ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 місто Дніпро Справа № 904/4985/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Чус О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 (повний текст оформлений 27.10.2020, суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/4985/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 10 971,48 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь плату за користування вагонами у розмірі 10 971,48 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 у справі №904/4985/20 позов задоволено: з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 10 971,48 грн. плати за користування вагонами, 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю позивачем підстав для стягнення плати за користування вагонами; зазначено, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№ №№13039371, 13039372, 13039373, 14039377, 14039380, 15039381, 15039382, 15039383, 15039384, 15039387, 15039388, 15039389, 15039390, 15039391, 16039392, 16039393, 16039394, 16039395, 16039396, 16039397, 16039398, 16039399, 16039400, 16039405, 17039406, 17039407, 17039410, 21039434 на загальну суму 10 971,48 грн.

Місцевим господарським судом встановлено, що вагони, які прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, тому на станції призначення Інгулець були складені акти загальної форми ГУ-23 №1044 від 10.03.2020, №№1114, 1115, 1118, 1121, 1126, 1132, 1134, 1135 від 13.03.2020, №№1139, 1141, 1144, 1146, 1147, 1150, 1153, 1154, 1157 від 14.03.2020, №№1159, 1162, 1165, 1166, 1173, 1191, 1193, 1195 від 15.03.2020, №1197 від 16.03.2020. Вказані акти Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" підписані із запереченнями (непогодження з актами), оскільки ПрАТ "Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат" не має можливості приймання порожніх вагонів через відсутність вільних колій внаслідок неприйняттям залізницею інших вагонів від Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

У зв`язку із затримкою на станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці, залізницею нарахована плата за користування спірними вагонами згідно з відомостями форми ГУ-46 №№ №№13039371, 13039372, 13039373, 14039377, 14039380, 15039381, 15039382, 15039383, 15039384, 15039387, 15039388, 15039389, 15039390, 15039391, 16039392, 16039393, 16039394, 16039395, 16039396, 16039397, 16039398, 16039399, 16039400, 16039405, 17039406, 17039407, 17039410, 21039434 на загальну суму 10 971,48 грн. Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень судом не встановлено.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів з вини відповідача, визнав правомірним та обґрунтованим нарахування плати за користування вагонами на суму 10 971,48 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача про причину затримки спірних вагонів у зв`язку з поданням вагонів понад заплановану кількість з посиланням на положення статті 46, 47 Статуту залізниць, які не позбавляють вантажоодержувача від фінансової відповідальності у разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.).

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 у справі №904/4985/20 в частині стягнення 10 971,48 грн.; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки доводам відповідача про відсутність його вини у затримці вагонів, які прямували та були затримані на станції Інгулець та на підходах до вказаної станції - станціях Апостолове, Червоний Шахтар, Новоблочна та Кривий Ріг-Західний. Надані позивачем в якості доказів підстави нарахування плати за користування вагонами акти загальної форми №№1044, 1115, 1114, 1118, 1121, 1126, 1132, 1134 були підписані працівниками Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із застереженнями, а саме у зв`язку із неприйняттям станцією пред`явлених до перевезення вагонів, що, в свою чергу, унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу у зв`язку із поданням вагонів понад заплановану кількість.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 у справі №904/4985/20; розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

17.12.2020 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач зазначає, що плата за користування вагонами у сумі 10 971,48 грн. нарахована лише за затримку вагонів на станції призначення Інгулець, тому є безпідставними посилання апелянта на нарахування плати за користування вагонами за затримку на підходах до станції Інгулець, а саме станціях Апостолове, Червоний Шахтар, Новоблочна та Кривий Ріг-Західний.

Також позивач не погоджується із доводами апелянта про доведеність відсутності його вини у затримці вагонів. Так, пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами визначені випадки звільнення вантажовласника ввід плати за користування вагонами, при цьому причина такого звільнення зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами). Позивач зазначає, що відповідач при підписанні відомостей зауважень у відповідних графах не зафіксував, тому твердження апелянта про відсутність його вини у затримці вагонів є безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 02.06.2014 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) був укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" №ПР/М-14-2/14757НЮдч, відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою №5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2.

Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом

Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".

У пункті 19 договору (в редакції додаткової угоди №6 від 10.12.2019) сторони визначили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 25.06.2014 по 31.03.2020 включно.

Згідно з умовами пункту 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

У пункті 5 договору сторони погодили, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:

- порожні вагони під навантаження концентрату залізорудного - через інтервал часу 1,5 години;

- інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2.

Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (пункт 7 договору).

Згідно з умовами пункту 10 договору час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

У пункті 11 договору сторони погодили, що для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 годин.

Відповідно пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення.

У зв`язку з реорганізацією підприємств залізничного транспорту та утворенням у встановленому законом порядку та реєстрацією Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" сторони уклали додаткову угоду №3 від 15.12.2015 до договору, відповідно до умов якої сторонами договору визначили Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

У березні 2020 року за залізничними накладними, які наявні в матеріалах справи, на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони (а.с.157-250, том 1, а.с. 1-250, том 2, а.с. 1 - 250, том 3, а.с. 1 - 163, том 4).

Згідно з зазначеними накладними станція та залізниця призначення - Інгулець Придніпровської залізниці.

По прибуттю вагонів на станцію Інгулець, у відповідності до пункту 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами та контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Так, з актів загальної форми ГУ-23 23 №1044 від 10.03.2020, №№1114, 1115, 1118, 1121, 1126, 1132, 1134, 1135 від 13.03.2020, №№1139, 1141, 1144, 1146, 1147, 1150, 1153, 1154, 1157 від 14.03.2020, №№1159, 1162, 1165, 1166, 1173, 1191, 1193, 1195 від 15.03.2020, №1197 від 16.03.2020, оформлених станцією призначення Інгулець, вбачається, що вагони, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" своєчасно не забрані ним на свою під`їзну колію.

Вказані акти підписані Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із запереченнями (непогодження з актами), оскільки Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" не має можливості приймання порожніх вагонів через відсутність вільних колій внаслідок неприйняттям залізницею інших вагонів від Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

В подальшому, станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці нарахована плата за користування спірними вагонами згідно з відомостями форми ГУ-46 №№13039371, 13039372, 13039373, 14039377, 14039380, 15039381, 15039382, 15039383, 15039384, 15039387, 15039388, 15039389, 15039390, 15039391, 16039392, 16039393, 16039394, 16039395, 16039396, 16039397, 16039398, 16039399, 16039400, 16039405, 17039406, 17039407, 17039410, 21039434 на загальну суму 10 971,48 грн.

Відомості плати за користування вагонами працівниками відповідача були підписані із запереченням, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" не погодилось із нарахованою платою за користування вагонами через відсутність вільних колій внаслідок неприйняттям залізницею інших вагонів від Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" посилається на відмову Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити 10 971,48 грн. плати за користування вагонами, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 10 971,48 грн. плати за користування вагонами за відомостями плати форми ГУ-46 №№13039371, 13039372, 13039373, 14039377, 14039380, 15039381, 15039382, 15039383, 15039384, 15039387, 15039388, 15039389, 15039390, 15039391, 16039392, 16039393, 16039394, 16039395, 16039396, 16039397, 16039398, 16039399, 16039400, 16039405, 17039406, 17039407, 17039410, 21039434.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних порожніх вагонів встановлений пунктом 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами і контейнерами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Матеріалами справи підтверджується, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№13039371, 13039372, 13039373, 14039377, 14039380, 15039381, 15039382, 15039383, 15039384, 15039387, 15039388, 15039389, 15039390, 15039391, 16039392, 16039393, 16039394, 16039395, 16039396, 16039397, 16039398, 16039399, 16039400, 16039405, 17039406, 17039407, 17039410, 21039434 у загальній сумі 10 971,48 грн.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку виконаного позивачем розрахунку та встановлено його правильність.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів з вини відповідача, визнав правомірним та обґрунтованим нарахування плати за користування вагонами на суму 10 971,48 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача про причину затримки спірних вагонів у зв`язку з поданням вагонів понад заплановану кількість з посиланням на положення статті 46, 47 Статуту залізниць, які не позбавляють вантажоодержувача від фінансової відповідальності у разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.).

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на відсутність його вини у затримці вагонів, які прямували та були затримані на станції Інгулець та на підходах до вказаної станції - станціях Апостолове, Червоний Шахтар, Новоблочна та Кривий Ріг-Західний. Вказує, що надані позивачем в якості доказів підстави нарахування плати за користування вагонами акти загальної форми №№1044, 1115, 1114, 1118, 1121, 1126, 1132, 1134 були підписані працівниками Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із застереженнями, а саме у зв`язку із неприйняттям станцією пред`явлених до перевезення вагонів, що, в свою чергу, унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу у зв`язку із поданням вагонів понад заплановану кількість.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з тим, що вагони, які прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, на станції призначення Інгулець були складені акти загальної форми ГУ-23 №1044 від 10.03.2020, №№1114, 1115, 1118, 1121, 1126, 1132, 1134, 1135 від 13.03.2020, №№1139, 1141, 1144, 1146, 1147, 1150, 1153, 1154, 1157 від 14.03.2020, №№1159, 1162, 1165, 1166, 1173, 1191, 1193, 1195 від 15.03.2020, №1197 від 16.03.2020, які підписані Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" із запереченнями (непогодження з актами), оскільки ПрАТ "Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат" не має можливості приймання порожніх вагонів через відсутність вільних колій внаслідок неприйняттям залізницею інших вагонів від Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Пунктом 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача про безпідставність посилання апелянта щодо нарахування плати за користування вагонами за затримку на підходах до станції Інгулець, а саме станціях Апостолове, Червоний Шахтар, Новоблочна та Кривий Ріг-Західний у зв`язку з тим, що плата за користування вагонами у сумі 10 971,48 грн. нарахована лише за затримку вагонів на станції призначення Інгулець.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 у справі №904/4985/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 у справі №904/4985/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений - 08.02.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі №904/4985/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси Акціонерного товариства "Українська залізниця" (), Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ІНФОРМАЦІЯ_1), Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ІНФОРМАЦІЯ_2).