ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Справа № 915/1186/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю представника позивача Мельников І.Ю.,

відповідач (представник відповідача) в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства Миколаївобленерго, 54017, м.Миколаїв, вул.Громадяньска, 40;

до відповідача: Миколаївської міської ради, 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20;

про: визнання права власності за набувальною давністю

Акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №01/22-7222 від 18.09.2020 в якій просить суд:

- визнати за Акціонерним товариством Миколаївобленерго право власності за набувальною давністю на будівлю комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул.Електронна та вул.Новобузька у місті Миколаєві;

- визнати за Акціонерним товариством Миколаївобленерго право власності за набувальною давністю на рухоме майно встановлене у будівлі комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул.Електронна та вул.Новобузька у місті Миколаєві, а саме: розподільчий пристрій РП-0,4 кВ; розподільчий пристрій РП-6кВ; трансформатор силовий ТМ 250 кВа 6/0,4 кВ заводський номер 901666, 1993 року випуску.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в місті Миколаєві в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька розташована будівля комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132 (далі - КТПП-6/0,4 кВ №1132). У КТПП-6/0,4 кВ №1132 встановлено наступне енергетичне обладнання: 1) розподільний пристрій - РП-0,4 кВ, до складу якого входять: комірки типу ЩО-90 (3 шт.), рубильники типу Р-400 (4 шт.); 2) розподільний пристрій РП-6 кВ, до складу якого входять: комірка типу КСО (3 шт.), вимикачі навантаження типу ВН 10/630 (3 шт.); 3) трансформатор силовий ТМ-250 кВа 6/0,4 кВа - заводський номер 901666, 1993 року випуску. Право власності на КТПП-6/0,4 кВ № 1132 та на встановлене у ній енергетичне обладнання за жодною особою не зареєстровано, тобто у вказаних енергооб`єктів та енергообладнання відсутній власник, а також відсутні інші особи, які претендують на це майно. З метою недопущення виникнення аварійних ситуацій на енергетичному обладнанні КТПП-6/0,4 кВ №1132 та відключення від живлення споживачів електричної енергії, позивач змушений нести необґрунтовані витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Позивач здійснює ремонтно-відновлювальні роботи КТПП-6/0,4 кВ №1132 з червня 2007 року, з метою перевірки працездатності КТПП-6/0,4 кВ №1132 працівниками позивача періодично проводиться її огляд. Вказує, що єдиним користувачем та володільцем КТПП-6/0,4 кВ №1132 та встановленого у ній енергетичного обладнання, які розташовані в місті Миколаєві в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька, є позивач до мереж якого приєднано вищевказане електротехнічне обладнання. Фактично позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном починаючи з червня 2007 року по теперішній час, тобто протягом 13 років. З 2010 року позивач неодноразово звертався до відповідача та його структурних підрозділів про вирішення питання передачі у власність позивача безхазяйної КТПП-6/0,4 кВ №1132. 03.01.2018 на адресу позивача від відповідача надійшов лист від 21.12.2017 №04.01-19/1501 про необхідність передачі на баланс позивачу КТПП-6/0,4 кВ №1132, а також копія протоколу наради від 19.12.2017 за участю представників відповідача, органів комунального господарства, ОСББ «Затишок» та позивача щодо прийняття на баланс КТПП-6/0,4 кВ №1132. Вказане питання так і не було вирішено.

Із посиланням на норми ст.ст. 316, 328, 344 ЦК України, п.п.1.2.4 п.1.2 розділу І, абз.1 п.п.2.2.1, 2.2.10 п.2.2 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі Правила РРЕЕ) АТ Миколаївобленерго просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2020 позовну заяву №01/22-7222 від 18.09.2020 Акціонерного товариства Миколаївобленерго залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали суду від 28.09.2020 року позивач отримав 02.10.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, строк на усунення недоліків закінчується 12.10.2020 року (включно).

12.10.2020 року позивачем надіслано до суду пояснення №01/22-7840 від 12.10.2020 року з долученими документами на виконання вимог ухвали суду від 28.09.2020 року, які надійшли на адресу суду 13.10.2020 року.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/1186/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.11.2020 року.

09.11.2020 року до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника з урахуванням відзиву відповідача, просить у задоволенні позову відмовити.

09.11.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив (а.с. 158-160), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідачем зазначено:

- у своїй позовній заяві позивач не наводить доказів добросовісності заволодіння спірним майном;

- на підтвердження виникнення у позивача права користування спірним майном АТ Миколаївобленерго надано суду договори про постачання електричної енергії, укладені між позивачем та споживачами, та підписані акти розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності, зокрема до позову долучено договір про постачання електричної енергії №44/5189 від 29.04.2009 року, який було укладено з ФОП Кашпуренко О.П. та акти розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності. Відповідач вважає, що ці документи не є достатньою підставою для набуття права власності на спірне майно;

- будівля КТПП-6/0,4 кВ №1132 має ознаки самочинного будівництва, оскільки Миколаївська міськрада не надавала дозвіл на відведення земельної ділянки під її будівництво;

- визнання права власності на КТПП-6/0,4 кВ №1132 вплине на право власності Миколаївської міськради на землю (ч.1 ст.120 ЗК України).

Ухвалою суду від 10.11.2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 10.12.2020 року.

17.11.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 171-172), у якій позивач зокрема зазначив, що відзив на позовну заяву є необгрунтованим та посилаючись на висновки Верховного Суду України, викладені в аналізі від 01.07.2013р., вважає, що матеріалами справи підтверджено добросовісність заволодіння позивачем чужим нерухомим та рухомим майном з метою забезпечення потреб юридичних та фізичних осіб в отриманні електричної енергії, фактів викрадення позивачем будівлі трансформаторної підстанції та її обладнання або заволодіння ними шляхом шахрайства жодним компетентним (правоохоронним) органом не встановлено; встановлення статусу самочинності забудови КТПП-6/0,4 кВ №1132 не є предметом спору у рамках цієї справи; позивач використовує земельні ділянки під енергооб`єктами на правах оренди, відповідно до договорів оренди, укладених з відповідачем, та вказує, що після оформлення права власності, матиме змогу та правові підстави звернутися о відповідача з заявою про надання земельної ділянки під КТПП в оренду згідно чинного законодавства України.

10.12.2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Семенчук Н.О. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.12.2020 року ухвалено провести розгляд справи №915/1186/20 у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу "COVID-19", судове засідання призначено на 26.01.2021 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Як зазначено у позовній заяві, в місті Миколаєві в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька розташовано будівлю комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132 (далі - КТПП-6/0,4 кВ №1132). У КТПП-6/0,4 кВ №1132 встановлено наступне енергетичне обладнання:

1) розподільний пристрій - РП-0,4 кВ, до складу якого входять: комірки типу ЩО-90 (3 шт.), рубильники типу Р-400 (4 шт.);

2) розподільний пристрій РП-6 кВ, до складу якого входять: комірка типу КСО (3 шт.), вимикачі навантаження типу ВН 10/630 (3 шт.);

3) трансформатор силовий ТМ-250 кВа 6/0,4 кВа - заводський номер 901666, 1993 року випуску.

Як зазначає позивач, право власності на КТПП-6/0,4 кВ №1132 та на встановлене у ній енергетичне обладнання за жодною особою не зареєстровано, тобто у вказаних енергооб`єктів та енергообладнання відсутній власник, а також відсутні інші особи, які претендують на це майно.

До КТПП-6/0,4 кВ №1132 приєднані споживачі (юридичні та фізичні особи), що мають укладені з АТ «Миколаївобленерго» (далі - позивач) договори про постачання електричної енергії, а саме:

- 7 точок обліку юридичних осіб: ОСББ «Затишок» (о/р 44/3052, 2 точки обліку), ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» (о/р 44/0021), ПП «Дикий Сад» (о/р 44/0015), ПрАТ «Київстар» (о/р 44/0012), ФОП Кашпуренко О.П. (о/р 44/5189), ФОП Кобихно Р.М. (о/р 44/001);

- 119 точок обліку побутових споживачів, мешканців багатоповерхового будинку по вул. Новобугська, 96 у м. Миколаєві.

За твердженням позивача, з метою недопущення виникнення аварійних ситуацій на енергетичному обладнанні КТПП-6/0,4 кВ №1132 та відключення від живлення споживачів електричної енергії, позивач змушений нести необгрунтовані витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Так, позивач здійснює ремонтно-відновлювальні роботи КТПП-6/0,4 кВ №1132 з червня 2007 року, що підтверджується Актом № 81 приймання виконаних робіт за червень 2007 року по об`єкту ТП-1132 (а.с. 9-10), Актом приймання виконаних робіт №19 331 від 28.12.2017 (а.с. 11), Актом приймання виконаних робіт №2 114 від 26.02.2020 року (а.с. 12).

З метою обслуговування КТПП-6/0,4 кВ №1132 позивачем у 2007 році складено Паспорт трансформаторної підстанції в якому зазначено схему енергетичного обладнання встановленого у КТПП-6/0,4 кВ №1132 та характеристики зазначеного обладнання (а.с. 13-18).

Крім того, з метою перевірки працездатності КТПП-6/0,4 кВ №1132 працівниками позивача періодично проводиться її огляд, що підтверджується листами огляду (перевірки) ТП напругою 6-10/0,38 кВ, які складено 12 серпня 2013 року, 17 серпня 2015 року, 14 серпня 2017 року (а.с. 19-21).

Позивач листом №2458/02-23 від 26.09.2011 року звернувся до Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, в якому зазначив, що для надійного електропостачання споживачів Ленінського району м. Миколаєва має велике значення ТП-1132, яка на теперішній момент за даними позивача безхазяйна. ТП-1132, що розташована за адресою Новобузька, 96, знаходиться в аварійному стані, приміщення не відповідає вимогам безпеки, обладнання застаріле, що загрожує аварійним відключенням. Колишній власник НикЖитлобуд припинив своє існування. Від ТП-1132 живиться відповідальний споживач ОСББ Затишок, перерва в електропостачанні якого може призвести до соціальних незадоволень. Вказує, що ПАТ Миколаївобленерго не має підстав для виконання аварійних робіт та робіт з технічного обслуговування в електричних мережах, що не належить компанії. Також зазначає, що ТП-1132 є транзитною, а її аварійне становище є суттєвою загрозою надійному електропостачанню інших споруд. Враховуючи зазначене, позивач просить у найближчий термін розглянути питання щодо передачі ТП-1132 у його власність (а.с. 56).

Листом №1175/02-23 від 09.04.2013 року позивач звернувся до Миколаївської міської ради, в якому зазначив, що за результатами планової роботи з інвентаризації електричних мереж міста, позивачем виявлено електричні мережі, власники яких невідомі. Зазначає, що у відповідності до Правил технічної експлуатації (ПТЕ) електричні мережі потребують періодичного технічного обслуговування та ремонту, що проводяться у визначені терміни. При відсутності власника профілактичні роботи не проводяться, що призводить до аварійного стану обладнання, непрацездатності пристроїв захисту електричних мереж. Для усунення загрози аварій та недопущення припинення електропостачання споживачів в зазначеній підстанції необхідне проведення капітального ремонту, що в свою чергу потребує значних капіталовкладень. Вказує, що позивач має можливість вкладати кошти в обладнання та мережі, але тільки в ті, що знаходяться у власності позивача. Звертає увагу, що згідно п. 5.1.1 ПТЕ при відсутності атестованого обслуговуючого персоналу експлуатація електроустановок забороняється. Просить сприяння у вирішенні поставленого питання шляхом передачі безгосподарчих електричних мереж, зокрема ТП-1132, у власність позивача (а.с. 57-58).

Позивач листом №878/02-08 від 07.02.2017 року звернувся до Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, в якому вимагав терміново вжити заходів щодо визначення власників енергооб`єктів, зокрема ТП-1132, або невідкладного їх прийняття до комунальної власності з метою забезпечення їх подальшої належної експлуатації (а.с. 59-62).

Відповідно до протоколу наради від 19.12.2017 року за участю позивача, представників відповідача, органів комунального господарства, ОСББ Затишок, за результатами наради вирішено рекомендувати позивачу направити лист до виконавчого комітету Миколаївської міської ради щодо того, що трансформаторна підстанція КТП 1132 знаходиться без балансової належності та розпочати процедуру передачі її на баланс товариства (а.с. 64).

Департамент економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської облдержадміністрації листом №259/01.01-17 від 23.02.2018 року повідомив позивачу, що нерухоме майно, розташоване:

- поблизу житлового будинку №82 по вул. Космонавтів у місті Миколаєві;

- поблизу будинку №67 по вул. Троїцька та вул. Нагірна у місті Миколаєві;

- поблизу житлового будинку №17 по вул. Потьомкінська у місті Миколаєві;

- в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька у місті Миколаєві

не обліковується серед об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області (а.с. 102).

На замовлення позивача 30.03.2018 року КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на громадський будинок: комплектну трансформаторну підстанцію прохідного типу 6/0,4 кВ №1132, інвентаризаційна справа №33894 (а.с. 65-70).

Позивач листом №01/18-862 від 31.01.2020 року звернувся до Департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської облдержадміністрації, в якому зазначив, що АТ «Миколаївобленерго» (далі - Товариство) має намір оформити у власність нерухоме майно - будівлю комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька у м. Миколаєві, а також рухоме майно (електроустаткування), що встановлене у вказаній трансформаторній підстанції - розподільчий пристрій РП-0,4 кВ, розподільчий пристрій РП-6 кВ, трансформатор силовий ТМ-250 кВА 6/0,4 кВ. У зв`язку з викладеним, просить надати інформацію про те, чи обліковуються на балансі або перебувають у власності Миколаївської обласної державної адміністрації чи департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської облдержадміністрації вищевказані об`єкти нерухомого та рухомого майна (а.с. 101).

У відповідь на зазначений лист, Департамент економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської облдержадміністрації листом №260/01.01-17 від 07.02.2020 року повідомив позивача про те, що на даний час розгляд питання щодо надання інформації про те, чи перебуває у власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області нерухоме майно, а саме: будівля комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул. Енгельса та вул. Новобузька у м. Миколаєві, а також рухоме майно (електроустаткування), що встановлене у вказаній трансформаторній підстанції-розподільчий пристрій РП-0,4 кВ, розподільчий пристрій РП-6 кВ, трансформатор силовий ТМ-250 кВА 6/0,4 кВ, перебуває поза межами компетенції департаменту. Для вирішення зазначеного питання рекомендує звернутися до Миколаївської обласної ради (а.с. 103).

Позивач листом №01/18-861 від 31.01.2020 року звернувся до Миколаївської обласної ради, в якому зазначив, що має намір оформити у власність нерухоме майно - будівлю комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька у м.Миколаєві, а також рухоме майно (електроустаткування), що встановлене у вказаній трансформаторній підстанції - розподільчий пристрій РП-0,4 кВ, розподільчий пристрій РП-6 кВ, трансформатор силовий ТМ-250 кВА 6/0,4 кВ. У зв`язку з викладеним, просить надати інформацію про те, чи обліковуються на балансі або перебувають у власності Миколаївської обласної ради (її виконавчих органів) вищевказані об`єкти нерухомого та рухомого майна (а.с. 104).

У відповідь на вказаний лист, Миколаївська обласна рада листом №226-11-05-20 від 12.03.2020 року повідомила позивачу, що спірне майно не перебуває на її обліку (а.с. 105).

Позивач листом №01/18-863 від 31.01.2020 року звернувся до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, в якому повідомив, що має намір оформити у власність нерухоме майно - будівлю комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька у м. Миколаєві, а також рухоме майно (електроустаткування), що встановлене у вказаній трансформаторній підстанції - розподільчий пристрій РП-0,4 кВ, розподільчий пристрій РП-6 кВ, трансформатор силовий ТМ-250 кВА 6/0,4 кВ. У зв`язку з викладеним, просить надати інформацію про те, чи обліковуються на балансі або перебувають у власності Миколаївської міської ради (її виконавчих органів) вищевказані об`єкти нерухомого та рухомого майна.

У відповідь на вказаний лист, Управління комунального майна Миколаївської міської ради листом №437/10/01/08/20 від 20.02.2020 року повідомило, що будівля комплексної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул.Електронної та вул.Новобузької, а також розподільчі пристрої РП-0,4 кВ, РП-6 кВ та трансформатор силовий ТМ-250 кВА 6/0,4 кВ не належать до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва (а.с. 107).

Відповідно до звіту №002431 з незалежної оцінки вартості майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю Український експертний центр по вимірюванню та оцінці на замовлення позивача, станом на 30.03.2020 року вартість комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу 6/0,4 кВ №1132, яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, в районі перетину вул. Електронна та вул. Новобузька, становить 51 729,00 грн (а.с. 71-100, 143).

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Відтак йдеться про добросовісне, але безтитульне заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування). Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Судом вище описано, яким чином позивач заволодів спірним майном; у даному випадку судом встановлено добросовісність позивача при заволодінні ним.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України).

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для рухомого майна такий строк складає п`ять років.

Набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, яким за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відповідно до ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Відповідачем не заперечується той факт, що нерухоме та рухоме майно, про давність володіння яким заявляє позивач, є безхазяйними речами. Власник цього майна невідомий.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював відкрите користування спірним майном.

У 2007 році позивачем складено Паспорт трансформаторної підстанції, в якому зазначено схему енергетичного обладнання встановленого у ТП, характеристики зазначеного обладнання та будівлі ТП .

Відповідно до п.п. 1.2.4. п.1.2 Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи. Оператор системи покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії.

Згідно з абз. 1 п.п.2.2.1 п.2.2. Розділу ІІ Правил РРЕЕ, межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і оператором системи (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору про постачання електричної енергії №44/5189 від 28.04.2009 (а.с. 22-27), укладеного між позивачем та ФОП Кашпуренко Олександром Петровичем, та Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком до Договору (а.с. 31,32), визначено межі балансової належності електромереж та установок.

Згідно вказаних документів межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності за технічний стан і обслуговування електромереж та установок встановлюється на: наконечниках кабелю живлення в РУ-0,4кВ ТП-1132 (а.с. 31).

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору про постачання електричної енергії №44/3052 від 16.07.2009 (а.с. 45-49), укладеного між позивачем та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Затишок, та Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком до Договору (а.с. 53), визначено межі балансової належності електромереж та установок.

Згідно вказаних документів межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності за технічний стан і обслуговування електромереж та установок встановлюється на: наконечниках кабелю живлення, приєднаного до комутаційного пристрою, встановленого в РУ-0,4 кВ ТП-1132 (а.с. 53).

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач є користувачем та володільцем спірного майна, матеріалами справи підтверджується відкритість володіння позивачем спірним майном починаючи з 2007 року. АТ Миколаївобленерго не вчинялися дії спрямовані на приховування від третіх осіб факту володіння та користування спірним майном (протилежного відповідачем не доведено).

Згідно п. 5.6.1.3 Технічна експлуатація електричних станцій і мереж. Правила, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 13.06.2003 №296, власник енергооб`єкта повинен планувати і здійснювати ремонтно-відновлювальні роботи устаткування. Кошти, що отримані від оптового енергоринку за рахунок передбаченої частини тарифу на технічне обслуговування і ремонт, повинні використовуватись виключно за цільовим призначенням.

Пунктом 5.6.1.4 ПТЕЕСМ встановлено, що відповідальність за технічний стан та технічне обслуговування устаткування, будівель та споруд несуть керівники енергооб`єктів і керівники енергокомпаній, до складу яких входять ці енергооб`єкти. Відповідальність за ремонти покладається на керівників енергокомпаній, енергооб`єктів і ремонтних підприємств.

Матеріалами справи підтверджено, що АТ Миколаївобленерго в процесі користування спірним майном здійснювало ремонтно-відновлювальні роботи з 2007 року, працівниками позивача періодично проводиться огляд обладнання.

Спірна трансформаторна підстанція є об`єктом електроенергетики, який призначений для трансформування електричної енергії в мережі змінного струму та для розподілу електроенергії.

Підпунктом 2.2.10. пункту 2.2 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 визначено що, якщо до електричних мереж оператора системи приєднані електричні мережі, які на підставі права власності не належать жодному суб`єкту господарювання та через які електрична енергія передається до технологічних електричних мереж споживача, межа експлуатаційної відповідальності та точка розподілу електричної енергії встановлюються на межі балансової належності споживача. Такі електричні мережі в установленому законодавством України порядку мають бути передані оператору системи, до мереж якого вони приєднані.

Враховуючи специфічні ознаки спірного нерухомого та рухомого майна, що може використовуватися виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією, встановлення судом наявності фактів, які мають значення для цієї справи, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, а саме: законність володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння спірним майном, відсутність в матеріалах справи доказів належності спірного майна до державної, комунальної чи приватної власності, доказів набуття АТ Миколаївобленерго майна, зазначеного у позові, злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку чи того, що у позивача наявний умисел причинити шкоду іншій особі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом відхиляються доводи відповідача щодо того, що спірне приміщення є самочинним будівництвом з огляду на відсутність доказів, які б свідчили, що КТПП 6/0,4 кВ №1132 є самочинним будівництвом у розумінні положень ст. 376 ЦК України.

Набуття права власності на нерухомість за набувальною давністю за рішенням суду є законним способом первинного набуття права власності, отже потенційне оформлення права користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомості, у тому числі щодо землі комунальної власності, не може вважатися порушенням прав територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міськради на земельну ділянку, що наразі не сформована та не є об`єктом цивільних прав будь-якої особи.

Враховуючи положення ч. 1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Судовий збір у сумі 2 102,00 грн відповідно до ст.129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Акціонерним товариством Миколаївобленерго право власності за набувальною давністю на будівлю комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул.Електронна та вул.Новобузька у місті Миколаєві.

3. Визнати за Акціонерним товариством Миколаївобленерго право власності за набувальною давністю на рухоме майно встановлене у будівлі комплектної трансформаторної підстанції прохідного типу (КТПП) 6/0,4 кВ №1132, яка розташована в районі перетину вул.Електронна та вул.Новобузька у місті Миколаєві, а саме: розподільчий пристрій РП-0,4 кВ; розподільчий пристрій РП-6кВ; трансформатор силовий ТМ 250 кВа 6/0,4 кВ заводський номер 901666, 1993 року випуску.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.02.2021.

Суддя Н.О. Семенчук