ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2989/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 14; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» (07714, Київська обл., Яготинський р-н, с. Засупоївка, вул. Польова, 41; )

про стягнення 1437768,77 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Булгакової О.В.

За участю представників сторін:

від ТОВ «НВК «Техімпекс»: адвокат Черненко В.А.;

від ТОВ «ВАК «Нова Технологія»: керівники Ващілін Є.В., Ващіліна В.С.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «НВК «Техімпекс» з позовною заявою від 13.10.2020 № 1528/10-20 до ТОВ «ВАК «Нова Технологія» про стягнення заборгованості у сумі 1437768,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає неналежне виконання Відповідачем умов Договорів про надання робіт: № 17/17 від 15.06.2017, № 4/18 від 22.01.2018, № 7/18 від 23.04.2018, № 17/18 від 06.06.2018, № 20/18 від 22.08.2018, № 10/19 від 02.01.2019, № 3/19 від 02.09.2019, щодо оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 1437768,77 грн заборгованості за вказаними договорами, з яких: 1265546,36 грн основного боргу, 62049,46 грн відсотків за користування грошовими коштами та 110172,95 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.10.2020 відкрито провадження у справі № 911/2989/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.11.2020; встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень в порядку ст. 165, 166, 167 ГПК України.

Крім цього ухвалою суду від 15.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову.

В судовому засіданні 10.11.2020 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.12.2020, про що Відповідача повідомлено ухвалою суду від 10.11.2020.

10.11.2020 після судового засідання до суду надійшло клопотання Відповідача від 10.11.2020 б/№ (вх. № 24703/20) про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю фінансування та забезпечення поштовими марками Господарським судом Київської області з 04.11.2020 було тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції суду, про що на офіційному веб-сайті суду було розміщене відповідне інформаційне повідомлення.

Відтак, копія ухвали суду від 10.11.2020 про відкладення підготовчого засідання на 15.12.2020 не надсилалась судом учасникам у справі засобами поштового зв`язку.

В той же час копія ухвали суду від 10.11.2020 була опублікована в ЄДРСР 11.11.2020. Також інформація щодо дати та часу розгляду справи була опублікована на веб-сайті «Судова влада України». Отже судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення учасників у справі про час та місце розгляду справи.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що з метою своєчасного вирішення справи Позивачем було направлено на адресу Відповідача копію ухвали суду від 10.11.2020, на підтвердження чого надано поштову накладну та опис вкладення в цінний лист.

01.12.2020 до суду надійшов відзив Відповідача від 26.11.2020 б/№ (вх. № 26637/20) на позов, з доданим клопотанням від 26.11.2020 б/№ (вх. № 26668/20) про витребування доказів.

15.12.2020 до суду надійшло клопотання Позивача від 14.12.2020 № 1727/12-20 (вх. № 30972/20) про залучення доказів до справи.

15.12.2020 до суду надійшло клопотання Відповідача від 14.12.2020 б/№ (вх. № 30991/20) про призначення судової експертизи.

В судове засідання 15.12.2020 з`явились представники Позивача та Відповідача.

В судовому засіданні 15.12.2020 судом оглянуто оригінали письмових доказів, наданих Позивачем, а саме оригінали договорів про надання робіт, а також актів здачі-прийняття робіт, копії яких додано до позовної заяви. Представнику Відповідача також надано для огляду оригінали доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.12.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/2989/20; призначено справу до розгляду по суті на 22.12.2020.

Крім цього, в судовому засіданні 15.12.2020 розглянуто подані Відповідачем клопотання про витребування доказів та про призначення судової експертизи, за результатом розгляду яких клопотання залишені без задоволення, про що постановлено протокольні ухвали без виходу до нарадчої кімнати, з мотивів, наведених в ухвалі від 15.12.2020.

16.12.2020 до суду надійшла заява Відповідача про відвід судді Наріжного С.Ю. від розгляду справи № 911/2989/20.

Ухвалою суду від 16.12.2020 заявлений відвід визнано необґрунтованим та передано до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду згідно вимог ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Ухвалою суду від 17.12.2020 (суддя Мальована Л.Я. ) відмовлено у задоволенні заяви Відповідача про відвід судді Наріжного С.Ю. від розгляду справи № 911/2989/20.

22.12.2020 до суду надійшло клопотання Відповідача від 22.12.2020 б/№ (вх. № 31632/20) про відкладення розгляду справи.

Крім цього 22.12.2020 до суду надійшло клопотання Відповідача від 21.12.2020 б/№ (вх. № 31627/20) про призначення судової експертизи.

Також 22.12.2020 до суду надійшло клопотання Відповідача від 21.12.2020 б/№ (вх. № 31628/20) про приєднання доказів.

В судове засідання 22.12.2020 з`явилась представник Позивача. Представник Відповідача не з`явився, в клопотанні про відкладення розгляду справи повідомив про причини неявки, які визнані судом поважними.

В судовому засіданні 22.12.2020 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення розгляду справи на 12.01.2021, про що Відповідача повідомлено ухвалою суду від 22.12.2020.

В судове засідання 12.01.2021 з`явились представники Позивача та Відповідача.

Судом розглянуто в судовому засіданні 12.01.2021 клопотання представника Відповідача про залучення доказів.

Зокрема Відповідач просить суд визнати поважними причини неподання заяви (пояснення) ОСОБА_2 у встановлений законом строк та поновити процесуальний строк для подання доказів; приєднати заяву (пояснення) ОСОБА_2 від 16.12.2020 до справи.

Представник Позивача проти задоволення вказаного клопотання Відповідача та залучення доказів не заперечувала.

Дослідивши вказане клопотання Відповідача судом встановлено, що Відповідач просить залучити до справи нотаріально посвідчені письмові пояснення колишнього керівника Відповідача ОСОБА_2 по суті позову, як заяву свідка та викликати ОСОБА_2 в судове засідання в якості свідка.

Статтями 87, 88 ГПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

За наслідком дослідження письмових пояснень ОСОБА_2 , що посвідчені приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області від 16.12.2020, судом встановлено, що зазначені пояснення не містять підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Таким чином подана заява (письмові пояснення) ОСОБА_2 не відповідають встановленим ст. 88 ГПК України вимогам до заяви свідка, відтак у суду відсутні підстави для прийняття вказаних пояснень саме як заяви свідка та виклику свідка для допиту у встановленому порядку.

Разом з тим, враховуючи фактичну подачу Відповідачем даних письмових пояснень до матеріалів справи та відсутність заперечень з боку Позивача про залучення даних письмових пояснень до справи, суд дійшов висновку про залучення письмових пояснень, проте без статусу заяви свідка в порядку ст. 88 ГПК України, а лише як письмові пояснення по суті справи.

В судовому засіданні 12.01.2021 представник Відповідача заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для забезпечення участі в наступному судовому засіданні колишнього керівника Відповідача ОСОБА_2 для надання свідчень. Представник Позивача проти задоволення клопотання про оголошення перерви не заперечувала.

В судовому засіданні 12.01.2021 оголошено перерву до 26.01.2021.

В судове засідання 26.01.2021 з`явились представники Позивача та Відповідача.

Судом розглянуто в судовому засіданні 26.01.2021 клопотання представника Відповідача про призначення судової експертизи.

В клопотанні представник Відповідача просить суд призначити по справі низку судових експертиз, а саме: почеркознавчу експертизу, щодо автентичності підпису ОСОБА_2 на договорах про надання робіт та актах; технічну експертизу документів, щодо автентичності печатки ТОВ «ВАК «Нова Технологія» на договорах та актах; будівельно-технічну експертизу щодо об`ємів фактично виконаних робіт за наданими Позивачем договорами та актами, вартості фактично виконаних робіт, відповідності обсягів та вартості фактично виконаних робіт обсягам і вартості, що вказані в первинних документах.

В обґрунтування клопотання представник Відповідача посилається на нотаріально посвідчені письмові пояснення ОСОБА_2 , який був керівником Відповідача в період дії відповідних договорів про надання робіт. Зокрема представник Відповідача зазначає, що ОСОБА_2 в заяві стверджує, що не підписував вказані договори та акти, а зазначені в них роботи не виконувались.

Представники Відповідача в судовому засіданні 26.01.2021 подане клопотання про призначення судової експертизи підтримали і просили задовольнити. В той же час зазначили, що ОСОБА_2 напередодні дати судового засідання відмовився від явки в судове засідання.

Представник Позивача заперечила проти задоволення клопотання про призначення судової експертизи, зокрема у зв`язку з тим, що обставини справи не потребують спеціальних знань, а заява ОСОБА_2 не має доказової сили, отже не може бути підставою для призначення судової експертизи.

Судом встановлено, що письмові пояснення ОСОБА_2 були предметом дослідження в судовому засіданні 12.01.2021 та судом встановлено, що зазначені пояснення не є заявою свідка в розумінні ст. 88 ГПК України.

При цьому, як вбачається з вказаних письмових пояснень ОСОБА_2 , останній зазначає, що він «не пам`ятає, щоб підписував вказані договори та акти виконаних робіт. Вказані в них роботи ТОВ «НВК «Техімпекс» не виконувались.».

Таким чином зазначена ОСОБА_2 позиція про те, що він «не пам`ятає» обставин підписання договорів про надання робіт та актів не може бути підставою для того, щоб ставити під сумнів автентичність вказаних договорів та актів. При цьому, судом та учасниками у справі оглянуто оригінали даних доказів в судовому засіданні 15.12.2020.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника Відповідача від 21.12.2020 про призначення судової експертизи, про що в судовому засіданні 26.01.2021 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

В судовому засіданні 26.01.2021 представники Відповідача заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення участі ОСОБА_2 в наступному судовому засіданні, оскільки про відмову від участі у даному судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив представника Відповідача напередодні судового засідання.

Представник Позивача заперечила проти заявленого клопотання, оскільки з даних підстав було відкладено попереднє судове засідання за клопотанням представника Відповідача та на даний час відсутні підстави для забезпечення участі ОСОБА_2 в судовому засіданні.

За наслідком розгляду усного клопотання представників Відповідача про відкладення розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки суд не вбачає підстав для виклику в судове засідання колишнього керівника Відповідача ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 26.01.2021 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні усного клопотання представників Відповідача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримала та під час судових дебатів просила суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у ньому; стягнути з Відповідача на користь Позивача 1265546,36 грн основного боргу, 62049,46 грн відсотків за користування грошовими коштами та 110172,95 грн інфляційних втрат.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

Протягом 2017-2019 років між сторонами було укладено низку Договорів про надання робіт, зокрема: № 17/17 від 15.06.2017, № 4/18 від 22.01.2018, № 7/18 від 23.04.2018, № 17/18 від 06.06.2018, № 20/18 від 22.08.2018, № 10/19 від 02.01.2019, № 3/19 від 02.09.2019, за якими Позивачем виконано відповідні роботи та надано послуги Відповідачу, на підтвердження чого складено Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані сторонами.

Проте Відповідачем не було оплачено виконані Позивачем роботи, у зв`язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму основного боргу, а також відсотки за користування коштами та інфляційні втрати.

Представники Відповідача проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві і під час судових дебатів просили суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи Відповідача є наступними.

Відповідач не укладав з Позивачем жодного з договорів, за якими заявлено позовні вимоги, не підписував актів про виконання робіт та послуг.

Вказані в актах роботи та послуги не відносяться до видів діяльності Позивача, отже Позивач не міг надати такі послуги.

Крім цього, за договором № 17/17 від 15.06.2017, а саме за Актами приймання-передачі виконаних робіт № ТЕ-0000057 від 28.08.2017 на суму 107876,83 грн та № ТЕ-0000062 від 13.09.2017 на суму 110078,40 грн, і відповідно відсотками річних та інфляційними втратами за даними актами Позивачем пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник Позивача щодо вказаної заяви про застосування позовної давності залишила вирішення даного питання на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.

У судовому засіданні 26.01.2021, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представників сторін, судом встановлено наступне.

Протягом 2017 - 2019 років між ТОВ «НВК «Техімпекс» (підрядник) та ТОВ «ВАК «Нова Технологія» (замовник) укладено низку договорів про надання робіт, зокрема: № 17/17 від 15.06.2017, № 4/18 від 22.01.2018, № 7/18 від 23.04.2018, № 17/18 від 06.06.2018, № 20/18 від 22.08.2018, № 10/19 від 02.01.2019, № 3/19 від 02.09.2019, які підписані від імені Відповідача директором ОСОБА_2 та скріплені печаткою ТОВ «ВАК «Нова Технологія».

В ході підготовчого провадження судом та учасниками у справі було досліджено оригінали вказаних договорів та актів здачі-прийняття виконаних робіт; автентичність підписів директора Відповідача та відбитку печатки Відповідача не була спростована Відповідачем за допомогою належних та допустимих доказів у спосіб, передбачений ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ч. 1 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтями 901, 903 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За вказаними вище договорами роботи та послуги надавались Позивачем Відповідачеві на об`єкті Відповідача, що знаходиться за адресою: с. Засупоївка, вул. Польова, 7 (п. 1.1. вказаних договорів).

Зокрема, згідно договору про надання робіт № 17/17 від 15.06.2017 (п. 1.1.) підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, з використанням власних матеріалів або матеріалів замовника виконати відповідно до умов цього договору ремонтні роботи доріг, вимощення прибудинкові, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи.

Згідно п. 2.1. Договору № 17/17, вартість комплексу робіт визначається у кошторисі та акті виконаних робіт. Договірна ціна є динамічною та може бути змінена за згодою сторін.

Оплата робіт здійснюється в повному обсязі протягом тридцяти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі всього обсягу виконаних робіт (п. 2.2. Договору № 17/17).

Пунктом 3.1. Договору № 17/17 встановлено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом двох робочих днів з моменту повідомлення замовника про готовність роботи до приймання.

На підтвердження виконаних робіт за Договором № 17/17 Позивачем надано Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-0000057 від 28.08.2017 на суму 107876,83 грн, № ТЕ-000060 від 13.09.2017 на суму 110078,40 грн та № ТЕ-0000062 від 22.11.2017 на суму 90264,29 грн.

Відповідач у відзиві серед іншого заявляє позовну давність за даним договором за Актами № ТЕ-0000057 від 28.08.2017 і № ТЕ-000060 від 13.09.2017.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п. 4.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (надалі також «Постанова Пленуму № 10»), у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму № 10, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Так, Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.10.2020.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем не виконано зобов`язання за Договором № 17/17 щодо оплати виконаних робіт, отже обставини щодо порушення прав Позивача на отримання коштів в якості оплати виконаних робіт є доведеними.

Відповідач стверджує про пропуск Позивачем позовної давності за Актами № ТЕ-0000057 від 28.08.2017 і № ТЕ-000060 від 13.09.2017.

Як вже зазначено вище, п. 2.2. Договору № 17/17 передбачено строк оплати виконаних робіт - 30 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі всього обсягу виконаних робіт.

Судом встановлено, що за Актом № ТЕ-0000057 від 28.08.2017 30-денний строк (банківських днів) закінчився 09.10.2017, отже з 10.10.2017 право Позивача на оплату виконаних робіт є порушеним.

Враховуючи, що з даним позовом Позивач звернувся 13.10.2020, суд погоджується з доводами Відповідача про пропуск позовної давності за Актом № ТЕ-0000057 від 28.08.2017.

Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за Актом № ТЕ-0000057 від 28.08.2017, а саме: 107876,83 грн основного боргу, 9357,26 грн 3% річних та 19083,26 грн інфляційних втрат залишаються судом без задоволення у зв`язку з пропуском позовної давності щодо заявлення відповідних вимог.

Разом з тим, за Актом № ТЕ-000060 від 13.09.2017 30-денний строк (банківських днів) закінчився 26.10.2017, отже вимоги за даним Актом заявлені в межах строку позовної давності.

Так, за Актом № ТЕ-000060 від 13.09.2017 Позивачем заявлено 110078,40 грн основного боргу, 9376,36 грн 3% річних та 17931,71 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 25.10.2017, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 27.10.2017.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 110078,40 грн за період з 27.10.2017 по 26.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 9358,30 грн.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період судом встановлено, що правильний розмір втрат є 19595,80 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-000060 від 13.09.2017 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 17931,71 грн.

Крім цього, за Актом № ТЕ-0000062 від 22.11.2017 Позивачем заявлено 90264,29 грн основного боргу, 7169,29 грн 3% річних та 13774,29 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 03.01.2018, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 05.01.2018.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 90264,29 грн за період з 05.01.2018 по 26.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 7154,47 грн.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період судом встановлено, що правильний розмір втрат є 14076,69 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-0000062 від 22.11.2017 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 13774,29 грн.

Таким чином за Договором № 17/17 від 15.06.2017 позовні вимоги задовольняються судом частково, в розмірі 200342,69 грн основного боргу, 16512,77 грн 3% річних та 31706,00 грн інфляційних втрат.

Згідно Договору № 4/18 від 22.01.2018 (п. 1.1.), виконавець зобов`язується виконати роботи з ремонту огорожі території замовника в порядку та умовах визначених цим договором.

Пунктом 2.2. Договору № 4/18 встановлено, що замовник зобов`язується здійснити оплату робіт на підставі виставлених рахунків.

31.01.2018 між сторонами складено Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-003 за Договором № 4/18 на суму 163937,52 грн.

Також 31.01.2018 Позивачем виставлено Відповідачу рахунок-фактуру № ТЕ-0013 від 31.01.2018 на суму 163937,52 грн за Договором № 4/18.

Як стверджує Позивач, 01.02.2018 Відповідачем було частково сплачено заборгованість за Договором № 4/18, в розмірі 40000,00 грн, отже залишок заборгованості становить 123937,52 грн. Докази сплати Відповідачем заборгованості за Договором № 4/18 в повному обсязі відсутні.

Отже, за Актом № ТЕ-003 від 31.01.2018 Позивачем заявлено 123937,52 грн основного боргу, 9548,41 грн 3% річних та 16793,46 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 31.01.2018, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 01.02.2018.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 123937,52 грн за період з 01.02.2018 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 9538,26 грн.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період судом встановлено, що правильний розмір втрат є 17210,79 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-003 від 31.01.2018 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 16793,46 грн.

Таким чином за Договором № 4/18 від 22.01.2018 позовні вимоги задовольняються судом частково, в розмірі 123937,52 грн основного боргу, 9538,26 грн 3% річних та 16793,46 грн інфляційних втрат.

Згідно Договору № 7/18 від 23.04.2018 (п. 1.1.), підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, з використанням власних матеріалів або матеріалів замовника виконати відповідно до умов цього договору ремонтні роботи електромережі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи.

Пунктом 2.1. Договору № 7/18 встановлено, що вартість комплексу робіт визначається у кошторисі та акті виконаних робіт. Договірна ціна є динамічною та може бути змінена за згодою сторін.

Оплата робіт здійснюється в повному обсязі протягом тридцяти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі всього обсягу виконаних робіт (п. 2.2. Договору № 7/18).

Між сторонами за Договором № 7/18 складено Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-011 від 27.04.2018на суму 91200,00 грн та № ТЕ-013 від 10.05.2018 на суму 91200,00 грн.

За Актом № ТЕ-011 від 27.04.2018 Позивачем заявлено 91200,00 грн основного боргу, 6029,30 грн 3% річних та 9512,16 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки 3% річних судом встановлено, що вони є обґрунтованими та арифметично правильними.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за період з 01.02.2018 по 25.08.2020 судом встановлено, що правильний розмір втрат є 9810,11 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-011 від 27.04.2018 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 9512,16 грн.

За Актом № ТЕ-013 від 10.05.2018 Позивачем заявлено 91200,00 грн основного боргу, 5969,33 грн 3% річних та 9512,16 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 22.06.2018, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 23.06.2018.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 91200,00 грн за період з 23.06.2018 по 26.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 5961,83 грн.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період судом встановлено, що правильний розмір втрат є 9810,11 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-013 від 10.05.2018 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 9512,16 грн.

Таким чином за Договором № 7/18 від 23.04.2018 позовні вимоги задовольняються судом частково, в розмірі 182400,00 грн основного боргу, 11991,13 грн 3% річних та 19024,32 грн інфляційних втрат.

Згідно Договору № 17/18 від 06.06.2018 (п. 1.1.), підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, з використанням власних матеріалів або матеріалів замовника виконати відповідно до умов цього договору ремонтні роботи доріг, вимощення прибудинкові, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи.

Пунктом 2.1. Договору № 17/18 встановлено, що вартість комплексу робіт визначається у кошторисі та акті виконаних робіт. Договірна ціна є динамічною та може бути змінена за згодою сторін.

Оплата робіт здійснюється в повному обсязі протягом тридцяти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі всього обсягу виконаних робіт (п. 2.2. Договору № 17/18).

Між сторонами за Договором № 17/18 складено Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-017 від 30.06.2018 на суму 75841,92 грн та № ТЕ-021 від 27.07.2018 на суму 113762,88 грн.

За Актом № ТЕ-017 від 30.06.2018 Позивачем заявлено 75841,92 грн основного боргу, 4652,38 грн 3% річних та 8501,78 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 10.08.2018, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 11.08.2018.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 75841,92 грн за період з 11.08.2018 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 4646,20 грн.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період судом встановлено, що правильний розмір втрат є 8750,24 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-017 від 30.06.2018 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 8501,78 грн.

За Актом № ТЕ-021 від 27.07.2018 Позивачем заявлено 113762,88 грн основного боргу, 6688,74 грн 3% річних та 12752,72 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 10.09.2018, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 11.09.2018.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 113762,88 грн за період з 11.09.2018 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 6679,44 грн.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період судом встановлено, що правильний розмір втрат є 13125,35 грн, проте враховуючи, що суд при вирішенні спору не може виходити за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат за Актом № ТЕ-021 від 27.07.2018 задовольняється у визначеній Позивачем сумі 12752,72 грн.

Таким чином за Договором № 17/18 від 06.06.2018 позовні вимоги задовольняються судом частково, в розмірі 189604,80 грн основного боргу, 11325,64 грн 3% річних та 21254,50 грн інфляційних втрат.

За Договором про виконання робіт № 20/18 від 22.08.2018 (п. 1.1., 2.1.) виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати роботи (пофарбування огорожі території підприємства), в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.2. Договору № 20/18 встановлено, що вартість робіт визначається сторонами по факту їх виконання та фіксується в акті виконаних робіт.

Згідно п. 3.3., 3.4. Договору № 20/18, акт про виконані роботи (послуги) підписується сторонами до 3 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

Замовник зобов`язаний перерахувати суму зазначену в акті виконаних робіт (послуг) в строки за домовленістю сторін.

На виконання Договору № 20/18 між сторонами складено і підписано Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-028 від 31.08.2018 на суму 67857,60 грн, № ТЕ-032 від 30.09.2018 на суму 59375,40 грн, № ТЕ-039 від 31.10.2018 на суму 59375,40 грн, № ТЕ-041 від 30.11.2018 на суму 42411,00 грн та № ТЕ-043 від 29.12.2018 на суму 118750,80 грн, отже на загальну суму 347770,20 грн.

Докази оплати вартості виконаних робіт за Договором № 20/18 відсутні.

Таким чином за Договором № 20/18 від 22.08.2018 позовні вимоги задовольняються судом повністю, у сумі 347770,20 грн.

Згідно Договору № 10/19 від 02.01.2019 (п. 1.1.), виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1. Договору № 10/19 виконавець надає замовнику наступні послуги: послуги по прибиранню адмінприміщення замовника, послуги по прибиранню прилеглої території та доріг.

Ціна за притиральні роботи складає 5700,00 грн за місяць з урахуванням сум ПДВ (п. 3.1. Договору № 10/19).

Згідно п. 3.2. Договору № 10/19, вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного кварталу, та фіксується в актах про надання послуг.

Відповідно до п. 3.4. Договору № 10/19, замовник зобов`язаний розраховуватись за виконані роботи щомісяця по безготівковому розрахунку на поточний рахунок виконавця.

Між сторонами за Договором № 10/19 складено Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-0000005 від 04.04.2019 на суму 17100,00 грн, № ТЕ-0000009 від 30.06.2019 на суму 17100,00 грн, № ТЕ-0000014 від 30.09.2019 на суму 17100,00 грн та № ТЕ-0000023 від 31.12.2019 на суму 17100,00 грн.

За Актом № ТЕ-0000005 від 04.04.2019 Позивачем заявлено 17100,00 грн основного боргу, 715,88 грн 3% річних та 569,43 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 04.04.2019, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 05.04.2019; не зазначено обґрунтування суми інфляційних втрат.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 17100,00 грн за період з 05.04.2019 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 714,48 грн, а правильний розмір інфляційних втрат є 481,04 грн.

За Актом № ТЕ-0000009 від 30.06.2019 Позивачем заявлено 17100,00 грн основного боргу, 593,60 грн 3% річних та 360,81 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 30.06.2019, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 02.07.2019; не зазначено обґрунтування суми інфляційних втрат.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 17100,00 грн за період з 02.07.2019 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 590,79 грн, а правильний розмір інфляційних втрат є 272,84 грн.

За Актом № ТЕ-0000014 від 30.09.2019 Позивачем заявлено 17100,00 грн основного боргу, 464,30 грн 3% річних та 396,72 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 30.09.2019, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 01.10.2019; не зазначено обґрунтування суми інфляційних втрат.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 17100,00 грн за період з 01.10.2019 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 462,89 грн, а правильний розмір інфляційних втрат є 308,43 грн.

За Актом № ТЕ-0000023 від 31.12.2019 Позивачем заявлено 17100,00 грн основного боргу, 335,00 грн 3% річних та 256,50 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 31.12.2019, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 02.01.2020; не зазначено обґрунтування суми інфляційних втрат.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 17100,00 грн за період з 02.01.2020 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 332,19 грн, а правильний розмір інфляційних втрат є 204,76 грн.

Таким чином за Договором № 10/19 від 02.01.2019 позовні вимоги задовольняються судом частково, в розмірі 68400,00 грн основного боргу, 2100,35 грн 3% річних та 1267,07 грн інфляційних втрат.

Згідно Договору № 3/19 від 02.09.2019 (п. 1.1.), підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, з використанням власних матеріалів або матеріалів замовника виконати відповідно до умов цього договору ремонтні роботи приміщення адміністрації, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи.

Пунктом 2.1. Договору № 3/19 встановлено, що вартість комплексу робіт визначається у кошторисі та акті виконаних робіт. Договірна ціна є динамічною та може бути змінена за згодою сторін.

Оплата робіт здійснюється в повному обсязі протягом п`ятнадцяти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі всього обсягу виконаних робіт (п. 2.2. Договору № 3/19).

Між сторонами за Договором № 3/19 складено Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТЕ-0000012 від 27.09.2019 на суму 45214,32 грн.

За Актом № ТЕ-0000012 від 27.09.2019 Позивачем заявлено 45214,32 грн основного боргу, 1149,62 грн 3% річних та 727,95 грн інфляційних втрат.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є арифметично неправильними, зокрема Позивачем визначено дату початку нарахування 3% річних 21.10.2019, тоді як порушення строку оплати виконаних робіт почало перебіг з 23.10.2019; не зазначено обґрунтування суми інфляційних втрат.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за сумою боргу 45214,32 грн за період з 23.10.2019 по 25.08.2020, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних є: 1142,19 грн, а правильний розмір інфляційних втрат є 495,57 грн.

Таким чином за Договором № 3/19 від 02.09.2019 позовні вимоги задовольняються судом частково, в розмірі 45214,32 грн основного боргу, 1142,19 грн 3% річних та 495,57 грн інфляційних втрат.

В ході розгляду справи Відповідачем не спростовано факт надання Позивачем послуг та виконання робіт за вказаними вище договорами, а також не надано доказів оплати виконаних робіт та наданих послуг.

Враховуючи все викладене вище, загальна сума заборгованості, яка визнана судом доведеною за договорами про надання робіт: № 17/17 від 15.06.2017, № 4/18 від 22.01.2018, № 7/18 від 23.04.2018, № 17/18 від 06.06.2018, № 20/18 від 22.08.2018, № 10/19 від 02.01.2019, № 3/19 від 02.09.2019 та підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, становить: 1157669,53 грн основного боргу, 52610,34 грн 3% річних та 90540,92 грн інфляційних втрат.

В частині стягнення 107876,83 грн основного боргу, 9439,12 грн 3% річних та 19632,03 грн інфляційних втрат суд відмовляє з підстав, викладених вище, зокрема у зв`язку з пропуском строку позовної давності за Актом № ТЕ-0000057 від 28.08.2017 по Договору № 17/17 від 15.06.2017, а також у зв`язку з неправильними розрахунками 3% річних і інфляційних втрат.

Таким чином позов задовольняється судом частково.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір, відповідно ст. 129 ГПК України, покладається судом на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, зокрема стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у сумі 19512,31 грн (розрахунок: 1300820,79 грн (сума задоволених вимог) / 1437768,77 грн (сума заявлених вимог) х 21566,53 грн (сума судового збору, який підлягав сплаті за подачу даного позову)).

Керуючись ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» (07714, Київська обл., Яготинський р-н, с. Засупоївка, вул. Польова, 41; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 14; код ЄДРПОУ 32499 (один мільйон сто п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 53 коп. основного боргу, 52610 (п`ятдесят дві тисячі шістсот десять) грн 34 коп. 3% річних, 90540 (дев`яносто тисяч п`ятсот сорок) грн 92 коп. інфляційних втрат та 19512 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дванадцять) грн 31 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 107876,83 грн основного боргу, 9439,12 грн 3% річних та 19632,03 грн інфляційних втрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 05.02.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний