ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

26.01.2021 м. Ужгород Справа № 907/637/20

За позовом Комунального підприємства Управління по ремонту та експлуатації автошляхів Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Профітек ЛТД, м. Ужгород

про стягнення 218 746 грн. 80 коп. заборгованості за поставлений товар,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача без виклику

Відповідача без виклику

СУТЬ СПОРУ: Комунальним підприємством Управління по ремонту та експлуатації автошляхів Дніпровської міської ради, м. Дніпро заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Профітек ЛТД, м. Ужгород про стягнення 218 746 грн. 80 коп. заборгованості за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2020 року відкрито провадження у справі № 907/637/20 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику уповноважених представників сторін спору.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року відкладено розгляд справи з підстав, наведених в ухвалі суду.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови договору купівлі-продажу № 014/2 від 07.08.2019 року, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 218 746 грн. 80 коп.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву у порядку ст. ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду про відкриття провадження у справі та ухвала суду від 04.12.2020 року були надіслані на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

07.08.2019 року між Комунальним підприємством Управління по ремонту та експлуатації автошляхів Дніпровської міської ради (продавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Профітек ЛТД (покупцем, відповідачем у справі) укладено Договір купівлі-продажу № 014/2 (надалі - Договір), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити піщано-соляну суміш (склад суміші: пісок - 50%, сіль - 50% - ПСС 1/1) (надалі Товар). Продавець гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в України законодавством. Передача товару здійснюються з дати підписання договору до 30 серпня 2019 року включно, на умовах самовивозу з території продавця, за адресою: м. Дніпро, просп. Праці, 3 (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору).

Згідно розділу 2 Договору, покупець оплачує переданий продавцем товар за ціною, вказаною у Специфікації. Ціни вказуються в національній валюті України. Загальна сума по договору становить 983 746 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 163 957 грн. 80 коп.

Пунктами 3.3., 3.5., 3.6. Договору, визначено, що передача товару продавцем і прийняття його покупцем оформляється актом приймання-передачі, що підписується сторонами. Датою передачі товару вважається дата, вказана в акті прийому-передачі. Підтвердженням отримання товару є акт прийому-передачі, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.п. 4.1. та 4.2. Договору, розрахунки за переданий товар здійснюються у безготівковій формі, після вивезення покупцем товару. Покупець сплачує вартість товару, зазначену в рахунку, протягом 30 банківських днів з моменту підписання акту приймання - передачі товару, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

На підставі п. 9.1. цей Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 року включно, та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

На виконання умов Договору, зокрема, згідно видаткової накладної № 933 від 30.08.2019 року та акту прийому-передачі від 30.08.2019 року, підписаними та скріпленими печатками сторін, копії яких долучено до матеріалів справи, позивач відпустив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 983 746 грн. 80 коп.

У відповідності до п. 4.2. Договору продавець (позивач у справі) виставив до оплати покупцем (відповідачем у справі) рахунок № 972 від 30.09.2019 року на суму 983 746 грн. 80 коп.

Проте, вартість поставленого позивачем товару відповідачем оплачена частково на суму 765 000 грн., з огляду на що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у сумі 218 746 грн. 80 коп., несплата якої стала підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення зазначеної суми заборгованості в примусовому порядку.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено вільне укладення договору сторонами, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 218 746 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 218 746 грн. 80 коп. є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а тому, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 3 281 грн. 20 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Профітек ЛТД, 89424, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Можайського Олександра, будинок 3А (код ЄДРЮОФОПтаГФ 40456339) на користь Комунального підприємства Управління по ремонту та експлуатації автошляхів Дніпровської міської ради, 49040, м. Дніпро, просп. Праці, будинок 3 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 03341641) суму 218 746 (Двісті вісімнадцять тисяч сімсот сорок шість гривень) грн. 80 коп. заборгованості за поставлений товар, а також 3 281 (Три тисячі двісті вісімдесят одну гривню) грн. 20 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 03.02.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.