2019 №13-22-17-17/3001-2019.

Як вбачається з матеріалів справи, Західний офіс Держаудитслужби листом від 14.06.2019 №13-22-17-17/3001-2019 повідомив прокурора, що проведеним аналізом вищевказаних закупівель порушень законодавства у сфері закупівель не було виявлено, здійснення аналізу ціни договору на відповідність "ринковій", "Середньоринковій", "домінуючій", а також визначення різниці таких цін та їх порівняння, що наводиться в зверненні, не належить до компетенції органу державного контролю.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган - це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері публічних закупівель.

Згідно зі статтею 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його органи на місцях.

Пунктом 1 Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом; далі - Положення) визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки закупівель.

Західний офіс Державної аудиторської служби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом, основним завданням якого є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Львівської, Волинської, Закарпатської, Івано-Франківської, Рівненської, Тернопільської, Чернівецької, Хмельницької областей (п. 1, 3 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затвердженого Наказом Держаудитслужби №23 від 02.06.2016р.).

Підпунктом 9 пункту 4 Положення про Державну аудиторську службу України, Державна аудиторська служба України вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів

Таким чином, Держаудитслужба набуває статусу позивача внаслідок звернення до суду з метою усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, Держаудитслужба має право на звернення до суду з даним позовом. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.07.2020р. у справі №924/316/18.

З огляду на зазначене спростовуються твердження позивача про відсутність у нього права на звернення до суду з позовами про визнання відповідних договорів чи додаткових угод недійсними.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі №924/1237/17, від 10.05.2018 р. у справі №918/323/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Під час дослідження питання представництва прокурора судом враховуються правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Так, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України „Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України „Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.04.2019 р. у справі № 910/3486/19 прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Враховуючи, що позивач у листі від 14.06.2019р. повідомив прокурора про відсутність в органу державного фінансового контролю права та підстав для звернення до суду з позовами про визнання договорів недійними, прокурор звернувся до Західного офісу Держаудитслужби з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді від 06.11.2019р. №35-90-1379вих19 та звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, Західним офісом Держаудитслужби не було оскаржено наявність підстав для представництва, як це визначено у ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Судом враховується, що Верховний Суд у постанові від 17.08.2020р. скасовуючи ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у даній справі, наголосив, що Західний офіс Держаудитслужби, надаючи відповідь Прокурору на його звернення (лист від 14.11.2018), підтвердив факт порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а саме в частині укладення додаткової угоди до договору без наявних на те підстав, чим порушено пункт 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", проте свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловив, про наміри самостійно вжити необхідних заходів для проведення державного фінансового контролю, внесення Комунального підприємства "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" до плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби та звернення з позовом за результатами проведеної перевірки щодо виявлених прокуратурою фактів порушення законодавства не заявив. Верховний Суд зазначив, що помилковим є висновок судів попередніх інстанцій про ненаведення прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

З огляду на зазначене та враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.08.2020р. прокурором підтверджено наявність виключного випадку для звернення з даним позовом до суду з урахуванням положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, як слідує з матеріалів справи, 28.05.2019р. керівник Шепетівської місцевої прокуратури направив на адресу Управління інформацію про можливі порушення вимог ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Листом від 14.06.2019 №13-22-17-17/3001-2019 Управління повідомило орган прокуратури, що проведеним аналізом вищевказаних закупівель порушень законодавства у сфері закупівель не було виявлено.

Щодо суті позовних вимог.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Правовідносини в сфері державних закупівель регулюються Законом України „Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У свою чергу, стаття 3 Закону України "Про публічні закупівлі" до принципів закупівлі відносить: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 189 ГК України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору.

Як убачається з матеріалів справи, за результатами відкритих торгів, 28.12.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (постачальник) та Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" (покупець) укладено договір поставки №МК-000104, за умовами п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар (ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти) у кількості відповідно специфікації, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Згідно специфікації (додаток №1 до договору) предметом закупівлі є дизельне паливо - Євро-5 у кількості 15000 літрів на суму 377100,00 грн. (ціна за одиницю товару 25,14 грн.).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна 1 літра товару: дизельне паливо Є- 5-25,14 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У подальшому, 31.01.2019р. між Комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (постачальник) було укладено додаткову угоду до договору №МК-000104 від 28.12.2018р. (далі - додаткова угода), в якій відповідно до підп.2 п.4 ст. 36 ЗУ "Про публічні закупівлі" (висновок про вартість Торгово-промислової палати №14/01.07-16-5 від 14.01.2019), сторони дійшли згоди збільшити ціну за одиницю товару по договору №МК-000104 від 28.12.2018р. не більше ніж на 10 відсотків без збільшення загальної суми договору.

Так, в п. 1.1. додаткової угоди сторони виклали п.1.2 найменування товару та кількість: 09134220-5 дизельне паливо (ЕN 590) - ДП-Євро-5" - 14101,865л, п. 3.1. в наступній редакції: „Ціна 1 літра товару: дизельне паливо Є - 5 26,80 грн., викладено додаток №1 до договору №МК-000104 від 28.12.2018р. у такій редакції: дизельне паливо - Євро-5 500 л за ціною 25,14 грн. на суму 12570,00 грн., дизельне паливо - Євро-5 13601,865 л за ціною 26,80 грн. на суму 364530,00 грн. Загальна вартість товару: 377100,00 грн.

В п. 3 додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.".

З аналізу змісту оскарженої додаткової угоди №1 від 31.01.2019р. вбачається, що в результаті її укладення відбулось підвищення ціни одиниці товару (дизельне паливо - Євро-5 з 25.14 грн. до 26,80 грн.) з одночасним зменшенням його кількості, а саме: дизельного палива з 15000 літрів до 14101,865 літрів. Тобто, внаслідок укладення додаткової угоди відповідачами фактично було зменшено предмет закупівлі, а саме, дизельного палива на 898,135 літрів, при цьому, сума договору залишилась 377100,00грн.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Аналогічна умова щодо зміни ціни за одиницю товару передбачена також п. 4.2. договору №МК-000104 від 28.12.2019р.

У роз`ясненні Мінекономрозвитку України від 27.10.2016 р. №3302-06/34307-6 зазначено, що внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Тобто для збільшення ціни закупівлі товару у договорі закупівлі товару за державні кошти сторонами договору повинно бути доведено та документально підтверджено факт коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку паливно-мастильних матеріалів за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткової угоди.

Судом враховується, що цінова довідка №14/01.07-16-5 від 14.01.2019р., видана Донецькою торгово-промисловою палатою на лист-замовлення ТОВ „Мотто Кард", в якій за результатами проведеного цінового моніторингу ТОВ "Юпеко Київ" (UPECO), середньоринкові ціни на роздрібні партії нижченаведених видів палива на АЗС в Україні станом на 14.01.2019р. становили: - бензин А-92-2740,00 коп. за один літр, - бензин А-95 - 2852,00 коп. за один літр, - дизельне паливо - 2838,00 коп. за один літр, - СПБТ - 1257 коп. за один літр до моменту укладення додаткової угоди від 31.01.2019р.

Крім того, згідно довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 07.05.2019р. №22-05/419, середньоринкові ціни на паливо становили: станом на 28.12.2018р.: дизельне пальне - 27,69 - 33,49 грн./л, станом на 02.01.2019р. дизельне паливо 27,39 - 33,49 грн., станом на 31.01.2019р.: дизельне пальне 25,99 - 30,49 грн./л, станом на 25.02.2019р.: дизельне пальне - 25,25 - 30,49 грн./л.

Тобто, відповідачами, всупереч інтересів держави, без будь-яких належним на те підстав, в супереч положенням 2 частини 4 ст. 36 Закону України „Про публічні закупівлі" та положень укладеного договору №ПК-16285 від 10.10.2018р. було укладено додаткову угоду №1 від 31.01.2019р., згідно якої суттєво зменшено обсяги пального, що планується закупити, а саме: дизельного палива на 898,135 літрів, та безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, що в свою чергу не відповідає вимогам тендерної документації.

Зазначене, в свою чергу порушує основні принципи, що передбачені ст. 3 Закону України „Про публічні закупівлі", а саме: добросовісна конкуренція серед учасників, максимальна економія та ефективність, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання зловживанням.

З огляду на вищевикладене, додаткова угода від 31.01.2019р. №1 до договору №МК-000104 від 28.12.2018р. про поставку, укладена між ТОВ "Мотто Кард" та комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" м.Шепетівка підлягає визнанню недійсною відповідно до ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.09.2020р. №921/524/18, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 16.04.2019 у справі №190/3486/18.

Таким чином, позовні вимоги прокурора є обґрунтовані, підтверджені матеріалами та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) покладаються на відповідачів у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 31.10.2019р. (до договору поставки МК-000104 від 28.12.2018р.), укладену між комунальним підприємством "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" м.Шепетівка та товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" м.Київ

Стягнути з комунального підприємства "Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство Шепетівської міської ради" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Судилківська, 57, ідентифікаційний код 35479108) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) судові витрати у розмірі 960,5 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 коп.) відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МОТТО КАРД" (01042, м. Київ, Печерський район, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, ідентифікаційний код 39711536) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) судові витрати у розмірі 960,5 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 коп.) відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 29.01.2021р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. у 7 прим.: 1 - до справи; 2 - Шепетівська місцева прокуратура (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Сергія Оврашка, буд. 43); 3 - позивачу 1 (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Островського, буд. 4); 4 - позивачу 2 (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 8; прв.2-й Кам`янецький,19/1, м.Хмельницький, 29013); 5 - відповідачу 1 (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Судилківська, буд. 57); 6-7 відповідачу 2 (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, офіс 105; 01133, м. Київ, Печерський р-н, вул. Євгена Коновальця, буд. 29, офіс 3).

Надіслати всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.