ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021м. ДніпроСправа № 904/4507/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро", с. Махайло-Ганнівка Конотопського району Сумської області

до Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича, м. Дніпро

про визнання третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 26 Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 року № АА-10-01/02 недійсною

Представники:

від позивача Павленко В.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 26 Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 року № АА-10-01/02 недійсною.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Договір суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" ніколи не погоджувався та не підписувався, у зв`язку з чим третейська угода, яка викладена у вигляді третейського застереження у вказаному договорі є недійсною.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою від 25.08.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

08.09.2020 від позивача надійшла заява, до якої останнім залучено належні докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, відсутність яких на момент подання позовної заяви стала підставою для залишення її без руху.

Ухвалою від 23.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.10.2020.

Також, вказаною вище ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича оригінали Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 № АА-10-01/02 та Актів приймання-передачі до нього від 01.06.2017 та від 30.11.2017.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 21.10.2020, розглянуто клопотання про призначення у справі судової експертизи, в задоволенні якого судом відмовлено.

Представник відповідача в підготовче засідання 21.10.2020 не з`явився, згідно даних з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", ухвала суду від 23.09.2019, надіслана на адресу Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича за № 526, знаходиться у точці видачі/доставки (а.с. 45-46).

Ухвалою суду від 21.10.2020 розгляд підготовчого засідання відкладався до 18.11.2020.

18.11.2020 позивачем повторно подано клопотання про витребування доказів, а також подані клопотання про застосування заходів процесуального примусу та про продовження строку підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 18.11.2020, розглянуті вказані вище клопотання позивача, за результатами розгляду яких, враховуючи обґрунтування позивача щодо необхідності проведення у справі судової експертизи, господарським судом задоволено клопотання про витребування доказів, повторно зобов`язано відповідача надати вказані у клопотанні докази.

Також, за викладених обставин, задоволено клопотання позивача про продовження строку підготовчого провадження.

Клопотання про застосування заходів процесуального примусу відкладено за усною заявою представника позивача.

Представник відповідача в підготовче засідання 18.11.2020 не з`явився, згідно даних з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", ухвала суду від 21.10.2019, надіслана на адресу Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича за № НОМЕР_1 , не вручена під час доставки: інші причини (а.с. 57-58).

У той же час, Фізичну особу-підприємця Мацугу Олександра Миколайовича про дату, місце та час підготовчого засідання повідомлено телефонограмою (а.с. 56).

Ухвалою суду від 18.11.2020 розгляд подовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 23.12.2020 та відкладено підготовче засідання до 09.12.2020.

Представник відповідача в підготовче засідання 09.12.2020 не з`явився, про дату, місце та час підготовчого засідання повідомлено телефонограмою (а.с. 94).

Ухвалою суду від 09.12.2020 відкладено підготовче засідання до 23.12.2020 та повторно витребувано у Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича оригінали Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 № АА-10-01/02 та Актів приймання-передачі до нього від 01.06.2017 та від 30.11.2017.

22.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про розгляду справи за наявними матеріалами.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 23.12.2020, представником позивача заявлено усне клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.01.2021, про що постановлено ухвалу.

Представник відповідача у судове засідання 20.01.2021 не з`явився.

В судовому засіданні, що відбулося 20.01.2021 представником позивача викладено зміст позовних вимог, з`ясовано обставини у справ, після чого розгляд справи відкладено.

Ухвалою суду від 20.01.2021 розгляд справи відкладався до 25.01.2021.

25.01.2021 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про доручення додаткових доказів до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання 25.01.2021 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

З огляду на викладене, а також враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

25.01.2021 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо недійсності третейського застереження, викладеного в п. 26 Договору суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017.

Як зазначає позивач, Договір суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017 ніколи не погоджувався та не укладався між Товариством з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" та Фізичною особою-підприємцем Мацугою Олександром Миколайовичем.

Крім того, не підписувалися Акти та відсутні будь-які звернення з боку Фізичної особи-підприємця Мацуги О.М., що стосувалися б виконання даного договору, що підтверджує його фіктивність, а отже, на думку позивача вказаний договір є таким, що укладений без його участі.

Також позивач вказує на те, що пунктом 26 спірного договору визначено, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії між сторонами, що виникли з цього договору (правочину) або у зв`язку з ним, або виникають з нього, у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, і з яких не було досягнуто згоди, підлягають розв`язанню та вирішенню у відповідності з чинним законодавством України в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Смарт Юрист Груп».

Сторони домовились, що розгляд спору буде здійснюватися третейським суддею одноособово у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Смарт Юрист Груп», затвердженого відповідним рішенням Загальних зборів Асоціації.

Позивач зазначає, що враховуючи той факт, що Договір суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017 не підписаний повноважними представниками сторін, дане третейське застереження не укладене, а отже не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Оцінюючи обраний позивачем спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до частини 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Передача спору до третейського суду не є обмеженням права на судовий захист, а є окремим, альтернативним способом захисту прав і свобод від порушень і протиправних посягань, гарантованим Конституцією.

Частиною 5 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з нормами статей 2, 5, 8, 12, 14 Закону України «Про третейські суди» передача спору на розгляд третейського суду є визначеним законом правом відповідних юридичних та/або фізичних осіб, яке реалізується шляхом укладення угоди між цими сторонами про передачу спору на вирішення третейським судом, а угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є угодою про обрання одного із способів вирішення спору. Суд наголошує, що умова правочину про розгляд спору третейським судом передбачає у випадку виникнення між сторонами спору можливість звернення з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб до третейського суду для вирішення цього спору шляхом третейського розгляду, який визнаний в Україні та врегульований Законом України «Про третейські суди».

Згідно з частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про третейські суди», передбачено, що посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Під час звернення з даним позовом, позивач наголошує на тому, що Договір суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017, в якому викладено третейське застереження, ніколи не погоджувався та не укладався між Товариством з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" та Фізичною особою-підприємцем Мацугою Олександром Миколайовичем.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, в наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін ( ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

З огляду на зміст заявлених позовних вимог та обставин, які входять до предмета доказування у межах вирішення даного спору, суд неодноразово витребовував від Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича оригінал Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 № АА-10-01/02 та оригінали Актів приймання-передачі до нього від 01.06.2017 та від 30.11.2017, у зв`язку з посиланням позивача на відсутність у нього таких оригіналів, проте відповідач вимог суду не виконав.

Крім того, під час розгляду справи судом було встановлено, що для проведення технічної експертизи документа необхідний його оргигінал, який на вимогу суду відповідачем не надано, у зв`язку з чим відсутня можливість проведення експертного дослідження.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, врахувавши розподіл обов`язків доказування, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що оспорюваний правочин не було укладено 01.06.2017, як і не доведено обставин його укладення 01.06.2017.

Таким чином, господарський суд дійшов неспростовного висновку про те, що Договір суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" та Фізичною особою-підприємцем Мацугою Олександром Миколайовичем не укладався.

Враховуючи, що спірний Договір, в якому викладене третейське застереження, сторонами не укладався, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 26 Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 року № АА-10-01/02 недійсною.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсною третейську угоду, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 26 Договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 року № АА-10-01/02.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , номер ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" (41676, Сумська обл., Конотопський р-н, с. Михайло-Ганнівка, вул. Роменська, буд. 27, ) 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 04.02.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко