ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2656/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко» (65029, м. Одеса, вул. Композитора Ніщинського, буд. 28, кв. 71, )

про визнання договору недійсним, -

за участю представників сторін:

від позивача: Василюк М.О., довіреність №01/12-20

від відповідача: Смирнов В.В., довіреність №03/20 від 25.11.2020

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко» про визнання недійсним договору надання послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою №181 від 28.10.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко».

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» обґрунтовані тим, що спірний договір має бути визнаний судом недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки у особи, що підписала даний договір від імені позивача, існували обмеження згідно зі статутом товариства.

Ухвалою суду від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 20.10.2020 о 12:30. Однак, у зв`язку із перебуванням судді Бездолі Ю.С. на лікарняному з 05.10.2020, підготовче засідання 20.10.2020 о 12:30 не відбулось. Після виходу судді Бездолі Ю.С. з лікарняного, ухвалою суду від 26.10.2020 підготовче засідання призначено на 10.11.2020 о 12:15.

08.10.2020 за вх.№26841/20 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне:

- відповідач зазначає, що у ч.ч. 1-2 ст. 241 ЦК України законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним;

- відповідач вказує, що після укладення оспорюваного договору директором ТОВ «Конкорд Енерго» Коваленко С.В. , на його виконання (п.1.1, п.5.3.1, п.5.3.2) ТОВ «Конкорд Енерго» надало ТОВ «МАК-КО» будівельний майданчик (поле з геодезичною розміткою) на будівельному об`єкті СЕС «Прогресівка» в районі с. Прогресівка Миколаївської області, прийняло під свою охорону на час виконання будівельних робіт дві одиниці сваєбійних машин ТОВ «Мак-Ко», а також зі свого складу видало ТОВ «Мак-Ко» 1848 стійок-паль, з яких у період з 01.11.2019 по 07.11.2019 на отриманому будівельному майданчику ТОВ «Мак-Ко» влаштувало 1848 пальових фундаментів несучих конструкцій столів наземної сонячної електростанції;

- відповідач зазначає, що 07.11.2019 ТОВ «Конкорд Енерго» перевірило на кількість, якість та відповідність проектно-кошторисній документації влаштовані ТОВ «Мак-Ко» пальові фундаменти несучих конструкцій столів наземної сонячної електростанції у кількості 1848 шт. і жодних недоліків не виявило, що було зафіксовано проміжним актом №1 від 07.11.2019. Відразу після цього на влаштованих ТОВ «Мак-Ко» пальових фундаментах несучих конструкцій столів наземної сонячної електростанції, ТОВ «Конкорд Енерго» розпочало роботи з монтажу металоконструкцій та встановлення на них фотоелементів;

- відповідач вказує, що 06.12.2019 ТОВ «Мак-Ко» направило ТОВ «Конкорд Енерго» письмове звернення з проханням оплатити вартість фактично наданих послуг із влаштування 1848 пальових фундаментів несучих конструкцій столів наземної сонячної електростанції загальною вартістю 388080 грн., у тому числі ПДВ 64680 грн., до якого додало підписаний акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №45 від 18.11.2019 у 2 прим., податкову накладну та квитанцію про сплату ПДВ. Відповідач звертає увагу, що поштове відправлення від 06.12.2019 із письмовим зверненням ТОВ «Мак-Ко», актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) №45 від 18.11.2019 у 2 прим., податковою накладною та квитанцією про сплату ПДВ було вручено адресату - ТОВ «Конкорд Енерго» 11.12.2019 о 12:34. Підписаний примірник акту здачі-приймання виконаних робіт №45 від 18.11.2019 - ТОВ «Конкорд Енерго» на адресу TOB «Мак-Ко» не повернув, проте і письмової мотивованої відмови від його підписання теж не надав. На думку відповідача, відповідно до умов п.4.2 оспорюваного договору, зазначені в акті здачі-приймання виконаних робіт №45 від 18.11.2019 послуги вважаються прийнятими замовником - ТОВ «Конкорд Енерго». Відповідач зазначає, що 05.02.2020 на розрахунковий рахунок ТОВ «Мак-Ко» від ТОВ «Конкорд Енерго» надійшов платіж в сумі 20000 грн. в тому числі ПДВ 3333,33 грн. у якості часткової оплати наданих ТОВ «Мак-Ко» послуг (виконаних робіт) за оспорюваним договором. Таким чином, на думку відповідача, прийняття договору про надання послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою №181 від 28.10.2019 до свого виконання, прийняття наданих послуг, здійснення платежу другій стороні у якості оплати отриманих за договором послуг - чітко свідчать про наступне схвалення позивачем цього правочину.

У підготовчому засіданні 10.11.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 177, 183 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 24.11.2020 о 15:30. У підготовчому засіданні 24.11.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 02.12.2020 о 15:30. У підготовчому засіданні 02.12.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.12.2020 о 15:00. У судовому засіданні 16.12.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 23.12.2020 об 11:20. У судовому засіданні 23.12.2020 судом у протокольній формі оголошено перерву до 20.01.2021 о 16:30.

20.01.2021 за вх.№1690/21 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Справа №916/2656/20 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під час якого законодавцем змінювався порядок обчислення процесуальних строків при розгляді господарської справи.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось, а необхідністю забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив всім учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Європейською конвенцією права на справедливий суд.

У судовому засіданні 20.01.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги і просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.01.2021 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

28.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко» (виконавець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» (замовник, позивач у справі) укладений договір №181 надання послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою, в порядку та на умовах, визначених цим договором та його додатками виконавець зобов`язався на свій ризик і своїми силами та засобами надати послуги з виконання робіт будівельною спецтехнікою (Обладнання для забивання та витягування паль з гідравлічним приводом на гусеничному ходу GAYK HRE) на об`єкті замовника (послуги), відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язався надати об`єм робіт, прийняти і оплатити їх повну вартість.

З боку позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» (замовник) договір підписаний директором в особі С.В. Коваленко. Відповідно до п.12.11 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» директор здійснює та підписує правочини від імені Товариства без схвалення таких правочинів Загальними зборами у випадку, зокрема: правочин на суму не більше як 5000000 грн.

З боку відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко» (виконавець) договір підписаний директором в особі Ю.С. Кудрявцева, повноваження якого визначались п.19.5 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко».

У відповідності до умов договору сторони уклали договір на наступних умовах.

Відповідно до п.1.2 договору передбачено надання послуг виконавцем здійснювалось за договірною ціною і оформлюється у специфікації №1, яка є невід`ємною частиною цього договору. Кожна наступна зміна ціни, пов`язана з коливанням курсу гривні до долару більш 3%, а також змінами ціни на ПММ більше 3%, а підставою для зміни ціни послуг і оформлення додаткової угоди сторін.

Згідно з розділом 2 договору сукупна вартість наданих послуг за цим договором визначається на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) (актів), які є невід`ємною частиною цього договору. Оплата проводиться в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виставлених рахунків. Датою платежу є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Остаточні розрахунки за надані послуги, у разі перевищення їх вартості над вартістю передоплати, зазначеній з п.2.2 цього договору, проводяться протягом 5 (п`яти) банківських днів після затвердження і підписання сторонами актів, а також погодження виконавчої документації. У зв`язку зі змінами умов податкового та/або іншого законодавства України, які безпосередньо впливають на визначення вартості послуг, їх вартість підлягає коригуванню сторонами, що оформляється шляхом укладання додаткових угод до цього договору.

У відповідності до розділу 3 договору виконавець зобов`язаний надати послуги та здати їх замовнику у відповідності з умовами цього договору. Послуги надаються на будівельному об`єкті СЕС «Прогресівка» в районі с. Прогресівка, Миколаївської області (об`єкт). Послуги вважаються наданими після підписання актів замовником або уповноваженою ним особою.

За розділом 4 договору приймання-передача послуг здійснюється шляхом підписання сторонами актів протягом не більш 3 (трьох) робочих днів з дня завершення надання послуги. Акти підписуються замовником після надання виконавцем належним чином всіх передбачених даним договором послуг. Але, якщо протягом 3 (трьох) робочих днів з дня завершення надання послуг та отримання актів, замовник не надасть їх підписаними виконавцю, або письмову мотивовану відмову від підписання, то зазначені в даних актах послуги вважаються прийнятими. Всі додаткові послуги, надання яких не входить в рамки даного договору, можуть бути надані виконавцем при укладанні додаткової угоди до цього договору, із зазначенням термінів та вартості їх надання.

Відповідно до розділу 5 договору виконавець зобов`язаний: надати послуги якісно і в узгоджений сторонами строк; повідомляти замовника про готові для прийому обсяги послуг; Виконавець має право: одержувати оплату за надані обсяги послуг в розмірах і у строки, передбачені цим договором; залучати за домовленістю сторін для надання певних обсягів послуг субпідрядні спеціалізовані будівельні та інші організації; за свій рахунок усувати на вимогу замовника недоліки і дефекти в роботі в узгоджені сторонами строки. Замовник зобов`язаний: своєчасно і щодня забезпечувати фронт робіт, при умові багатоденного процесу надання послуг; забезпечити охорону будівельної спецтехніки та вантажних автомобілів в неробочий час, при умові багатоденного процесу надання послуг; прийняти та оплатити надані виконавцем послуги в порядку, встановленому п.п. 2.2, 2.3, 4.1, 4.2 цього договору. Замовник має право: контролювати стан та якість надання послуг, і вимагати від виконавця за рахунок останнього усувати виявлені відхилення в роботі.

Згідно з розділом 7 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (порушення договору), сторона несе відповідальність, визначену цим договором, та (або) чинним в Україні законодавством. Порушення договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. У разі пошкодження або втрати будівельної спецтехніки та вантажних автомобілів, взятої під охорону згідно умов п.5.3.2, замовник в повному обсязі відшкодовує вартість заподіяної шкоди. За простої, що виникли через нестачу стійок-паль на складі, або неготовність будівельного майданчика для належного виконання послуги, і перевищують 3 дня, замовник компенсує витрати, понесені в результаті такого простою з розрахунку 6600 грн. в добу. Якщо простій триває більше тижня, замовник виплачує виконавцю додатково за кожний тиждень оренди СБУ, починаючи з першого тижня, яка дорівнює 32500 грн./тиждень за одну сваєбійну машину. За несвоєчасну оплату належним чином виконаних виконавцем послуг замовник сплачує виконавцю штраф в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми затриманого платежу. За порушення термінів виконання виконавцем послуг виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно наданих послуг за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми не наданих послуг. За зменшення гарантованого об`єму робіт, зазначеного в специфікації №1, замовник виплачує виконавцю штраф в розмірі 10% від суми не наданого об`єму робіт. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності). В зв`язку з погодними умовами строки надання послуг можуть бути змінені. Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належною виконання цього договору.

У відповідності до розділом 9 договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України.

За розділом 10 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, а в частині оплати - до повного виконання зобов`язань замовника. Цей договір може бути пролонгований за усною або письмовою згодою сторін. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Інформація за цим договором є конфіденційною і не підлягає розголошенню за винятком випадків, встановлених законодавством України.

Відповідно до п.п. 11.1-11.5 договору усі правовідносини, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості. Після підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору. Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками. Сторони розуміють значення своїх дій по даному договору та правові наслідки, які є результатом виконання сторонами даного договору. Сторони підтверджують, що цей договір є реальним і спрямований на настання відповідних правових наслідків (не є фіктивною угодою), та не укладається з метою укриття іншого договору (не є удаваною угодою). Замовник підтверджує, що надані послуги, які надаються йому за цим договором с необхідними в його господарській діяльності в об`ємі, передбаченому цим договором. Виконавець гарантує, що належним чином відображає в бухгалтерському і податковому обліку операції згідно даного договору, своєчасно та в повному обсязі подає податкову звітність і сплачує суми податкових зобов`язань відповідно до норм Податкового кодексу України, а також, дотримується інших норм чинною законодавства стосовно ведення господарської діяльності та оформлення документів за цим договором.

В матеріалах справи наявна специфікація №1 до договору №181 від 28.10.2019 - Протокол погодження вартості послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою. Відповідно до специфікації:

- назва і опис робіт, які виконуються - влаштування 42000 шт. пальових фундаментів несучих конструкцій столів наземної сонячної електростанції за адресою: с. Прогресівка, Миколаївська обл.;

- загальна вартість послуг складає 8820000 грн., в тому числі ПДВ 20%., з розрахунку 201 грн. з ПДВ за стійку-палю, що відповідає курсу продажу 7,4 евро в Приватбанке на 28.10.2019;

- на момент підписання актів при зміні курсу долара на 3%, а також зміні ціни на ПММ більше 3% сума платежу змінюється;

- у вартість входить виготовлення обладнання, паливо, зарплата, інші транспортні витрати, харчування, проживання робітників, адміністративні витрати та прибуток з ПДВ;

- виконавець розвезе стійки-пали по рядах зі складу на об`єкті;

- замовник виконує своїми силами підрізання, бетонування паль, пересвердлювання отворів, якщо скеля або велике каміння в грунті не дозволяє забити стійку-палю. Також замовник своїми силами готує звітну документацію для генпідрядника;

- замовник надасть поле, яке охороняється, з геодезичною розміткою;

- під час роботи кожні два тижні підписується акт виконаних робіт, згідно якого замовник виплачує гроші виконавцю протягом п`яти днів;

- термін виконання робіт з 01.11.2019 по 01.12.2019 без урахування днів простоїв через нестачу стійок-паль на будівельному майданчику або неготовності будівельного майданчика для належного виконання послуги або у зв`язку із погодними умовами.

На доведення факту виконання умов договору відповідачем надано до суду наступні документи:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №45 від 18.11.2019 на суму 388080 грн. з ПДВ, який був підписаний з боку відповідача (виконавця) та надісланий на адресу позивача (замовника). Доказів того, що позивач подав обґрунтовану відмову від підписання акту - матеріали справи не містять;

- проміжний акт виконаних робіт №1 від 07.11.2019 до договору №181 від 28.10.2019, який підписаний з боку відповідача майстром;

- платіжне доручення №1054 від 05.02.2020 на суму 20000 грн. із призначенням платежу: «оплата за виконані роботи зг. дог. №181 від 28.10.2019р., в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.»;

- квитанція від 29.11.2019 про реєстрацію податкової накладної №8 від 18.11.2019 за договором №181 від 28.10.2019 з ТОВ «Конкорд Енерго» в електронному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом про визнання недійсним договору №181 надання послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою від 28.10.2019, посилаючись на перевищення повноважень директором позивача при підписанні вказаного договору, що є підставою для визнання правочину недійсним на підставідо ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

За умовами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

За ч.ч.1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 1 ст. 2 ЦК України передбачено, що юридична особа є учасником цивільних відносин.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦК України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Згідно зі ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Статтею 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочини юридична особа вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Тобто, законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

При цьому, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/1163/17 зазначено, що схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, передача транспортних засобів, зняття їх з обліку із наданням усіх необхідних документів та прийняття часткової або повної оплати за спірними договорами).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладений договір №181 надання послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою від 28.10.2019, в порядку та на умовах якого сторони домовились про виконання робіт.

Договір підписано керівниками сторін (директорами товариств) та скріплено печатками сторін. При цьому суд встановлює факт підписання директором позивача оспорюваного договору при наявності обмежень в представництві, передбачених п.12.11 Статуту позивача.

Між тим, з наявних матеріалів справи господарським судом вбачається вчинення позивачем дій, які свідчать про наступне схвалення правочину з боку позивача, зокрема, часткову оплату позивачем виконаних відповідачем робіт за договором №181 від 28.10.2019, про що свідчить платіжне доручення №1054 від 05.02.2020 на суму 20000 грн. із призначенням платежу: «оплата за виконані роботи зг. дог. №181 від 28.10.2019р., в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.». Про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 241 ЦК України свідчать і конклюдентні дії сторін в частині виконання та прийняття робіт, обсяг яких зафіксовано в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №45 від 18.11.2019 на суму 388080 грн. з ПДВ, який був підписаний з боку відповідача (виконавця) та надісланий на адресу позивача (замовника). Доказів того, що позивач подав обґрунтовану відмову від підписання акту - матеріали справи не містять.

За таких обставин, договір №181 від 28.10.2019 схвалений позивачем внаслідок вчинення дій, що свідчать про прийняття його до виконання, з огляду на що господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» про визнання недійсним договору надання послуг з виконання робіт будівельною спецтехнікою №181 від 28.10.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мак-Ко».

Іншого позивачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерго» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 01 лютого 2021 р.

Суддя Ю.С. Бездоля