РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.01.2021Справа № 910/16751/20

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ідентифікаційний код 31681672)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хасселс Уа" (01001, м. Київ, вул. Щорса (Євгена Коновальця), буд. 31; ідентифікаційний код 38488948)

про стягнення 77 423, 62 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хасселс Уа", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 77 423, 62 грн, як різницю збитку, заподіяного внаслідок ДТП транспортним засобом відповідача, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та який не покривається виплатою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго Україна", враховуючи ліміт відповідальності за полісом № АК 4126894.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала суду від 09.11.2020 надсилалася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 657, однак конверт повернувся до суду неврученим із зазначенням причин: «відсутні за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, суд зазначає, що станом на дату винесення рішення відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву чи то заяву про продовження процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії (подання відзиву на позовну заяву), встановленого судом як це передбачено п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції від 17.07.2020.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажиру від нещасного випадку № 06-07.17.00070, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням транспортним засобом - автомобілем Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

08.12.2017 в м. Києві по вул. Заболотного, 33/162, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Honda, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2018 у справі № 752/196/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП та відповідно притягнуто до адміністративної відповідальності.

11.12.2017 страхувальник звернувся до страховика - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" із повідомленням про настання страхової події, а 13.12.2017 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій було зазначено, що виплата суми страхового відшкодування повинна бути здійснена на картковий рахунок страхувальника.

Відповідно до наявного в матеріалах справи звіту № 48/12/17 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 27.12.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 207 297, 29 грн.

Згідно наявної в матеріалах справи ремонтної калькуляції № 2352 від 26.12.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 207 297, 29 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було визнано страховим випадком пошкодження автомобіля Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та на підставі страхового акту № ТР-06-4705 від 12.12.2018, розрахунку суми страхового відшкодування здійснено виплату потерпілій внаслідок ДТП особі суму страхового відшкодування в розмірі 176 913, 62 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 59394 від 24.01.2019.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки № 390443 про дорожньо-транспортну пригоду автомобіль Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Хасселс Уа", а тому позивач зазначає, що згідно приписів ст. 1187 Цивільного кодексу України саме зазначене товариство є відповідальною особою за збитки заподіяні власнику автомобіля Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та згідно відповіді МТСБУ від 25.11.2020 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 08.12.2017 була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інго» згідно полісу АК/4126894 (ліміт відповідальності за майнову шкоду 100 000, 00 грн; франшиза - 510 грн).

Таким чином, позивач зазначає, що оскільки ним було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування - 176 913, 62 грн, яка у відповідності до лімітів полісу АК/4126894 покривається лише в частині суми 99 490, 00 грн, то відповідно різницю в розмірі 77 423, 62 грн необхідно стягувати з відповідача - як особи відповідальної за спричинений збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до винної особи (відповідача) в розмірі суми страхового відшкодування - 176 913, 62 грн, яку відповідно було виплачено позивачем потерпілій особі згідно платіжного доручення № 59394 від 24.01.2019.

Водночас, судом встановлено, що у зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 08.12.2017 була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інго» згідно полісу АК/4126894, позивач заявляє до відповідача виключно вимоги в розмірі 77 423, 62 грн, які не покриваються страховиком відповідача з огляду на встановлений ліміт відповідальності в 100 000, 00 грн та розмір франшизи - 510, 00 грн.

Відповідно до чт. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При тому суд вказує, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачається, що рік випуску автомобіля - 2011, а отже на момент дорожньо-транспортної пригоди строк його експлуатації не перевищував строк, встановленого у п. 7.38 Методики.

Крім того суд вказує, що норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу, в тому числі і калькуляція є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення ст. 1187 та ст. 1194 Цивільного Кодексу України, розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілій особі та ліміт відповідальності встановлений полісом № АК/4126894, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача (як особи відповідальної за спричинений збиток) різниці суми страхового відшкодування в розмірі 77 423, 62 грн підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хасселс Уа" (01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 38488948) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ідентифікаційний код 31681672) суму страхового відшкодування в розмірі 77 423 (сімдесят сім тисяч чотириста двадцять три) грн 62 коп. витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.01.2021

Суддя Д.О. Баранов