РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/17536/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України

до Громадської організації «Автоклуб Національного авіаційного університету»

про виселення та стягнення 15 065, 16 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Автоклуб Національного авіаційного університету» про виселення та стягнення 15 065, 16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди № 6513 від 27.06.2013 припинив свою дію, проте відповідач продовжує використовувати державне нерухоме майно без належних правових підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/17536/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.11.2020 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 560 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2020.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 27.06.2013 укладено договір оренди № 6513, за яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 11, 20 кв. м., розташоване за адресою місто Київ, проспект Космонавта Комарова, 1.

Пунктом 2.1 договору № 6513 від 27.06.2013 встановлено, що відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, визначений договором, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно акту приймання-передавання майна від 27.06.2013, позивач передав відповідачу в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 11, 20 кв. м., розташоване у місті Києві по проспекту Космонавта Комарова, 1.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 6513 від 27.06.2013 (з урахуванням договору про внесення змін від 12.09.2016) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу.

За розрахунком позивача, орендна плата за період часу січень 2018 року - червень 2018 року у загальному розмірі становить 1 479, 47 грн.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною четвертою статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктом 3.6 договору № 6513 від 27.06.2013 передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Судом встановлено, що строк внесення орендної плати за період часу з січня 2018 року по червень 2018 року є таким, що настав.

З позовної заяви вбачається, що відповідач здійснив орендні платежі тільки частково, у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість з орендної плати у розмірі 1 115, 16 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 1 115, 16 грн. основного боргу є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 33, 45 грн. - 3 % штрафу, 87, 00 грн. - пені, нарахованої за період часу з 28.02.2020 по 27.08.2020, та 170, 53 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з жовтня 2019 року по січень 2020 року.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 3.7-3.8 договору № 6513 від 27.06.2013 встановлено, що оренда плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не мешне ніж три місяці, відповідач сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок штрафу та визнано його арифметично вірними.

Таким чином, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 33, 45 грн. - 3 % штрафу.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Заявлений позивачем період часу нарахування пені з 28.02.2020 по 27.08.2020 знаходиться поза межами шестимісячного строку, встановленого статтею 232 Господарського кодексу України.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 87, 00 грн. - пені, нарахованої за період 28.02.2020 - 27.08.2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 170, 53 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з жовтня 2019 року по січень 2020 року.

Позивач, посилаючись на закінчення строку дії договору оренди № 6513 від 27.06.2013, просить суд виселити відповідача з орендованого приміщення.

Згідно статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 10.1 договору № 6513 від 27.06.2013 встановлено, що договір укладено строком на один рік і діє з 27.06.2013 до 27.06.2014. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (пункт 10.4 договору № 6513 від 27.06.2013).

Позивач 26 липня 2018 року направив відповідачу заяву про припинення дії договору № 6513 від 27.06.2013.

Таким чином, строк дії договору оренди № 6513 від 27.06.2013 закінчився у зв`язку з наявністю заперечень позивача щодо його продовження.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відтак, оскільки договір оренди № 6513 від 27.06.2013 припинено, у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об`єктом оренди.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктами 10.9. - 10.10. договору № 6513 від 27.06.2013 встановлено, що у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом трьох робочих днів повертається відповідачем позивачу за актом приймання-передавання майна. Майно вважається повернутим відповідачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять підписаного сторонами акту приймання-передавання про повернення позивачу нежитлового приміщення загальною площею 11, 20 кв. м., яке розташоване за адресою місто Київ, проспект Космонавта Комарова, 1.

З огляду на викладене, позовна вимога про виселення відповідача з орендованого за договором № 6513 від 27.06.2013 приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 13 659, 02 грн. - неустойки у розмірі подвійної щомісячної орендної плати, нарахованої за період часу липень 2018 року - липень 2020 року.

Згідно частини другої статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок неустойки та визнано його арифметично вірним.

За таких умов, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 13 659, 02 грн. - неустойки, нарахованої за період часу липень 2018 року - липень 2020 року.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації «Автоклуб Національного авіаційного університету» (03058, місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок 1, ідентифікаційний код 37064075) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) 1 115 (одна тисяча сто п`ятнадцять) грн. 16 коп. - основного боргу, 33 (тридцять три) грн. 45 коп. - штрафу, 170 (сто сімдесят) грн. 53 коп. - інфляційних втрат, 13 659 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 02 коп. - неустойки та 4 161 (чотири тисячі сто шістдесят одна) грн. 96 коп. - судового збору.

3. Виселити Громадську організацію «Автоклуб Національного авіаційного університету» (03058, місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок 1, ідентифікаційний код 37064075) у примусовому порядку з державного нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 11, 20 кв. м., яке розташоване за адресою місто Київ, проспект Космонавта Комарова, 1, на першому поверсі будівлі корпусу № 8, кабінет 104-А, реєстровий номер 01132330.1.КАТГНП008, що перебуває на балансі Національного авіаційного університету (ідентифікаційний код 01132330), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.12.2012 і становить 94 900, 00 грн. без ПДВ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк