ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Дніпро Справа № 908/1834/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.,

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.10.2020р. (повний текст складено 06.10.2020р.)

у справі № 908/1834/20 (суддя - Зінченко Н.Г., м. Запоріжжя)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"

про стягнення 8 689,02 грн. заборгованості за недораховану електричну енергію

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж 8 689,02 грн. вартості недорахованої електричної енергії та 2 102,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що Акт про порушення № 00001364 від 04.02.2019р. складений з додержанням вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ, містить всі необхідні дані та підписи, чим спростовуються посилання відповідача про те, що Акт не може вважатися дійсним та засвідчувати викладені у ньому обставини. Таким чином, матеріалами справи доведений факт безоблікового споживання електричної енергії відповідачем, доказів оплати виставленого позивачем рахунку на суму 8 689,02 грн. відповідачем суду не надано.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020р., відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та неправильно застосовані норми матеріального права, а рішення суду є необґрунтованим, незаконним та прийнятим без повного та всебічного дослідження обставин справи. Місцевим господарським судом не було взято до уваги доводи відповідача та не наведено правове обґрунтування рішення. Всі будинки, які знаходяться в управлінні ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" за договорами про надання послуг з управління багатоквартирними будинками не знаходяться на балансі Товариства. Управитель виступає від імені, в інтересах та за рахунок співвласників при взаємовідносинах з іншими юридичними особами. Для забезпечення мешканців будинку освітленням місць загального користування та функціонування ліфтів ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" від імені співвласників багатоквартирного будинку та в їх інтересах, керуючись укладеними договорами про надання послуг з управління багатоквартирними будинками та ПАТ "Запоріжжяобленерго" укладено договір про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017р. Відповідно до п.п. 4.2.3.-4.2.5. укладеного Договору №14418 про постачання електричної енергії передбачена відповідальність за невдовраховану електроенергію саме споживачів електричної енергії, а не ТОВ "Місто для людей Запоріжжя", яке підписало договір від імені співвласників багатоквартирного будинку. Таким чином, на думку відповідача споживачами електричної енергії є співвласники багатоквартирного будинку, оскільки відповідно до договору № 14418 споживач відноситься до другого класу споживачів та другої групи споживання. Позивачем не надано до суду всіх додатків до договору № 14418, а саме - Додаток 8 та 9 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", а також недодані документи, які зазначені в п. 9.1. договору № 14418. Суд першої інстанції не вірно трактує Постанову НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., оскільки відповідно до абз. 2, 4 п.6 вказаної Постанови після укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості /переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію (редакція Постанови чинна на час складання акту та протоколу). Таким чином, у позивача відсутнє право на стягнення з відповідача оперативно-господарської санкції по договору № 14418, оскільки договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію в цій частині. На дату складання Акту про порушення струм споживання не вимірювався. Для правильного розрахунку повинен був бути вимірюваний струм споживання, оскільки підключення є відкритим. Акт про порушення № 00001364 від 04.02.2019р. підписаний Деменко Е.М. , але містить зауваження про те, що ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" не має доступу до закритих тамбурів, оскільки це приватна власність і саме порушник повинен нести відповідальність, а не відповідач. Відповідач звертає увагу, що текст Акту про порушення має бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Натомість текст акту про порушення є неоднозначним, оскільки в ньому йдеться мова про порушення ПКЕЕ або ПКЕЕН, які вже втратили свою чинність, оскільки вступили в силу ПРРЕЕ. В Додатку 1 до акту від 04.02.2019р. дільниця самовільного підключення т. 5 зазначено алюміній 2,5 мм кв. та не вказано кількість жил проводу, а в акті № 00001364 зазначено алюміній 2х2,5 мм кв., що є грубою та суттєвою помилкою, оскільки ці дані беруться для розрахунку вартості недоврахованої електричної енергії. Тобто, розрахунок, який навів позивач, невірний та не може бути вірним, оскільки відсутні всі величини, які необхідні для обчислення. На думку відповідача, саме позивач повинен довести законність свого рішення та факту порушення, підтверджувати в суді законними та допустимими доказами, факт безоблікового споживання електричної енергії. Позивачем не було доведено законними та допустимими доказами факту безоблікового споживання електричної енергії відповідачем, рішення комісії приймалось на підставі недійсного акту про порушення, оскільки було грубо порушено норму п. 8.2.5 ПРРЕЕ.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" відхилити, а рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10. 2020р. у справі № 908/1834/20 залишити без змін. Посилається на те, що управителем та належним відповідачем у даній справі є саме ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" і саме воно повинно нести відповідальність у вигляді сплати вартості недоврахованої електричної енергії за порушення норм чинного законодавства у сфері електроенергетики. З 01.01.2019р. на виконання постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. відповідач приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Відповідач згідно із укладеними договорами на управління, а також про постачання електричної енергії, на розподіл електричної енергії взяв на себе обов`язки щодо утримання внутрішньобудинкових мереж та електричних мереж, які належать йому на праві управління та користування у належному стані. Саме відповідач повинен бути заінтересований у тому, щоб внутрішньобудинкові електричні мережі були справні, відповідали схемі, акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності, вчасно здійснювалась технічна перевірка своїх мереж. Відповідач взяв на себе обов`язки щодо письмового або усного повідомлення позивача про недоліки у роботі електричних мереж, про що зазначається у договорі про постачання електричної енергії, у договорі споживача про розподіл електричної енергії, ПРРЕЕ. Таким чином, відповідач проявив свою недбалість та безвідповідальність щодо неналежного утримання власних внутрішньобудинкових електричних мереж. Позивач не погоджується з доводами відповідача, що споживачами є співвласники багатоквартирного будинку, а такий висновок не впливає на результат розгляду справи. Наявність або відсутність всіх додатків до договору № 14418 ніяким чином не впливає на розрахунок по акту про порушення ПРРЕЕ та складання акту про таке порушення з огляду на те, що наявність правовідносин між сторонами відповідачем не оспорюється та не заперечується, оскільки 01.11.2017р. та в подальшому відповідач приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Сторони при підписанні договору досягли всіх істотних умов, будь-яких зауважень до договору сторонами не зазначалось, зі сторони відповідача протокол розбіжностей не надсилався, окремі пункти договору у судовому порядку не оспорювались. Позивач заперечує проти доводів скаржника про те, що договір про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017р. втратив чинність, враховуючи те, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії. Оператор системи розподілу є правонаступником постачальника електричної енергії за регульованим тарифом, а тому оператор системи розподілу має право застосовувати положення Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, у тому числі за періоди, що передували 01.01.2019р. На момент прийняття позивачем рішення про нарахування вартості необлікованої електричної енергії Методика, яка прийнята відповідно до Закону України "Про електроенергетику" не була визнана такою, що втратила чинність.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2020р. відкрито апеляційне провадження та постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

01.11.2017р. ПАТ "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії) уклало з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" (споживач) договір про постачання електричної енергії № 14418 (надалі - договір).

Постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно додатку № 5 з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення сторін і діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань (п. 9.5 договору).

Межа відповідальності за стан та обслуговування електроустановок визначається відповідно до додатку № 9 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" (крім випадків, передбачених п. п. 8.2 і 8.4 договору) (п. 9.2 договору).

У додатку № 2 до договору визначені точки продажу електричної енергії на електроустановки (об`єкти), вказані у додатку № 5 до цього договору, на межі балансової належності електричних мереж споживачів.

ПАТ "Запоріжжяобленерго" 01.01.2019р. уклало з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" договір про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання 21.12.2018р. споживачем заяви-приєднання до публічного договору приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинного договору про постачання електричної енергії № 14418. За даним договором позивач є оператором системи, а відповідач - споживачем.

Відповідно до п. п. 2, 3 п. 6.2 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач зобов`язаний забезпечити належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів, невідкладно повідомляти оператора системи про недоліки в роботі вузла вимірювання.

Пунктом 8.7 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії передбачено, що в разі виявлення представником оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених в місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Представником споживача є особа, яка знаходиться на території об`єкта споживача під час проведення перевірки та допустила представників оператора системи до перевірки об`єкту. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома будь-якими незаінтересованими особами, за умови посвідчення їх осіб.

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом. На засідання комісії про внесення змін до протоколу запрошується споживач.

У додатку № 5 до договору № 14418 наведено перелік точок розрахункового обліку споживача, серед яких об`єкт по вул. Рубана, 11, у м. Запоріжжя (комунальне навантаження, ліфт).

При здійсненні технічної перевірки об`єктів електропостачання відповідача, що знаходяться, по вул. Рубана, 11, у м. Запоріжжя позивач 04.02.2019р. виявив порушення відповідачем вимог пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку.

Порушення зафіксовано актом про порушення ПРРЕЕ від 04.02.2019р. № 00001364, який підписаний представниками постачальника електричної енергії - Радіоновою В.Л. , Галямовим Ф.Ф. та представником споживача - Деменко Є.М. із зауваженням - персонал ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" не має доступу до зачинених тамбурів.

На засіданні комісії 28.02.2019р. з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ за результатами розгляду вказаного вище акту про порушення прийнято рішення про виконання розрахунку недоврахованої електроенергії по акту відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006р. із змінами та доповненнями відповідно до постанов НКРЕ № 154 від 08.02.2007р., № 1384 від 18.12.2008р. № 14.10.2010р. У рішенні зазначено, що виявлене порушення відповідає п. 2.1.7 Методики.

Розрахунок по акту здійснено за період з 31.10.2018р. по 04.02.2019р. (96 днів), виходячи з 12 годин роботи обладнання, в розмірі 4333 кВт.год. на загальну суму 8 689,02 грн., що оформлено протоколом від 28.02.2019р.

Другий примірник протоколу комісії та розрахунок направлено споживачу 01.03.2019р., що підтверджується копією реєстру відправленої кореспонденції у березні 2019р., та отриманий споживачем 11.03.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач суму вартості недоврахованої електричної енергії в розмірі 8 689,02 грн. позивачу не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Предметом спору є стягнення вартості недоврахованої електричної енергії на підставі рішення позивача, оформленого протоколом від 28.02.2019р., та акту про порушення № 00001364 від 04.02.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Частиною 1 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Станом на 04.02.2019р. - день проведення перевірки та складення акта про порушення № 00001364, діяли Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. № 312 (далі - ПРРЕЕ) в редакції із змінами і доповненнями від 28.12.2018р.

Відповідно до п. 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з п. п. 1, 4, 19, 20 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача;

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Згідно з пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Таким чином, єдиною підставою для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків є акт про порушення, складений у відповідності до вимог пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.

Апеляційним господарським судом встановлено, що акт про порушення від 04.02.2019 № 00001364 підписаний представниками позивача, які проводили перевірку, та представником споживача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що акт про порушення від 04.02.2019р. № 00001364 є належним доказом порушення відповідачем ПРРЕЕ, оскільки складений відповідно до вимог пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.

Правильність застосування Методики та правильність розрахунку відповідачем не оскаржується, в зв`язку з чим не перевіряється апеляційним господарським судом.

Обов`язок споживача сплатити вартість електроенергії визначена у пункті 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідно до якого споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, а згідно пункту 8.2.7 споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Доказів оплати рахунку на суму 8 689,02 грн. відповідачем не надано, тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи скаржника про помилкове визначення позивачем відповідача, як споживача послуг, тому що останній згідно з Законом України "Про житлово-комунальні послуги" є управителем багатоквартирного будинку, а не споживачем послуг та не має у своїй власності або господарському віданні електроустановки, що дані електроустановки є власністю співвласників багатоквартирного будинку, як спільне майно співвласників, колегією суддів визнані безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

У ст. 1 цього Закону визначено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затвердженні наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 02.02.2009р. № 13, визначено наступне:

- п. 1.2 Правил: об`єкт управління (далі - об`єкт) - окремий житловий будинок, споруда або група будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, що надається в управління. При цьому: а) житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс; б) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче - огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (підпункт 6 пункту 1 статті 1 Закону № 417-УІІІ);

- послуга з управління будинком - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах; управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Функції з управління будинком та забезпечення його належної експлуатації власники, співвласники або за їх дорученням балансоутримувач здійснюють самостійно чи через особу, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком (управитель);

- п. 1.3. Правил визначено, що управління будинком передбачає виконання таких функцій: 1) планування заходів щодо збереження та сталого функціонування об`єкта, наданого в управління, та організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог пункту 3.3 цих Правил; 2) організацію належної експлуатації та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення згідно з вимогами пунктів 3.7, 3.8 цих Правил; 3) організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно з вимогами пунктів 3.9-3.11 цих Правил;

- п. 1.4. Правил визначено, що особою, що здійснює управління будинком, є: 1) у разі здійснення управління будинком відповідно до договору із власниками, співвласниками усіх житлових і нежитлових приміщень об`єкта або за їх дорученням із балансоутримувачем (далі - замовник) - управитель; 2) управитель відповідає за стале функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта, наданого в його управління, відповідно до його цільового призначення, а також за організацію забезпечення потреби мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- п. 1.5. Правил визначено, що для здійснення функції з управління будинком власники, співвласники можуть самостійно укласти з управителем договір (далі - договір про управління), що оформляється відповідно до законодавства, або уповноважити будь-яку іншу особу на здійснення від їх імені таких дій;

- п. 1.7. Правил визначено, що для забезпечення належного функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта та організації забезпечення потреб мешканців об`єкта житлово-комунальними послугами відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил особа, що здійснює управління будинком, у порядку, передбаченому законодавством, укладає договори: із мешканцями об`єкта - про надання житлово-комунальних послуг; із виробниками - про умови надання житлово-комунальних послуг; із виконавцями - про надання житлово-комунальних послуг (у разі якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг).

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017р. № 520 "Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя" призначено управителем, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя".

Як було зазначено вище, відповідачем на виконання цього рішення укладено договір з позивачем про постачання електричної енергії.

З доданої до акту про порушення схеми електропостачання відповідача вбачається, що точка самовільного підключення знаходиться на лінії електропостачання, за яку, як споживач, відповідальний відповідач.

Таким чином, управителем житлового будинку по вул. Рубана, 11, у м. Запоріжжя є саме відповідач і відповідальність за порушення ПРРЕЕ у вигляді сплати вартості недоврахованої електроенергії повинен нести відповідач.

Місцевий господарський суд обґрунтовано спростував доводи відповідача про те, що спірний акт підписано Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", як представником постачальника електричної енергії, а не оператором системи розподілу, а отже не може бути належним доказом, вказавши на те, що зазначення у бланку застарілого зразку формулювання "представники постачальника електричної енергії" не спростовує проведення перевірки об`єкту саме представниками Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та факту виявленого ними порушення відповідачем ПРРЕЕ.

Посилання відповідача на те, що у нього відсутній доступ до закритого тамбуру приміщення будинку не приймається до уваги апеляційним господарським судом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку має право, зокрема, вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил та правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг, доступу до приміщень, будинків і споруд для ліквідації аварій, усунення неполадок, що виникли у санітарно-технічному та інженерному обладнанні, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів у порядку, визначеному законодавством і договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Доводи апеляційної скарги про те, що при проведенні перевірки не вимірювався струм споживання також не може бути взятий до уваги апеляційним господарським судом, оскільки при розрахунку кількості та вартості необлікової електроенергії за виявлене порушення, струм споживання не застосовується.

За наведених обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020р. у справі №908/1834/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков