ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Справа№ 927/718/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Владимиренко С.В.

Коротун О.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

представників сторін:

позивача: Уперенко А.О.,

відповідача: Волощук П.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 (повний текст рішення складений 03.12.2020)

у справі №927/718/20 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський

ковальський завод"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи

"Чернігівгаз"

про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити

перерахунок,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 позов задоволено: визнано незаконними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" із завищення обсягу розподіленого Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 шляхом встановлення такого обсягу у розмірі 49.100,62 м3; зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" здійснити перерахунок обсягу розподіленого Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних місяці споживання природного газу; стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" 4.204,00 грн судового збору.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що періодом, за який по об`єкту споживача визначається загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу, є календарний місяць (пункт 3 глави 3 розділу IХ Кодексу газорозподільних систем), прогноз добового відбору/споживання природного газу по споживачу визначається Оператором ГРМ, виходячи із розрахункових (прогнозних) даних, що ґрунтуються на статистиці його фактичних добових (за їх наявності) та/або місячних обсягів споживання природного газу за попередні три роки, та враховує зміни температури навколишнього середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на добовий відбір/споживання природного газу, а тому розрахунок обсягу спожитого (розподіленого) позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 повинен був здійснюватися, виходячи з приписів абзацу 3 підпункту 3 пункту 2 глави 7 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем, тобто за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні місяці споживання природного газу, а саме з урахуванням спожитого природного газу, зазначеного у актах приймання-передачі природного газу за червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020 апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Владимиренко С.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі №927/718/20, розгляд справи призначено на 01.02.2021.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що:

- обсяг спожитого природного газу через комерційний вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), елементом якого є демонтований засіб вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ на підставі пункту 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем;

- згідно з роз`ясненням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), викладеному у листі від 18.09.2020 №9921/16.2/7-20, у випадку зняття ЗВТ на періодичну повірку обсяг спожитого природного газу, за тимчасової відсутності лічильника, розраховується за середньодобовим обсягом споживання за попередні три аналогічні періоди (опалювальний, міжопалювальний), з урахуванням особливостей роботи газового обладнання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і просив залишити вказане рішення без змін.

У судовому засіданні 01.02.2021 представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" зареєстровано як суб`єкт господарювання, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено відповідну інформацію (а. с. 65).

19.06.2017 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 807 "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ "ЧЕРНІГІВГАЗ" видано Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Чернігів та Чернігівської області.

Рішенням річних загальних зборів акціонерів ПАТ "Чернігівгаз" (протокол №1 від 29.03.2019) найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" змінено на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (відтак належним відповідачем у даній справі є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз").

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1189-2015-р (далі - Кодекс), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829 (а. с. 7-20).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" є споживачем послуг з розподілу природного газу, що надаються АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на підставі заяви-приєднання № 09420ХGА22АР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а. с. 7-8).

Додатком №4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 09420ХGА22АР016, сторони погодили, що точкою комерційного обліку об`єкта споживача є: лічильник марки Курс-01А №12109, G100; коректор/обчислювач ВЕГА-1.01Н № 20003, Р max 0,6 Мпа, величина приєднаної потужності точки ком. обл. суб?єкту - 1 107,4463 м3/год, розташовані за адресою: м. Чернігів, просп. Миру, 312 (таблиця № 1 а. с. 8).

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, власники засобів вимірювальної техніки (ЗВТ), що є елементами комерційних вузлів обліку природного газу (ВОГ), зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до відповідача з листом № 911 від 02.06.2020 з проханням розпломбувати елементи комерційного вузла обліку природного газу у зв`язку з необхідністю чергової метрологічної повірки лічильника газу, коректора комерційного вузла обліку (а. с. 21).

04.06.2020 представники відповідача у присутності представників позивача (споживача) виконали розпломбування приладів обліку газу для чергової повірки, а саме: лічильника газу марки Курс-01, G100, Р max 0,6 Мпа, заводський номер 12109; коректора об`єму газу ВЕГА 1.01 НМ, заводський номер 20003, що підтверджується актом контрольного огляду (обстеження) вузла обліку, копія якого додана до матеріалів справи (а.с. 22).

З метою надання послуг з повірки та технічного обслуговування засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) між ТОВ "Чернігівський ковальський завод" (замовник) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (виконавець) було укладено:

- договір №46 надання послуг з повірки та технічного обслуговування ЗВТ від 05.06.2020, згідно з яким замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з технічного обслуговування та повірки засобів вимірювальної техніки - коректора об`єму газу №20003. Виконання зазначених робіт підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №70009058 від 17.06.2020. За результатом наданої послуги з повірки та технічного обслуговування засобів вимірювальної техніки в паспорті проставлено результат повірки: 05.06.2020 "придатний" (а. с. 23-25);

- договір №48 надання послуг з повірки та технічного обслуговування ЗВТ від 11.06.2020, згідно з яким замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з технічного обслуговування та повірки засобів вимірювальної техніки - лічильника газу №12109. Виконання зазначених робіт підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №70009060 від 17.06.2020. За результатом наданої послуги з повірки та технічного обслуговування засобів вимірювальної техніки в паспорті проставлено результат повірки: 11.06.2020 "придатний" (а. с. 26-28).

Після проведеної метрологічної повірки лічильник газу марки Курс-01, G100, Р max 0,6 Мпа, заводський номер 12109, та коректор об`єму газу ВЕГА 1.01 НМ, заводський номер 20003, були встановлені споживачу, що підтверджується актом контрольного огляду (обстеження) вузла обліку від 23.06.2020, копія якого додана до матеріалів справи (а. с. 29).

Позивач у адресованих відповідачу листах №911 від 02.06.2020, №1066 від 02.07.2020, №1094 від 08.07.2020 та №1103 від 09.07.2020 зазначив, що на час повірки підприємство буде користуватися газом і облік газу проводити відповідно до глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, а саме: обсяг споживання розраховується за середньодобовим обсягом споживання за попередні три аналогічні періоди. Позивач зазначає, що попередніми аналогічними періодами він вважає 3 аналогічні неопалювальні періоди: червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року та надає копії актів приймання-передачі природного газу за зазначені періоди, у яких вказані обсяги спожитого природного газу за ці періоди, а саме: червень 2017 року - 27942 м3 ; червень 2018 року - 29477 м3; червень 2019 року - 26986 м3 (а. с. 21, 30-35).

Зокрема, у листі №1066 від 02.07.2020, адресованому відповідачу з додатками копій актів приймання-передачі природного газу за червень 2017, 2018, 2019 років, позивач просив провести розрахунок об`єму розподіленого газу за період відсутності ВОГ, виходячи з середньодобових показників за червень 2017, 2018, 2019 років, які є трьома аналогічними неопалювальними періодами, та надати відповідний розрахунок до 05.07.2020 (а. с. 30).

AT "Чернігівгаз" направило TOB "Чернігівський ковальський завод" супровідний лист вих. № 14003.2-Сл-9569-0720 від 02.07.2020 (отриманий позивачем 07.07.2020), до якого додано 2 примірники акта приймання-передачі №ЧН00025085 від 30.06.2020, у яких визначено об`єм розподіленого газу за червень 2020 року у кількості 69269,63 м3, у тому числі за результатами перерахунку за період відсутності лічильника та коректора газу через повірку - 49100,62 м3, що відповідає середньодобовому споживанню 2.584,24 м3 та зазначено, що згідно з підпунктом 10 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем у разі необґрунтованої відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу AT "Чернігівгаз" буде вимушене припинити газопостачання на об`єкти підприємства з 08.07.2020 (а. с. 36, 37).

Позивач відмовився від підписання зазначеного акта приймання-передачі № ЧН00025085 від 30.06.2020 з причин невідповідності розрахунку обсягу спожитого природного газу вимогам п. 3 глави 7 розділу 10 та п. 3 глави 3 розділу 9 Кодексу (а. с. 38).

У листі №1103 від 09.07.2020 позивач повторно вказав підстави непідписання акта приймання-передачі №ЧН00025085 від 30.06.2020 та повторно вимагав надати розрахунок обсягу розподіленого газу, на підставі якого складений зазначений акт, а також надав власний розрахунок середньодобової кількості розподіленого газу з використанням у якості попередніх аналогічних періодів - червня 2017, червня 2018, червня 2020 (а. с. 35).

Адвокатським запитом № 29/07/20-02 від 29.07.2020 відповідачу втретє надано вимогу про надання розрахунку обсягу розподіленого газу, на підставі якого складений акт приймання-передачі № ЧН00025085 від 30.06.2020 (а.с. 60).

Супровідним листом №Сл-10715-0820 від 04.08.2020 AT "Чернігівгаз" надало Технічний розрахунок (донарахованого) необлікованого об`єму та обсягу природного газу, у якому визначено, що споживання природного газу за період з 12-00 год 04.06.2020 до 12-00 год 23.06.2020 буде розраховуватись за середньодобовим значенням споживання природного газу червня 2020 року з урахуванням періоду відсутності ЗВТ. Згідно з роздруківкою з 01.06.2020 по 03.06.2020 споживання природного газу склало 7752,73 м3. Середньогодинне споживання склало 7752,73:3=2584,24:24=107,6768 м3/год. Час роботи через технологічну перемичку склав 456 годин (з 12-00 год 04.06.2020 до 12-00 год 23.06.2020). Об`єм спожитого газу за період з 12-00 год 04.06.2020 до 12-00 год 23.06.2020 складає: 107,6768 м3/год * 456 год = 49100,62 м3. При добовому балансуванні нарахування виглядає таким чином: 04.06.2020 (за 12 годин) - 1292,12 м3; з 05.06.2020 по 22.06.2020 - 2584,24 м3/год; 23.06.2020 (за 12 годин) - 1292,12 м3 (а.с. 61 - 63).

Таким чином позивач вважає, що відповідач без належного правового та документального обґрунтування завищив обсяги розподіленого газу та самостійно змінив порядок розрахунків обсягу розподіленого газу, передбаченого Типовим договором розподілу природного газу та Кодексом газорозподільних систем, у зв`язку з чим необґрунтовано збільшив вартість послуг з розподілу природного газу, вартість спожитого газу та вартість транспортування газу, що сплачується позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Газпромпостач". Перерахунок обсягу розподіленого газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 повинен здійснюватися відповідно до абз. 3 пп. 3 п. 2 глави 7 розділу X Кодексу за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних місяці споживання природного газу, тобто у даному випадку з урахуванням трьох аналогічних неопалювальних періодів (червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року) та обсягів спожитого природного газу, зазначених в актах приймання-передачі природного газу за ці періоди.

Відповідач, заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, посилається на пункт 2 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, згідно з яким за відсутності дублюючого ЗВТ та не встановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з Оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між Оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом ГТС на ринку природного газу, щодо якої (якого) визначаються прогнози відборів/споживання природного газу та фактичне споживання природного газу по споживачу і здійснюються відповідні розрахунки між споживачем та Оператором ГРМ. Отже, у надісланому позивачеві акті-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу споживання газу за період з 12:00 04.06.2020 до 12:00 23.06.2020 розраховувалось за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

Колегія суддів відзначає, що глава 3 розділу IХ Кодексу визначає порядок комерційного обліку газу по об`єктах споживачів, що не є побутовими.

Пунктами 1, 2 глави 3 розділу IХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), розрахунок об`єму нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до межі балансової належності, додаються/віднімаються до/від об`єму, визначеного комерційним вузлом обліку.

Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача.

У пункті 3 глави 3 розділу IХ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що періодом, за який по об`єкту споживача визначається загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.

Прогноз добового відбору/споживання природного газу по споживачу визначається Оператором ГРМ, виходячи із розрахункових (прогнозних) даних, що ґрунтуються на статистиці його фактичних добових (за їх наявності) та/або місячних обсягів споживання природного газу за попередні три роки, та враховує зміни температури навколишнього середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на добовий відбір/споживання природного газу. При цьому якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, прогноз відбору/споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ протягом газової доби, визначається Оператором ГРМ виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційних вузлів обліку природного газу.

Обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається Оператором ГРМ на рівні останнього оновленого прогнозу на цю добу, здійсненого Оператором ГРМ у попередній добі. Такі дані корегуються Оператором ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС виходячи з даних про фактичне споживання природного газу споживачем за підсумками газового місяця, у тому числі які ґрунтуються на даних обчислювача/коректора (за його наявності), що надають можливість встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу. Якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційного вузла обліку природного газу.

По споживачах, комерційні вузли обліку природного газу яких не обладнані засобами дистанційної передачі даних, з метою забезпечення меншого відхилення прогнозу відбору/споживання природного газу від даних фактичного споживання за газову добу (що дозволить зменшити обсяги небалансу діючого постачальника споживача) за домовленістю сторін (Оператора ГРМ та споживача) може бути погоджена процедура передачі споживачем даних про фактичне споживання природного газу за попередню газову добу.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу I Кодексу, розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом ГТС на ринку природного газу, щодо якої (якого) визначаються прогнози відборів/споживання природного газу та фактичне споживання природного газу по споживачу і здійснюються відповідні розрахунки між споживачем та Оператором ГРМ.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Абзацом 3 підпункту 3 пункту 2 глави 7 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що за відсутності дублюючого ЗВТ та не встановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з Оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між Оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

З наданих позивачем до матеріалів справи актів приймання-передачі природного газу за три аналогічні неопалювальні періоди, а саме: за червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року, вбачається, що споживач (позивач) спожив такі обсяги природного газу: за червень 2017 року - 27942 м3; червень 2018 року - 29477 м3; червень 2019 року - 26986 м3.

Зазначені у актах приймання-передачі природного газу обсяги спожитого природного газу за три аналогічні неопалювальні періоди, а саме: за червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року, є неоднаковими, оскільки підприємство позивача за технологією виробництва споживає газ нерівномірними об`ємами протягом будь-якого місяця (в одні робочі дні - у великих об`ємах, в інші - майже не використовує).

Аналізуючи обсяги споживання природного газу за червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року, слід враховувати зміни температури навколишнього середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на споживання природного газу у спірний період, а тому і відрізняються від аналогічного періоду (червень) 2017, 2018, 2019 років.

Крім того з наданих позивачем до матеріалів справи документів вбачається, що обсяг газу, що нарахований відповідачем за червень 2020 року (69269,63 м3) з розрахунку трьох газових діб є набагато більшим, ніж обсяги споживання газу, наприклад, за будь-які місяці, які є піковими у споживанні газу через понижену температуру навколишнього середовища, за попередні роки, що підтверджується актами приймання передачі природного газу (а. с. 89 - 91): від 31.01.2018 (41123 м3); від 31.12.2017 (32214 м3); від 30.11.2017 (33573 м3); від 31.12.2019 (48094,73 м3); від 30.11.2018 (36194,11 м3); від 31.01.2020 (39132,19 м3); від 29.02.2020 (45579,27 м3); від 31.03.2020 (33295,75 м3); від 30.04.2020 (37039,63 м3), а також значно більшим, ніж у підписаних між позивачем та відповідачем актах приймання-передачі природного газу за три аналогічні неопалювальні періоди: за червень 2017 року (27942 м3); червень 2018 року (29477 м3); червень 2019 року (26986 м3), у зв`язку з чим здійснення відповідачем розрахунків саме на підставі даних газової доби безпідставно викривляє загальні обсяги газу, що може бути спожитий підприємством за місяць, та доводить необґрунтованість завищення відповідачем розрахунку обсягів спожитого газу за спірний період повірки лічильника.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що періодом, за який по об`єкту споживача визначається загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу, є календарний місяць (пункт 3 глави 3 розділу IХ Кодексу газорозподільних систем), прогноз добового відбору/споживання природного газу по споживачу визначається Оператором ГРМ виходячи із розрахункових (прогнозних) даних, що ґрунтуються на статистиці його фактичних добових (за їх наявності) та/або місячних обсягів споживання природного газу за попередні три роки, та враховує зміни температури навколишнього середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на добовий відбір/споживання природного газу, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суд, що розрахунок обсягу спожитого (розподіленого) позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 повинен був здійснюватися виходячи з приписів абзацу 3 підпункту 3 пункту 2 глави 7 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем, тобто за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні місяці споживання природного газу, а саме з урахуванням спожитого природного газу, зазначеного в Актах приймання-передачі природного газу за червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року.

Відповідно, посилання відповідача у Технічному розрахунку (донарахованого) необлікованого об`єму та обсягу природного газу на те, що споживання природного газу за період з 12-00 год 04.06.2020 до 12-00 год 23.06.2020 буде розраховуватись за середньодобовим значенням споживання природного газу червня 2020 з урахуванням періоду відсутності ЗВТ і для розрахунку середньодобового споживання ним взято обсяг споживання природного газу за 3 календарних дні червня 2020 року, з 01.06.2020 по 03.06.2020, є безпідставними, оскільки такими неправомірними діями відповідач самостійно змінив порядок розрахунків обсягу розподіленого газу, передбачений Типовим договором розподілу природного газу та Кодексом газорозподільних систем, чим необґрунтовано завищив не тільки обсяг розподіленого газу до 49100,62 м3, а й вартість за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ (відповідачем), та вартість спожитого газу і вартість транспортування газу, які на підставі наданих відповідачем обсягів споживання позивач сплачує на користь TOB "Газпромпостач" на підставі Договору № Г02-2019 постачання природного газу від 11.04.2019; Договору № П02-2019 про замовлення доступу до потужності газотранспортної системи від 30.04.2019, копії яких разом з рахунками-фактурами та актами прийому-передачі природного газу до них додано до матеріалів справи (а. с. 39 - 59).

Викладені у апеляційній скарзі доводи відповідача про те, що обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ на підставі пункту 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем, спростовується вищевикладеним.

Колегія суддів також враховує посилання апелянта на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 18.09.2020 №9921/16.2/7-20, у якому зазначено, що відповідно до пункту 2 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за відсутності дублюючого ЗВТ та не встановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з Оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між Оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ. А тому у випадку зняття ЗВТ на періодичну повірку обсяг спожитого природного газу, за тимчасової відсутності лічильника, розраховується за середньодобовим обсягом споживання за попередні три аналогічні періоди (опалювальний, міжопалювальний), з урахуванням особливостей роботи газового обладнання.

Однак апеляційний суд відзначає, що такий висновок є аналогічним тому, що викладений відповідачем у запереченнях на позов, та не спростовує того, що розрахунок обсягу спожитого (розподіленого) позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 повинен був здійснюватися виходячи з приписів абзацу 3 підпункту 3 пункту 2 глави 7 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем, тобто за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні місяці споживання природного газу, а саме з урахуванням спожитого природного газу, зазначеного у актах приймання-передачі природного газу за червень 2017 року, червень 2018 року, червень 2019 року.

За таких обставин дії відповідача із завищення обсягу розподіленого Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівський ковальський завод" газу за час повірки лічильника за період 04.06.2020 по 23.06.2020 шляхом встановлення такого обсягу в розмірі 49100,62 м3 є незаконними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Зокрема, юридичні особи, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частинами 1, 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені у частині 2 зазначеної статті. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України визначено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб. Верховенство права, як основоположний принцип господарського судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 по справі № 826/7380/15.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить визнати незаконними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" із завищення обсягу розподіленого газу за час повірки лічильника за період з 04.06.2020 по 23.06.2020 та зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" здійснити перерахунок обсягу розподіленого газу за час повірки лічильника за спірний період у відповідності до абз. 3 пп. 3 п. 2 гл. 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні місяці споживання природного газу. На думку позивача, відповідач своїми незаконними діями порушив права та законні інтереси позивача, як суб`єкта господарювання та споживача послуг з розподілу природного газу від АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз".

Зазначений позивачем у позовній заяві такий захисту порушеного права (визнання незаконними дій оператора газорозподільної системи) не визначений законом або договором. Однак такий спосіб захисту є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки у спірних правовідносинах оператор газорозподільної системи не приймає окремого рішення, яке може бути предметом оскарження в судовому порядку, а лише здійснює розрахунок шляхом донарахування обсягу природного газу з урахуванням періоду відсутності засобу вимірювальної техніки.

При цьому згідно з пунктом 1 глави 7 розділу VІ Кодексу у випадку необґрунтованої відмови від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу.

Пунктом 7 згави 3 розділу IX Кодексу визначено, що за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

За таких обставин обраний позивачем спосіб захисту права не суперечить закону і забезпечує поновлення його порушеного права, виходячи з обставин, зазначених у позовній заяві та досліджених судом, і має наслідком невідключення споживача від газорозподільної системи, отримання цілодобового доступу та передачу належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу.

Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі №927/718/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі №927/718/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/718/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 04.02.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.В. Владимиренко

О.М. Коротун