ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021р. Справа № 904/6384/20

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях, м. Дніпро

До: Фізичної особи - підприємця Боцман Людмили Андріївни, смт. Царичанка

Про: стягнення 9 123, 41 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях (позивач) звернувся з позовом до ФОП Боцман Л.А. (відповідач) про стягнення 9 123, 41 грн. ( в т.ч. : 1 211, 10 грн. - основна заборгованість з орендної плати; 193, 40 грн. - пеня; 17, 03 грн. - інфляційні втрати та 7 701, 88 грн. - неустойки) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасного внесення орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5326-ОД від 29.06.13р., за листопад 2019р.

Ухвалою від 30.11.20р. було відкрите провадження у справі №904/6384/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ФОП Боцман Л.А. (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалася , про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була повідомлена належним чином (про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення відповідачу 14.01.21р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а.с.41).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.21р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом , не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.13р. між Регіональним відділенням ФДМУ по Дніпропетровській області (правонаступник - Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях, орендодавець) та ПП Боцман Л.А. (орендар) було укладено договір оренди-нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5326-ОД, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення (реєстровий номер 21560045.400.АААЖАА103) площею 78, 6 кв.м , розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район , смт. Царичанка, вул. Театральна, 16/2; яке перебуває на балансі ДД УДППЗ «Укрпошта» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 25 квітня 2013р. і становить за незалежною оцінкою 71 526, 00 грн. (п.1.1. договору).

Майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів; використання державного майна не за призначенням забороняється. (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна. Згідно з п. 3.1 договору, орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2016 року 1484,08 грн. (з урахуванням додаткової угоди від 21.06.2016). Відповідно до п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата перераховується таким чином: 70 % - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства - у розмірі 1038,86 грн.; 30% - балансоутримувачу в розмірі 445,22 грн. Орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинний на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно п.3.8 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Пунктом 3.11 передбачено, що у разі припинення договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання; закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою , якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувача.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Відповідно до п. 5.5 договору : у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути за актом приймання-передачі балансоутримувачу майно в належному стані. У разі невчасного повернення майна орендар зобов`язаний сплатити неустойку.

У п. 5.19 сторони домовились про те, що в разі наміру продовжити строк дії договору оренди, орендар зобов`язаній не пізніше ніж за два місяці до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами, що підтверджують виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та інш.).

У відповідності до п. 10.1 договору: в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії договору, наданою відповідно до п. 5.19 може бути продовженим на тих самих умовах, які передбачені у договорі (а.с.13-16, 19-22).

За твердженням позивача, строк дії договору оренди неодноразово продовжувався. Останньою додатковою угодою від 10.10.18р. договір продовжено до 28.09.19р.

Додатковою угодою від 20.06.18р. внесено зміни до розділу 5 та викладено п. 5.6 в наступній редакції: «Протягом місяця після укладення договору застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за актом оцінки на користь балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об`єкта оренди у порядку, визначеному законодавством, від пожежі, залиття, протиправних дій 3-х осіб, стихійних явищ, і надати орендодавцю та балансоутримувачу копії страхового полісу і платіжного доручення. Розмір франшизи при укладанні договору страхування повинен становити 0%. У разі не відповідності договорів страхування вказаним вимогам, орендар бере на себе зобов`язання на відшкодування збитків нанесених державі у разі настання страхового випадку. Постійно поновлювати договір страхування державного майна, щоб увесь строк оренди майно було застраховане, з одночасним наданням копій договорів страхування та платіжних доручень орендодавцю та балансоутримувачу».(а.с.21).

Листом від 10.07.19р. №18-02-04171 Регіональне відділення повідомило орендаря про закінчення терміну дії договору оренди та повідомило умови продовження дії договору. Крім того, у вказаному листі Регіональне відділення просило сплатити наявну заборгованості з орендної плати та пені та повідомило, що у разі відмови від виконання вказаних зобов`язань вказаний лист вважається заявою про припинення договору оренди (а.с.28, 29).

У серпні 2019 відповідач звернувся до Регіонального відділення з заявою від 08.08.19р. про продовження дії договору оренди, проте документів, необхідних для продовження дії договору, які зазначені в п. 5.19 ,надано не було (а.с.27).

Регіональне відділення ФДМУ листом від 20.08.19р. №11-02-04984 звернулось до балансоутримувача з питанням щодо погодження продовження строку дії договору.

Листом від 16.09.19р. №34-8-237 балансоутримувач повідомив як Регіональне відділення ФДМУ , так і балансоутримувача про те, що він не надає погодження на продовження терміну дії договору оренди.

Листом від 15.10.19р. №18-02-06110 Регіональне відділення ФДМУ повідомило орендаря про закінчення дії договору, просило сплатити заборгованість з орендної плати та повідомило про порядок повернення майна з оренди. Вказаний лист відповідачем отримано особисто, про що є відповідна відмітка на екземплярі Регіонального відділення ФДМУ. (а.с25).

28.11.19р. відповідач повернув балансоотримувачу орендоване майна (що підтверджується відповідним актом) та 03.12.19р. звернувся до позивача із заявою про припинення терміну дії договору , додавши до цією заяви вищезазначений акт про повернення орендованого майна.

У зв`язку з несвоєчасним повернення орендованого майна за договором, не виконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендної плати за листопад 2019р., позивач звернувся з цим позовом до суду в якому ( згідно наданого ним розрахунку) просить стягнути з відповідача 1 211, 11 грн. - заборгованість з орендної плати за листопад 2019р.

Окрім того - позивач відповідно до пункту 3.8 договору та приписів ст.ст. 625, 785 ЦК України нарахував відповідачу: 193, 40 грн. - пені; 17, 03 грн. - інфляційних втрат та 7 701, 88 грн. - неустойки. (а.с.5-8). На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати заборгованості (з урахуванням пені, неустойки та інфляційних втрат) перед позивачем не надано. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 9 123, 41 грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендною є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності. Згідно з ч. 3 ст. 18 цього Закону України орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частиною 1 ст. 19 цього Закону передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Крім того, обов`язок орендаря щодо своєчасності внесення орендної плати за договором найму (оренди) передбачений ст. 762 Цивільного кодексу України.

Статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата є фіксованим платежем, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плат визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, ніж доводи відповідача в їх спростування, в підтвердження яких останній не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 233, 238, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача: Фізичної особи - підприємця Боцман Людмили Андріївни ( АДРЕСА_1 ; ІНН НОМЕР_1 ) на користь позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6; ): 1 211, 10 грн. - основна заборгованість з орендної плати, 193, 40 грн. - пеня; 17, 03 грн. - інфляційні втрати ; 7 701, 88 грн. - неустойка та 2 102, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 05.02.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв