РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/899/20

Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакша Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Фізичної особи-підприємця Сидоренко Вікторії Леонідівни

До відповідачів: 1. Приватного підприємства «Агрофірма Ставиське»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Регіон Козелець»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Козелець-Трейд»

Предмет спору: про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Представники сторін:

від позивача: Усенко М.М., адвокат.

Від відповідачів: 1. Зорін Р.О., адвокат, 2. Драгомирецька Г.Є., адвокат, 3. Не прибув.

Позивачем Фізичною особою-підприємцем Сидоренко Вікторією Леонідівною подано позовну заяву від 02.10.2010 в якій просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.08.2020 за №1128 про відчуження нежитлових будівель та споруд зерносховища, укладений між Приватним підприємством "Агрофірма Ставиське" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро- Регіон Козелець" ( далі- Договір 1);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17.09.2020 № 1324 про відчуження нежитлових будівель та споруд зерносховища, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон Козелець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Козелець-Трейд" ( далі - Договір 2).

У позовній заяві позивач просив в порядку підготовки справи до розгляду витребувати від відповідачів та Приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвої Ольги Федорівни належним чином завірені договори купівлі-продажу від 06.08. 2020 за №1128 та від 17.09.2020 року за №1324 про відчуження нежитлових будівель та споруд зерносховища та документів на підставі яких вони укладалися.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення позивачем у встановлений строк недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі суду від 08.10.2020, ухвалою суду від 20.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.11.2020; ухвалено питання про витребування доказів від відповідачів та приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвої О.Ф. вирішити під час підготовчого провадження.

У судове засідання 19.11.2020 прибули представники позивача, відповідача 1 та 2, представник відповідача 3 в судове засідання не прибув.

У судовому засіданні 19.11.2020 суд постановив протокольну ухвалу про задоволення клопотання позивача шляхом зобов`язання:

- відповідача 1 надати в наступне судове засідання оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу №1128 від 06.08.2020 про відчуження нежитлових будівель та споруд зерносховища укладеного між ПП "Агрофірма Ставиське" та ТОВ "Агро-Регіон Козелець";

- відповідача 2 надати в наступне судове засідання оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу № 1324 від 17.09.2020 про відчуження нежитлових будівель та споруд зерносховища, укладений між ТОВ "Агро-Регіон Козелець" та ТОВ "Козелець-Трейд".

У судовому засіданні представником позивача подано заяву від 19.11.2020 про витребування інформації від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про наявність у ПП "Агрофірма Ставиське" відкритих з 01.08.2020 рахунків та рух коштів по цих рахунках з 01.08.2020 по даний час та від Головного управління ДПС у Чернігівській області про наявність заборгованості по сплаті податків та інших платежів у ПП "Агрофірма Ставиське", а також інформацію від кого та коли надходили кошти сплачені вказаним підприємством для сплати податків та інших платежів з 01.08.2020 по даний час з метою встановлення чи спростування домовленостей відповідачів між собою, в задоволенні якої судом відмовлено протокольною ухвалою від 19.11.2020, оскільки вказана інформація те стосується предмету спору.

У судовому засіданні 19.11.2020 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 02.12.2020 та зобов`язав відповідачів 1,2 направити на адресу позивача належним чином завірені копії договорів, які є предметом спору та копії тих договорів, які суд витребував від відповідачів 1,2. У судове засідання 02.12.2020 прибули представники позивача, відповідача 1 та 2, представник відповідача 3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином ухвалою-повідомленням від 19.11.2020, яка отримана його представником 20.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення а.с. 204.

У судовому засіданні представник відповідача 1 надав для огляду суду оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між ПП "Агрофірма "Ставиське" та ТОВ "Агро-Регіон Козелець" та належним чином завірену копію вказаного договору, а також для огляду оригінал опису згідно якого позивачу було направлено копію даного договору відповідно до вимог ухвали суду. Представник відповідача 2 зазначила, що копія договору була направлена позивачу та на адресу суду та надала для огляду судом нотаріально засвідчену копію договору купівлі- продажу нерухомого майна, укладеного між ТОВ "Агро-Регіон Козелець" та ТОВ "Козелець-Трейд", оскільки оригінал договору знаходиться у нотаріуса.

02.12.2020 відповідачем 2 на виконання ухвали суду від 19.11.2020 до матеріалів справи додані завірені копії договорів купівлі-продажу від 06.08.2020 № 1128 та від 17.09.2020 № 1324 (Договори 1 та 2).

У судовому засіданні 02.12.2020 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.12.2020.

У судове засідання 23.12.2020 представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується розписками представників позивача, відповідачів 1, 2 від 02.12.2020 (а.с. 212-214) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення про отримання ухвали -повідомлення від 02.12.2020 представником відповідача 3 (а.с. 216).

18.12.2020 від представника позивача на електронну пошту суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із викликом на 23.12.2020 представника позивача до Слідчого відділення ГУ НП в Київській області для проведення слідчих дій, яка залишена судом без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України, оскільки вона не підписана ЕЦП, а тому не належить до офіційних документів.

У судовому засіданні 23.12.2020 суд у зв`язку з неявкою представників сторін постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 20.01.2021.

У судове засідання 20.01.2021 прибули представники позивача, відповідача 1 та 2, представник відповідача 3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином ухвалою-повідомленням від 23.12.2020, яка отримана його представником 24.12.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення а.с. 240.

У судовому засіданні 20.01.2021 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позиції учасників справи.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що укладені між відповідачами правочини (Договір 1 та Договір 2) є такими, що укладені з метою ухилення відповідача 1 від виконання зобов`язань за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2020 по справі № 927/311/20 та неповернення коштів позивачу, які ним отримано від продажу майна. Позивач вважає, що Договір 1 та Договір 2, які укладені між відповідачами, є фіктивними правочинами на підставі ст. 234 ЦК України, які вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, а саме відповідач 2 отримавши у власність майно від відповідача 1 через деякий час відчужив спірне майно та відповідач 1 при цьому залишається його користувачем; невідомо чи отримав відповідач 1 кошти на свій рахунок за відчужене майно, оскільки приватний виконавець під час проведення виконавчих дій встановив відсутність коштів на рахунках відповідача 1.

Відповідач 1 у відзиві на позов від 04.11.2020 просить суд в задоволенні позовної заяви ФОП Сидоренко В.Л. відмовити в повному обсязі. Обгунтовуючи свої заперечення, посилається, зокрема, на те, що на момент укладення Договору 1 об`єкт продажу належав ПП «Агрофірма Ставиське» на праві власності, не перебував під арештом чи іншим обмеженням у здійсненні права власності, в тому числі податковій заставі, не мав будь-яких інших обмежень щодо прав третіх сторін на нього.

06.08.2020 на виконання умов Договору 1 ТОВ «Агро-Регіон Козелець» перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Агрофірма Ставиське» 780 037,20 грн, в тому числі ПДВ 130 006,20 грн згідно рахунку №б/н від 06.08.2020 (додаток до відзиву № 1). Оплата підтверджується платіжним дорученням № від 06.08.2020 (додаток до відзиву № 2) на підставі якого була оформлена податкова накладна.

На виконання Договору 1 ПП «Агрофірма Ставиське» 12.08.2020 передало нежитлові будівлі та споруди зерносховища ТОВ «Агро-Регіон Козелець» за актом приймання-передачі від 12.08.2020 (додаток до відзиву № 3) та видатковою накладною №5 від 12.08.2020 на суму 780 037,20 грн, в тому числі ПДВ 130 006, 20 грн (додаток до відзиву № 4). Тобто, в результаті укладеного Договору 1 ПП «Агрофірма Ставиське» передано нерухоме майно на користь TOB «Агро-Регіон Козелець», в свою чергу останнє виконало свій обов`язок за Договором та сплатило ПП «Агрофірма Ставиське» обумовлену раніше суму грошових коштів за Договором в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідач 1 вважає, що Договір 1 не може вважатися недійсним (за ознаками фіктивності), оскільки відбулось реальне настання правових наслідків: відбувся перехід права власності, оплата за договором отримана у встановленому законодавством України порядку.

Також відповідач 1 посилається на те, що позивач, вказуючи, що ним були вчинені всі можливі дії по виявленню і стягненню з відповідача 1 грошових коштів для виконання судового рішення, не долучає до матеріалів справи відповідних належних та допустимих доказів, які підтверджують неможливість виконання судового рішення у справі №927/311/20, що зумовлені відсутністю майна боржника. Саме по собі не виконання на даний час судового рішення у справі №927/311/20 не може бути самостійною та окремою підставою для визнання недійсним правочину. Крім того відповідач 1 зазначає, що у ПП «Агрофірма Ставиське» наявне інше нерухоме майно, а тому є безпідставними посилання в позовній заяві на неможливість виконати рішення суду у справі № 927/311/20 через брак майна у боржника.

У відзиві на позов від 03.11.2020 відповідач 2 - TOB «Агро-Регіон Козелець» заперечує повністю проти позовних вимог, вважає їх незаконними, не обгрунтованими і просить відмовити позивачу у їх задоволенні (а.с. 133-138). Зокрема, відповідач 2 зазначив, що нотаріусом при укладенні договорів здійснено перевірки, передбачені законодавством України для такого роду правочинів і встановлено, що нерухоме майно зерносховища як предмет Договору 1 та Договору 2 не було обтяжено на момент посвідчення договорів в т.ч. зазначено на відсутність заборони відчуження, арешту.

Також відповідач 2 у відзиві на позов зазначив, що він як сторона правочинів - Договору 1 та Договору 2 здійснив відповідні дії на виконання правочинів, а саме здійснив оплату в повному обсязі, отримав майно та оформив згідно до податкового обліку господарську операцію, прийняв оплату від відповідача 3, передав йому нерухоме майно за Договором 2, оформив належним чином господарську операцію. Вказане доказує відсутність ознак, притаманних фіктивному правочину та необґрунтованість та недоведеність позовних вимог позивачем того, що всі учасники правочинів (відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3) не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочинів та всі мали умисел на створення саме фіктивного правочину з метою виведення активів боржника - відповідача 1 для уникнення стягнення на користь позивача.

При цьому позивач також не довів та не обґрунтував яким чином правочини, які він просить суд визнати недійсними, порушили його інтереси, в тому числі з врахуванням того, що грошові кошти за правочином - Договором 1 було перераховано боржнику - відповідачу 1 від покупця - відповідача 2 в день укладання правочину в сумі 780037,20 грн, яка значно перевищувала суму стягнення.

Відповідач 3 - TOB «Козелець - Трейд» у відзиві на позов від 04.11.2020 № 4 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 162-165).

Відповідач 3 у відзиві зазначив, що оскільки, він не є стороною договору купівлі - продажу від 06.08.2020 за № 11128 про відчуження нежитлових будівель та споруд зерносховища, укладеного між ПП «Агрофірма Ставиське» та TOB «Агро-Регіон Козелець», то аргументовано позбавлений підстав підтверджувати, спростовувати чи надавати правову оцінку фактам, обставинам, діям чи бездіяльності сторін даного договору.

Також відповідач 3 у відзиві зазначив, що укладаючи Договір 2 з відповідачем 2 діяв сумлінно та добросовісно з метою настання правових наслідків та без умислу який спрямований на вчинення фіктивного договору, як стверджує позивач, з метою введення в оману кредиторів, що підтверджується наступним.

Як вбачається з тексту Договору 2 ( п. 1.3.) нотаріусом здійснено перевірки, передбачені законодавством України для такого роду правочинів, в тому числі перевірено відсутність обтяження нерухомого майна іпотекою, відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна, частиною якого є нерухоме майно, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутність обмежувальних заходів (санкцій), які застосовуються відповідно до Рішення Ради національної безпеки і оборони України та перешкоджають укладенню Договору, та інші. Відсутність заборони відчуження, арешту, обтяження іпотекою та інших речових прав щодо нерухомого майна підтверджувалася відповідними Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( зазначені документи є в нотаріальній справі) та посилання на них є в п. 1.3. Договору 2.

Таким чином нерухоме майно зерносховища як предмет Договору 2 не було обтяжено на момент посвідчення Договорів в т.ч. зазначено на відсутність заборони відчуження, арешту.

Доводи позивача про те, що сторони правочину - Договору 2, як покупець (відповідач 3) та продавець (відповідач 2) мали умисел приховати справжні наміри учасників правочину, без отримання плати за це майно спростовуються тим, що на момент укладання Договору 2 покупцем (відповідач 3) було згідно до умов п. 2.1. Договору повністю сплачена сума вартості нерухомого майна на поточний рахунок продавця у розмірі 1 674 018 грн. в т.ч. ПДВ 279 003,00 грн. А також сторонами було здійснено належне оформлення господарської операції відповідно до вимог в т.ч. податкового законодавства. Позивач також не довів та не обгрунтував яким чином правочини, які він просить суд визнати недійсними, порушили його інтереси.

Фактичні обставини справи.

09.04.2020 до Господарського суду Чернігівської області, фізичною особою-підприємцем Сидоренко Вікторією Леонідівною подано позов до Приватного підприємства «Агрофірма Ставиське» про стягнення 482437,15 грн, з яких: 368350,00 грн основного боргу за послуги з оренди комбайну зернозбирального John Deere 9880 STS з жаткою на підставі договору №12/09/2019 від 12.09.2019 оренди транспортного засобу (надалі - Договір); 51102,18 грн пені за період з 20.09.2019 по 20.03.2020 нарахованої в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України відповідно до п.6.3. Договору; 2694,35грн інфляційних втрат за період з листопада 2019 року по січень 2020 року; 60290,62грн відсотки за користування чужими грошовими коштами (за ставкою 30%) за період з 20.09.2019 по 07.04.2020 нарахованих відповідно до п.6.4. Договору.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2020 по справі № 927/311/20 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Сидоренко Вікторії Леонідівни до Приватного підприємства «Агрофірма Ставиське» про стягнення 482437,15 грн задоволені частково та стягнуто з Приватного підприємства «Агрофірма Ставиське» на користь Фізичної особи-підприємця Сидоренко Вікторії Леонідівни 368350,00 грн основного боргу, 51102,18 грн пені, 60290,62 грн відсотків річних, 414,25 грн інфляційних втрат та 7202,55 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено; відмовлено в задоволенні клопотання Приватного підприємства «Агрофірма Ставиське» про розстрочення виконання судового рішення до 01.01.2021 (а.с. 80-86).

Не погодившись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2020 по справі № 927/311/20 ПП «Агрофірма Ставиське» було подано апеляційну скаргу, яку постановою Північного апеляційною господарського суду від 04.08.2020 залишено без задоволення, а рішення першої інстанції без змін. Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2020 по справі № 927/311/20 набрало законної сили 04.08.2020 (а.с. 90-96).

20.08.2020 Господарським судом Чернігівської області було видано наказ по справі № 927/311/20 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 за яким приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. відкрито виконавче провадження № 62874544 постановою від 21.08.2020 (а.с. 98) і накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПП «Агрофірма Ставиське» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 536395,56 грн постановою про арешт коштів боржника від 21.08.2020 (а.с. 102).

До матеріалів справи позивачем додані копії листів на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 01.09.2020 № 46-13/7397/9593-БТ, АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.08.2020 № 81-15-8/115913-БТ, Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» від 02.09.2020 № БТ-7757, Акціонерного товариства «АСВІО Банк» від 03.09.2020 № 119БТ в яких повідомлено про відсутніть на рахунках ПП «Агрофірма Ставиське» коштів в сумі, яка зазначена в постанові про арешт коштів боржника від 21.08.2020 (а.с. 115-119).

Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. 11.09.2020 винесено постанову ВП № 62874544 про арешт майна боржника, а саме трактори, що належать ПП «Агрофірма Ставиське» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 525319,73 грн в зв`язку з тим, що рішення суду по справі № 927/311/20 не виконано (а.с. 113-114).

06.08.2020 між ПП «Агрофірма Ставиське» (надалі - продавець) та ТОВ «Агро-Регіон Козелець» (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі -Договір 1, а.с. 227-233).

У відповідності до пунктів 1.1-1.3 Договору 1 за цим договором продавець зобов`язується передати у власність (продати), а покупець прийняти (купити) нежитлові будівлі та споруди, а саме:

- нежитлові будівлі та споруди зерносховища, що розташовані за адресою: Чернігівська обл, Козелецький район, с. Ставиське, вул. Українська, 17г; зерносховище - «А», загальною площею 1887,1 кв.м.; критий точок - «О», загальною площею 1601,9 кв.м.; вагова - «М», загальною площею 17,3 кв.м.; КЗС - «Н»; АВМ- «н», прибудова - «н1»; навіс - «М1»; загальною площею 3506,3 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20; (далі- Предмет договору або Нерухоме майно) і оплатити в день підписання цього Договору Нерухоме майно за ціною, що визначена в п. 2.1 цього Договору. Нерухоме майно розташоване на: земельній ділянці загальною площею 2,7000 гектари, кадастровий номер::84:125:0003, що знаходиться на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі- Земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні продавця на підставі договору оренди землі від 26.12.2016 (номер запису про інше речове право: 19077380) укладеного між продавцем та орендодавцем (разом далі - Земельні ділянки).

Перереєстрація права оренди Земельних ділянок від продавця до покупця розпочинається одночасно з продажем Нерухомого майна за окремим договором. Сторони погодили, що на підставі законодавства України, зокрема ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161- XIV, після переходу до покупця права на Нерухоме майно, що розташоване на орендованих земельних ділянках, також переходить право оренди на ці Земельні ділянки. Відповідно, цим Договором припиняються договори оренди Земельних ділянок в частині їх оренди продавцем.

Продаж нежитлової будівлі вчиняється на підставі одноособового рішення учасника приватного підприємства «Агрофірма Ставиське» від 04.08.2020.

Нотаріусом здійснено перевірки, передбачені законодавством України для такого роду правочинів, в тому числі перевірено відсутність обтяження Нерухомого майна іпотекою, відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна, частиною якого є Нерухоме майно, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутність обмежувальних заходів (санкцій), які застосовуються відповідно до Рішень Ради національної безпеки і оборони та перешкоджають укладенню цього Договору, та інші.

Відсутність заборони відчуження, арешту, обтяження іпотекою та інших речових прав щодо Нерухомого майна підтверджується Інформацією (Інформаційною довідкою) з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 219240359, виданою приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу 06.08.2020.

Відсутність податкової застави підтверджується Витягом № 67353155 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, виданим приватним нотаріусом Афанасьєвою О.Ф. приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу 06.08.2020.

Згідно пунктів 2.1, 2.3 Договору 1 за домовленістю сторін продаж Нерухомого майна вчиняється в національній валюті України - гривні, за 780037,20 грн, у тому числі ПДВ 130006,20 грн, які покупець сплачує продавцю в день укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця: IBAN: НОМЕР_1 в Райффайзен Банк «Аваль», МФО 380805, відповідно до норм чинного законодавства України, що діє на день укладення цього Договору, та відповідно до положень ст. 1087 Цивільного кодексу України.

Підтвердженням сплати грошових коштів покупцем та факту повного розрахунку є довідка продавця про отримані кошти від покупця.

Оціночна вартість нежитлових будівель та споруд зерносховища, що розташовані за адресою: Чернігівська обл., Козелецький р., с. Ставиське, вул. Українська, буд. 17г, відповідно до Висновку про вартість майна від 16.07.2020, складеного Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Всеукраїнська оціночна компанія» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 952/17, виданий Фондом державного майна України 02.10.2017) станом на 16.07.2020 становить 650031,00 грн, без ПДВ.

У відповідності до пунктів 3.1-3.2 Договору 1 право власності на Нерухоме майно, що є Предметом цього Договору та зазначене в п. 1.1 Договору, відповідно до статті 334 Цивільного кодексу України, виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права у відповідності до вимог чинного законодавства України, яка здійснюється за умови повної оплати ціни продажу Нерухомого майна, визначеної сторонами у п. 2.1 цього Договору, що підтверджується довідкою продавця про отримані кошти покупця і підписання сторонами Акта приймання-передачі Нерухомого майна, передбаченого п. 4.5 цього Договору.

За домовленістю сторін право власності за покупцем повинно бути зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тільки після повної сплати ціни Договору, що є ціною продажу Нерухомого майна, та передачі Нерухомого майна за Актом приймання-передачі Нерухомого майна.

Договір 1 зареєстрований в реєстрі за № 1128 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Афанасьєвою О.Ф.

06.08.2020 Договір 1 зареєстрований державним реєстратором приватним нотаріусом Афанасьєвою О.Ф., Козелецький районний нотаріальний округ, Чернігівська область згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер запису про право власності/довірчої власності: 37658040), а.с. 121.

За Договором 1 ТОВ «Агро-Регіон Козелець» було перераховано ПП «Агрофірма Ставиське» 780037,20 грн згідно платіжного доручення № від 06.08.2020 в якому зазначено призначення платежу «Оплата за купівлю нерухомого майна, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.08.2020 зг. рах № б/н від 06.08.2020 у т.ч. ПДВ 20% - 130006,20 грн. (а.с.180-181).

Згідно Акту приймання-передачі від 12.08.2020 відповідач 1 передав, а відповідач 2 прийняв об`єкт нерухомості, який є предметом Договору 1 (а.с. 182).

17.09.2020 між ТОВ «Агро-регіон Козелець (надалі - продавець) та ТОВ « Козелець-Трейд» (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі -Договір 2, а.с. 221-226).

У відповідності до пунктів 1.1-1.3 Договору 2 за цим договором продавець зобов`язується передати у власність (продати), а покупець прийняти (купити) нежитлові будівлі та споруди, а саме:

-нежитлові будівлі та споруди зерносховища, що розташовані за адресою: Чернігівська обл, Козелецький район, с. Ставиське, вул. Українська, 17г; зернове сховище - «А», загальною площею 1887,1 кв.м.; критий точок - «О», загальною площею 1601,9 кв.м.; вагова - «М», загальною площею 17,3 кв.м.; КЗС - «Н»; АВМ- «н», прибудова - «н1»; навіс - «М1»; загальною площею 3506,3 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20; (далі- Предмет договору або Нерухоме майно) і оплатити в день підписання цього Договору Нерухоме майно за ціною, що визначена в п. 2.1 цього Договору. Нерухоме майно розташоване на: земельній ділянці загальною площею 2,7000 гектари, кадастровий номер::84:125:0003, що знаходиться на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - Земельна ділянка).

На підставі законодавства України, зокрема ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (зі змінами та доповненнями), після переходу до покупця права власності на Нерухоме майно, що розташоване на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю Земельну ділянку, відповідно, цим Договором припиняються договори оренди Земельної ділянки.

Продаж Нерухомого майна вчиняється на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Регіон Козелець» № 16/09/2020-03 від 16.09.2020.

Нотаріусом здійснено перевірки, передбачені законодавством України для такого роду правочинів, в тому числі перевірено відсутність обтяження Нерухомого майна іпотекою, відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна, частиною якого є Нерухоме майно, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутність обмежувальних заходів (санкцій), які застосовуються відповідно до Рішень Ради національної безпеки і оборони та перешкоджають укладенню цього Договору, та інші.

Відсутність заборони відчуження, арешту, обтяження іпотекою та інших речових прав щодо Нерухомого майна підтверджується Інформацією (Інформаційною довідкою) з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виданою приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу 17.09.2020.

Відсутність податкової застави підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, виданим приватним нотаріусом Афанасьєвою О.Ф. приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу 17.09.2020.

Згідно пунктів 2.1, 2.3 Договору 2 за домовленістю сторін продаж Нерухомого майна вчиняється в національній валюті України - гривні, за 1674018,00 грн, у тому числі ПДВ 279003,00 грн, які покупець сплачує продавцю в день укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця: IBAN: НОМЕР_2 в Райффайзен Банк «Аваль», МФО 380805, відповідно до норм чинного законодавства України, що діє на день укладення цього Договору, та відповідно до положень ст. 1087 Цивільного кодексу України.

Оціночна вартість нежитлових будівель та споруд зерносховища, що розташовані за адресою: Чернігівська обл., Козелецький р., с. Ставиське, вул. Українська, буд. 17г, відповідно до Висновку про вартість майна від 11.09.2020, складеного Суб`єктом оціночної діяльності ФОП Козаков О.О. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 182/20, виданий Фондом державного майна України 17.03.2020) станом на 11.09.2020 становить 1645200,00 грн, з урахуванням ПДВ.

У відповідності до пунктів 3.1-3.2 Договору 2 право власності на Нерухоме майно, що є Предметом цього Договору та зазначене в п. 1.1 Договору, відповідно до статті 334 Цивільного кодексу України, виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на Нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Договір 2 зареєстрований в реєстрі за № 1324 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Афанасьєвою О.Ф.

17.09.2020 Договір 2 зареєстрований державним реєстратором приватним нотаріусом Афанасьєвою О.Ф., Козелецький районний нотаріальний округ, Чернігівська область згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер запису про право власності/довірчої власності: 38232740), а.с. 120.

За Договором 2 ТОВ «Козелець-Трейд» було перераховано ТОВ «Агро-регіон Козелець» 1674018,00 грн згідно платіжного доручення № 3 від 17.09.2020 в якому зазначено призначення платежу «Оплата за нерухоме майно -нежитлові будівлі, зг. Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1324 від 17.09.2020, ПДВ - 20% - 279003,00 грн. (а.с.151).

За видатковою накладною №9 від 17.09.2020 ТОВ «Агро-Регіон-Козелець» передав, а покупець - ТОВ «Козелець-Трейд» прийняв нежитлові будівлі та споруди зерносховища на суму 1674018 грн за договором від 17.09.2020.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2020 підтверджується, що майно за Договором 1 зареєстроване за відповідачем 2; а Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 18.09.2020 підтверджено, що нерухоме майно за Договором 2 зареєстровано за відповідачем 3 ( а.с.49-50).

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В частині 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, яким може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

При вирішенні позову про визнання недійсними оспорюваних правочинів враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються укладанням спірних договорів, а тому потребують захисту.

Отже, за змістом вищенаведених правових норм визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача, який не є стороною цих правочинів, і у випадку відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.

Обгрунтовуючи позов позивач посилається на те, що оспорювані договори укладені з метою ухилення відповідача 1 від виконання зобов`язань за рішенням суду, з метою неповернення коштів позивачу, отриманих він продажу майна.

Матеріали справи містять постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2020 на виконання наказу Господарського суду Чернігівської області №927/311/20 і на час вирішення спору суду не надано доказів про його закінчення відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; або про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження у тому числі і в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Як вбачається зі змісту Договорів 1 та 2, позивач - ФОП Сидоренко В.Л. не є стороною вказаних договорів, не набула будь-яких прав та обов`язків за ними, також матеріалами справи не доведено порушення її прав та інтересів даними договорами, що в силу статей 15, 16 ЦК України, ст. 2 ГПК України унеможливлює задоволення позовних вимог про визнання договорів недійсними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 23.12.2020 у справі 910/7579/16, відсутність порушення спірним договором прав та інтересів позивачів є самостійною підставою для відмови в позові.

Щодо доводів позивача, що оспорювані Договори 1 та 2 є фіктивними правочинами, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину (п.5.2.3 постанови Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №903/439/18).

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладалася, та сторони прагнули або свідомо допускали ненастання правових наслідків, обумовлених договором.

Отже, для визнання зобов`язання таким, що вчинене фіктивно, закон вимагає наявність таких умов: вина осіб, що проявляється у формі умислу, який спрямований на вчинення фіктивного договору; такий умисел повинен виникнути у сторін до моменту укладення договору; метою укладення такого договору є відсутність правових наслідків, обумовлених договором.

Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає підстав стверджувати, що зобов`язання вчинялося фіктивно.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі № 909/330/16, постанові об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №904/3938/1.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи містять докази про реальне виконання сторонами Договору 1 та Договору 2: покупцями сплачено кошти та отримано нерухомість за актом приймання-передачі та видатковою накладною, відповідачами здійснено належне оформлення господарський операцій відповідно до вимог податкового законодавства, що підтверджується податковими накладними №4 від 06.08.2020 та №2 від 17.09.2020 (а.с.148-150, 152-154).

Наведене вище спростовує доводи позивача про те, що відповідач 1 відчужив майно задля невиконання рішення суду і невідомо, чи отримав відповідач 1 плату за продане майно.

Судом встановлено, що оспорювані договори не порушують прав та охоронюваних законом інтересів позивача, договори виконані реально і не можуть розцінюватись як фіктивні, а тому у задоволенні позовних вимог від відмовляє повністю.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

В зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

В И Р І Ш И В :

У позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.08.2020, укладеного між Приватним підприємством «Агрофірма Ставиське» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Регіон Козелець» відмовити повністю.

У позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.09.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Регіон Козелець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Козелець-Трейд» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.01.2021

Суддя Ю.В.Федоренко