ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.01.2021 Справа № 917/386/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши

подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Деркач Інни Володимирівни

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича у справі

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Нечай Олександра Євгеновича

до Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича

про стягнення 352 236,00 грн.

без повідомлення сторін

від приватного виконавця: не з`явився

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна звернулася до Господарського суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у справі № 917/386/20 Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича.

Згідно з ч. 4 ст. 337 ГПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного ) виконавця.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом враховано, що статтею 337 ГПК України передбачено, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно.

Термін "негайно" у розумінні рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1988 р. у справі "Броуґан та інші проти Сполученого Королівства" є виправданим, якщо строк триває до чотирьох днів.

Верховий суд України у листі від 01.02.2013р. Верховного Суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначив, що зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції, подання має бути розглянуте в день його надходження до суду, проте не пізніше наступного дня.

Враховуючи, що подання надійшло до судді 28.01.2021р. о 15 год. 57 хв., тобто в кінці робочого дня, його розгляд відбувся наступного робочого дня - 29.01.2021р.

З метою своєчасного розгляду подання приватного виконавця та забезпечення можливості заявника з`явитись до суду для його розгляду, судом було направлено відповідну телефонограму від 29.01.2021р., яка була прийнята приватним виконавцем, а також надіслано повідомлення на електронну пошту приватного виконавця.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Господарським судом Полтавської області у справі № 917/386/20 було прийнято рішення від 10.07.2020р. про стягнення з Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Нечай Олександра Євгеновича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 345221грн. 42 коп. - основного боргу, 2014грн. 58 коп. - 3% річних, 5000грн. 00 коп. - штрафу, 5283грн. 54 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору (а.с.54-59).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 апеляційна скарга на вказане рішення була повернута скаржнику (а.с.76-81).

Надалі вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 07.09.2020р.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Полтавської області був виданий відповідний наказ від 22.09.2020р. № 917/386/20 (а.с.92).

Постановою від 06.11.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Деркач І. В. було відкрито виконавче провадження № 63541744 з виконання вказаного наказу суду.

Приватний виконавець Полтавської області Деркач І. В. звернулася до Господарського суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича за межі України на підставі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст. 337 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що під час вчинення виконавчих дій ним було накладено арешт на майно та кошти боржника; було вжито заходів щодо розшуку рухомого та нерухомого майна боржника - Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича; залишок коштів на рахунках боржника є недостатнім для виконання рішення суду; боржником рішення суду не виконується, заборгованість не погашається. Зазначене свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Вказані обставини, на думку приватного виконавця, є достатніми для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, положеннями ст. 337 ГПК України передбачено можливість застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

У рішенні Європейського суду з прав людини щодо незаконності обмеження у праві виїзду за кордон у справі «Хлюстов проти Росії» (№ 28975/05). Суд звернув увагу на необґрунтованість обмеження права заявника залишити країну, оскільки причиною було зазначено лише факт несплати боргу, без пояснення, як заборона сприятиме швидшому його погашенню, з урахуванням індивідуальних особливостей заявника. ЄСПЛ дійшов висновку, що уряд порушив свої зобов`язання встановлювати такі обмеження виправдано і пропорційно, відповідно до частин 2 і 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (свобода залишати свою країну і обмеження цього права виключно на підставі закону і якщо це необхідно у демократичному суспільстві).

Таким чином, задоволення подання можливе лише за умови доведеності ухилення боржника від виконання зобов`язання. Сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником чи факт перетинання державного кордону не є підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний або приватний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що приватним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: накладення арешту на майно боржника, вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів.

У відповіді Державної фіскальної служби України від 06.11.2020р. на запит Приватного виконавця вказано, що ФОП Єрошенко Владислав Олександрович є самозайнятою особою та отримує дохід.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України № 89875566 від 06.11.2020р. у ФОП Єрошенко Владислава Олександровича наявні відкриті банківські рахунки у АТ КБ «Приватбанк», АТ «Полтава-банк», ПАТ «Банк-Восток».

11.11.2020р. АТ «Полтава-банк» на виконання постанови про арешт коштів боржника від 09.11.2020р. на депозитний рахунок Приватного виконавця перераховано грошові кошти у сумі 2600,28 грн. Як зазначає приватний виконавець у поданні, дану суму коштів Приватним виконавцем розподілено відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження»; в рахунок погашення суми боргу, згідно виконавчого документа, стягувану перераховано - 2032,64грн.

Як вказано у поданні, 18.11.2020р. боржником надано приватному виконавцю копії платіжних доручень № 230 від 25.09.2020р., № 245 від 02.10.2020р., № 257 від 15.10.20р., № 270 від 23.10.2020р., що підтверджують здійснення погашення заборгованості перед стягувачем в розмірі 35000,00 грн., до моменту пред`явлення ФОП Нечаєм О.Є. Приватному виконавцю наказу господарського суду Полтавської області № 917/386/20 від 10.07.2020р.; Приватним виконавцем в Автоматизованій системі виконавчих проваджень зменшено суму стягнення за виконавчим документом на 35000,00 грн.

20.11.2020р. ПрАТ «Комерційний банк «Акорбанк» на депозитний рахунок Приватного виконавця на виконання постанови про арешт коштів боржника від 18.11.2020р. перераховано грошові кошти у сумі 10742,40 грн. Як зазначає приватний виконавець у поданні, дану суму коштів Приватним виконавцем розподілено відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження»; в рахунок погашення суми боргу, згідно виконавчого документа, стягувачу перераховано - 9703,37грн.

В поданні приватним виконавцем зазначено, що 16.11.2020 ОСОБА_1 з`являвся до Приватного виконавця та в ході усної розмови, боржник повідомив Приватному виконавцю, що йому відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження, коштів для погашення заборгованості перед стягувачем у боржника немає.

В поданні приватним виконавцем зазначено, що 11.12.2020р. боржник в телефонному режимі Приватному виконавцю повідомив, що коштів та будь-якого іншого майна для погашення заборгованості у нього немає.

Згідно постанови від 09.11.2020р. приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме майно, що належить Єрошенко Владиславу Олександровичу. Відомості про арешт всього рухомого майна боржника із забороною відчужувати Приватним виконавцем внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №69154604 від 09.11.2020р.).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № інформаційної довідки 231713614 від 09.11.2020р. фізична особа ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (майно перебуває у приватній спільній сумісній власності).

Згідно постанови від 12.11.2020р. приватним виконавцем накладено арешт нерухоме майно боржника - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, як свідчать вказані докази, частина заборгованості була погашена боржником добровільно та внаслідок дій приватного виконавця у ході виконавчого провадження.

Як вказано у поданні, боржник неодноразово давав усні пояснення приватному виконавцю щодо причин непогашення заборгованості.

Приватним виконавцем було встановлено наявність у боржника на праві власності нерухомого майна. Також, приватним виконавцем накладено арешт на рухоме майно боржника.

Таким чином, за рахунок зазначеного майна можливе повне або часткове задоволення вимог стягувача внаслідок його примусової реалізації.

Вказані обставини спростовують висновок приватного виконавця про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавцем суду не надано.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки боржник вчиняв дії щодо частковому погашенню заборгованості, боржнику на праві власності належить рухоме та нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу, не доведено ухилення боржником від виконання рішення суду, а також те, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на викладене підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 337, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Деркач Інни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця Єрошенко Владислава Олександровича.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата підписання ухвали: 29.01.2021р.

Суддя Т. М. Безрук