ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2021 м. ДніпроСправа № 904/5087/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технодар-Днепр", м. Дніпро

до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

за участю Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування рішення в частині визнання винним та накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Технодар-Днепр"

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача Забара А.В.

від відповідача-1 Чередниченко А.В.

від відповідача-2 Оніщенко В.М.

за участі прокурора Камлер А.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технодар-Днепр" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 54/23-р/к від 16.07.2020 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою від 21.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.10.2020, з наступним відкладенням до 18.11.2020, продовженням строку підготовчого провадження до 21.12.2020, відкладенням підготовчого засідання до 14.12.2020 та до 21.12.2020.

Ухвалою від 21.12.2020 господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.01.2021.

Ухвалою суду від 13.01.2021 розгляд справи відкладено до 27.01.2021.

За результатами судового засідання 27.01.2021 оголошено перерву до 02.02.2021.

29.01.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді. В якості обґрунтування вказаної заяви останній посилається на те, що суддя Мельниченко І.Ф : порушила норми процесуального права під час здійснення правосуддя, а саме фактично позбавила позивача права у строк визначений судом подати відповідь на відзив; порушила принцип змагальності сторін, що виражається у позбавленні позивача права доводити власну позицію, та спростовувати позицію відповідача; не забезпечила розгляд заяви позивача про забезпечення доказів у належний спосіб; безпідставно задовольнила заяву про вступ у справу прокурора, не з`ясувавши за яких обставин прокурор бажає вступити в справу, не звернувши увагу на відсутність у прокурора доказів для такого вступу, а також не проаналізувавши чи потрібен взагалі прокурор у даній справі.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до приписів статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В силу вимог частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті викладеного важливим є прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Суду у справі Білуха проти України (п. 49), який вказав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися не лише за суб`єктивним, а й за об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Отже, у цьому відношенні неупередженість повинна бути очевидною в межах справи, що розглядається.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, мотиви, з яких відповідач просить відвести суддю Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/5087/20, фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними рішеннями судді.

Інших мотивів які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді, безпосередньо та однозначно вказували б на її особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технодар-Днепр" , або особисту прихильність до інших учасників справи у заяві про відвід судді заявником не наведено, відповідних доказів не надано.

Отже, наведені позивачем в заяві обставини не є підставою для відводу судді в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

З цього питання Європейський суд з прав людини також зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04 від 15.07.2010).

Згідно з частинами 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочих дні до дати судового засідання, питання про відвід судді вирішується тис судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технодар-Днепр" про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/5087/20.

Керуючись статтями 35, 39, 233-234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 29.01.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Технодар-Днепр" про відвід судді Мельниченко І.Ф. від розгляду справи № 904/5087/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.Ф. Мельниченко