ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/1264/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

помічник судді, який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання, - Крицька О. О.,

за участю представників:

позивача - Цуварева О. Ф.,

відповідача - Рижкова І. П.,

третьої особи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 (судді: Сіверін В. І. - головуючий, Дучал Н. М., Терещенко О. І.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 (суддя Рильова В. В.) у справі

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради,

про звільнення приміщення,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і судових рішень

1.1. У квітні 2020 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління комунального майна) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про виселення фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни (далі - ФОП Сердюк Т. М.) із займаних нежитлових приміщень площею 105,10 м2, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106, та зобов`язання передати орендоване приміщення позивачеві.

1.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2020, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020, позов Управління комунального майна у цій справі залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має право її підписувати.

1.3. Ухвала мотивована тим, що позовну заяву підписано представником Управління комунального майна Цуваревим О. Ф., однак до позову не додано доказів, що підтверджують існування у зазначеної особи статусу адвоката або доказів, які би підтверджували право Цуварева О. Ф. (головного спеціаліста - юрисконсульта сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради) на підписання позовної заяви в порядку самопредставництва від імені Управління комунального майна.

2. Короткий зміст касаційної скарги

2.1. Управління комунального майна, не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020, а справу направити для подовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Підставами для скасування судових рішень у справі скаржник вважає порушення процесуального права, а саме статей 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, неврахування судами ухвали Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 924/440/19 і постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20. Зокрема, скаржник наголошує на тому, що Цуварев О. Ф. має право представляти інтереси Управління комунального майна в порядку самопредставництва, на підтвердження своїх повноважень ним до матеріалів справи було надано належним чином завірену копію положення про юридичний департамент, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15 (зі змінами), посадову інструкцію головного спеціаліста - юрисконсульта сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради, довіреність. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції формально переглянув судове рішення, без дослідження фактів, на які посилався позивач в апеляційній скарзі.

2.2. Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

3. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

3.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення касаційної скарги немає з огляду на таке.

3.2. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 зазначеного Закону).

У частині 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 56 зазначеного Кодексу cторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 56 Господарського процесуального кодексу України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

3.3. Попередні судові інстанції установили, що позовна заява від імені Управління комунального майна підписана представником Цуваревим О. Ф. за довіреністю від 24.12.2019 № 13456. Копія цієї довіреності була долучена до позовної заяви. Водночас до матеріалів справи було долучено посадову інструкцію головного спеціаліста - юрисконсульта сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради.

Проте, як установили суди, така довіреність не містить відомостей, що зазначена особа має статус адвоката; відсутні відповідні докази і в матеріалах справи. Водночас до матеріалів справи не було долучено документів, які би підтверджували повноваження головного спеціаліста - юрисконсульта сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради Цуварева О. Ф. представляти Управління комунального майна в порядку самопредставництва у розумінні частини 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Суди наголосили, що зі змісту посадової інструкції головного спеціаліста - юрисконсульта сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради, підписаної начальником відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради Василенко І. Ю. та затвердженої директором Юридичного департаменту Харківської міської ради Басараб В. М., не вбачається повноважень визначати осіб, які мають право здійснювати самопредставництво органу місцевого самоврядування, тому така посадова інструкція не може бути належним доказом на підтвердження повноважень Цуварева О. Ф. у судах у порядку самопредставництва з правом підпису процесуальних документів від імені Управління комунального майна.

Крім того, суди звернули увагу на те, що в матеріалах справи міститься копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з відомостями якого особами, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, зазначено Солошкіна Володимира Миколайовича (керівник) та Клемчук Тетяну Юріївну. Відомостей про те, що Цуварев О. Ф. уповноважений представляти інтереси Управління комунального майна зазначений Реєстр не містить.

Таким чином, попередні судові інстанції установили, що у матеріалах справи на час винесення судом першої інстанції ухвали про залишення позову Управління комунального майна без розгляду не було доказів на підтвердження того, що головний спеціаліст - юрисконсульт сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради Цуварев О. Ф. у цій справі має право представляти зазначене управління як представник (адвокат) або в порядку самопредставництва відповідно до положень частини 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, а тому відсутні підстави вважати, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати. Водночас місцевий господарський суд роз`яснив, що згідно з положеннями частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

3.4. Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що позовну заяву у наведеному випадку було підписано особою, яка не мала права її підписувати, суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, з чим погодився апеляційний господарський суд, не допустив порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування оскаржених у справі судових рішень немає, а доводи, наведені у касаційній скарзі, цього не спростовують.

3.5. Стосовно наведених у касаційній скарзі посилань скаржника на необхідність урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20, колегія суддів зазначає, що висновки, викладені у цій постанові щодо застосування положень законодавства у питанні коли особа діє в порядку самопредставництва, не суперечать висновкам судів, наведеним ними в оскаржених судових рішеннях у справі № 922/1264/20; як уже зазначалося, у матеріалах справи № 922/1264/20 на час винесення судом першої інстанції ухвали про залишення позову без розгляду не було документів на підтвердження того, що Цуварев О. Ф. був наділений повноваженнями діяти в порядку самопредставництва від імені позивача - Управління комунального майна.

Водночас колегією суддів не беруться до уваги посилання скаржника у касаційній скарзі на ухвалу Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 924/440/19, якою було повернуто без розгляду клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та відзив на касаційну скаргу, оскільки згідно з процесуальним законодавством суд ураховує висновки щодо застосування норм права, що викладені саме в постановах Верховного Суду.

4. Висновки Верховного Суду

4.1. Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

4.2. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

4.3. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.4. Отже, оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення господарськими судами норм права під час ухвалення оскаржуваних ухвали та постанови у справі не отримали підтвердження, не спростовують висновків судів, покладених в основу судових рішень, Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що правових підстав для скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 і постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у наведеному випадку немає.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі № 922/1264/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак