УХВАЛА

м. Київ

01.02.2021Справа № 910/1307/21
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» про забезпечення позову (до пред`явлення позову)

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

29.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» про забезпечення позову (до пред`явлення позову), в якій заявник просить суд накласти арешт на наступні земельні ділянки (із забороною відчуження та розпорядження, забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій):

1) на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:0567, :38:140:1015, :38:140:6358, :38:140:6359, :38:140:6360, що належать ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

2) на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:1112, :38:140:7462, що належать ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

3) на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:1016, :38:140:6357, :38:140:6373, :38:140:6374, :38:140:6375, що належать ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

4) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:1113, що належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

5) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:1115, що належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

6) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:1116, що належить ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

7) на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:6133, :38:140:6134, :38:140:6135, :38:140:6137, що належать ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

8) на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:6136, :38:140:6138, :38:140:6139, :38:140:6140, що належать ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

9) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7461, що належить ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

10) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:6356, що належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

11) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7462, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

12) на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7463, що належить ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Обгрунтовуючи вказану заяву, заявник вказує на те, що він має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння» заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01 від 09.10.2020 у розмірі 38391352,00 грн.

Так, між сторонами було укладено Договір про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01 від 09.10.2020, відповідно до умов якого заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре») надав позичальнику (Товариству з обмеженою відповідальністю «Прозріння») кредит у сумі 39036557,00 грн, тоді як позичальник у встановлений договором строк не у повному обсязі повернув кредитні кошти, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 38391352,00 грн.

При цьому, у п. 1.4 Договору про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01 від 09.10.2020 зазначено, що кредитні кошти використовується виключно за цільовим призначенням - для купівлі земельних ділянок, перелік яких наведений у п. 1.4 кредитного договору.

Відповідно до п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01 від 09.10.2020 позичальник зобов`язується протягом 3-х днів з моменту покупки земельних ділянок передати їх кредитодавцю в іпотеку шляхом підписання відповідного договору з метою забезпечення виконання зобов`язання.

Як зазначає заявник у заяві про забезпечення позову, позичальник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Прозріння») придбав відповідні земельні ділянки 10.10.2020, але не вчинив жодних дій щодо передачі земельних ділянок в іпотеку заявнику (кредитодавцю).

При цьому, як зазначає заявник, позичальник в подальшому вчинив активні дії, спрямовані на зміну характеру придбаних земельних ділянок та їх відчуження на користь третіх осіб.

Зокрема, спочатку заявником було здійснено передачу земельних ділянок до статутного капіталу інших юридичних осіб: ТОВ «НВК «Нова Хвиля», ТОВ «НВК «Перша Хвиля», а в кінцевому результаті наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформацію про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за фізичними особами.

Заявник у заяві про забезпечення позову зазначає, що вказані дії позичальника призвели до значного ускладнення виконання рішення суду про стягнення суми боргу, так як заявнику і так доведеться скасовувати (визнавати недійсними) правочини щодо переходу прав власності на спірні земельні ділянки чи звертатися до останніх власників з віндикаційними позовами. При цьому, відповідач і в подальшому може відчужувати спірні земельні ділянки з метою ще більшого ускладнення процедури звернення стягнення на майно.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, зважаючи на наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Як зазначає сам заявник та це підтверджується наявними в матеріалах заяви про забезпечення позову Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки, на які заявник просить накласти арешт, станом на дату подання до суду заяви про забезпечення позову не належать відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Прозріння».

Зокрема, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:0567, :38:140:1015, :38:140:6358, :38:140:6359, :38:140:6360 зареєстровано за ОСОБА_1 ; право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:1112, :38:140:7462 зареєстровано за ОСОБА_2 ; право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:1016, :38:140:6357, :38:140:6373, :38:140:6374, :38:140:6375 зареєстровано за ОСОБА_3 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:1113 зареєстровано за ОСОБА_4 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:1115 зареєстровано за ОСОБА_12 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:1116 зареєстровано за ОСОБА_6 ; право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:6133, :38:140:6134, :38:140:6135, :38:140:6137 зареєстровано за ОСОБА_7 ; право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :38:140:6136, :38:140:6138, :38:140:6139, :38:140:6140 зареєстровано за ОСОБА_8 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7461 зареєстровано за ОСОБА_9 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:6356 зареєстровано за ОСОБА_10 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7462 зареєстровано за ОСОБА_2 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:140:7463 зареєстровано за ОСОБА_11 .

Крім того, як зазначає сам позивач жодних договорів забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння» за Договором про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01 від 09.10.2020 (предметом яких були б спірні земельні ділянки) між сторонами так і не було укладено, з огляду на що суд вважає твердження позивача про його намір подавати позови про визнання недійсними договорів відчуження вказаних земельних ділянок на користь третіх осіб чи позови про витребування вказаних земельних ділянок виключно припущеннями.

За таких обставин, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення, тоді як майно, на яке заявник просить суд накласти арешт, відповідачу не належить, зважаючи на предмет та підстави позову, з яким заявник має намір звертатися до суду (стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01 від 09.10.2020), суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, заявник не просить вжити заходи забезпечення позову щодо майна, власником якого є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прозріння».

У разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, заявник не позбавлений права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» про забезпечення позову у справі №910/1307/21.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя О.М. Спичак