РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/19012/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Енергомашкомплект"», м. Харків

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"», м. Київ в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція», Хмельницька обл., м. Нетішин

про стягнення 55 371,64 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Енергомашкомплект"» (далі - ТзОВ «ВО "Енергомашкомплект"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (далі - ДП «НАЕК "Енергоатом"») в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (далі - ВП «Хмельницька АЕС»/відповідач) про стягнення 55 371,64 грн заборгованості, в тому числі: 53 204,40 грн - основного боргу, 1 098,98 грн - 3% річних та 1 068,26 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором №15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.12.2020 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП «НАЕК "Енергоатом"» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на скрутне фінансове становище та зазначає, що сума боргу за договором №15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019 включена до графіку першочергових платежів. Водночас, відповідач вказує на надзвичайні та невідворотні обставини щодо відсутності фінансування Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція», що є підставою для звільнення від відповідальності.

15.01.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій наведено заперечення на доводи відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Енергомашкомплект"» (далі - постачальник) укладено договір №15350/53-124-01-19-10584, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити запасні частини до вимикача ВНВ .

Згідно п. 1.1. договору асортимент, кількість, ціна, виробник та код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

У відповідності до п. 3.1. договору строк поставки товару становить протягом 120 календарних днів з дати укладення сторонами договору.

Пунктом 5.1. договору визначено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в ДП «НАЕК "Енергоатом"» за умови підписання його уповноваженими представниками та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 11.1. договору).

Крім того, між сторонами підписано Специфікацію №1 до договору № 15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019, в якій погоджено асортимент, кількість та ціну товару. Відповідно до цієї специфікації загальна сума договору становить 2 460 660,00 грн.

На виконання умов цього договору 05.11.2019 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 4 460 660,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 381 від 05.11.2019, товарно-транспортною накладною № 299 від 05.11.2019 та довіреністю № 197 на отримання цінностей за договором № 15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019.

Відповідач за поставлений товар розрахувався в сумі 2 407 455,60 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №404 від 17.01.2020 та №761 від 31.01.2020.

Разом із тим, товар на суму 53 204,40 грн було замінено позивачем на підставі заяв відповідача про повернення продукції №61-13128 від 04.12.2019 та №61-14412 від 30.12.2019.

Отже, 07.02.2020 позивачем поставлено товар на суму 53 204,40 грн, що підтверджується видатковою накладною №36 від 07.02.2020 та довіреністю №10 на отримання цінностей за договором № 15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ДП «НАЕК "Енергоатом"» в особі ВП «Хмельницька АЕС» утворилась заборгованість в сумі 53 204,40 грн.

25.09.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією №568 щодо погашення суми боргу та 3% річних.

21.10.2020 відповідач надав відповідь на претензію, в якій суму боргу у розмірі 53 204,40 грн грн визнав у повному обсязі, при цьому повідомив, що відповідно до діючої у ДП «НАЕК "Енергоатом"» процедури платежів, заявка на оплату поставленого ТзОВ «ВО "Енергомашкомплект"» за договором № 15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019 товару в сумі 53 204,40 грн своєчасно направлена для включення до графіку платежів ВП «ХАЕС» та проведення відповідного перерахунку грошових коштів. При цьому, додатково повідомило, що недотримання графіка платежів, обумовлено складним фінансовим становищем ДП «НАЕК "Енергоатом"».

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з ДП «НАЕК "Енергоатом"» в особі ВП «Хмельницька АЕС» суму боргу у розмірі 53 204,40 грн, 3% річних в сумі 1 098,98 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 068,26 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 53 204,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № 36 від 07.02.2020 та довіреністю № 10 на отримання цінностей за договором № 15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019.

Проте, в порушення умов вказаного договору, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ДП «НАЕК "Енергоатом"» в особі ВП «Хмельницька АЕС» виникла заборгованість в сумі 53 204,40 грн, що також не заперечується відповідачем.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.1. договору визначено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Як встановлено вище, в порушення умов договору відповідач оплату за поставлений товар не здійснив.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо настання надзвичайних та невідворотних обставин, зокрема, що ДП «НАЕК "Енергоатом"» перебуває у скрутному фінансовому становищі і несе відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності, з огляду на таке.

Відповідно до п. 7.1. договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні», які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін.

Згідно п. 2 ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При цьому, п. 1 ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «НАЕК "Енергоатом"» в особі ВП «Хмельницька АЕС» не надало суду відповідного сертифікату уповноваженого органу на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що ДП «НАЕК "Енергоатом"» в особі ВП «Хмельницька АЕС» порушено умови договору поставки № 15350/53-124-01-19-10584 від 22.07.2019 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 53 204,40 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1 098,98 грн та інфляційні втрати в сумі 1 068,26 грн, нараховані на суму боргу за період з 24.03.2020 по 30.11.2020.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу і встановив, що позивачем суми обчислено арифметично правильно, внаслідок чого заявлені вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Енергомашкомплект"» задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (30100, Хмельницька область, місто Нетішин, вулиця Енергетиків, будинок 20; ідентифікаційний код 213136677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Енергомашкомплект"» (61082, місто Харків, проспект Московський, будинок 220, к. 1; ідентифікаційний код 30141755) 53 204 (п`ятдесят три тисячі двісті чотири) грн 40 коп. - основного боргу, 1 098 (одну тисячу дев`яносто вісім) грн 98 коп. - 3% річних, 1 068 (одну тисячу шістдесят вісім) грн 26 коп. - інфляційних втрат та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук