ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року м.Дніпро Справа № 908/3594/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Уперєва Д.В.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2020 року у справі №908/3594/19 (суддя Горохов І.С.)

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Лад", 69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 72, ідентифікаційний код 33528417

про стягнення вартості частки майна товариства,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

В грудні 2019 року до господарського суду Запорізької області звернулась фізична особа ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Новий Лад», в якому просила стягнути з відповідача на її користь вартість належної їй частки майна товариства в сумі 17 600,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.09.2018 року, її було виключено з ТОВ «Новий Лад», як учасника, що володіє часткою статутного капіталу в розмірі 40%, про що зроблено запис №1 005219 від 15.06.2018 року. Відтак, позивачка вважає, що на підставі положень п.4.5. статуту (в редакції до 15.06.2018 року), вона має право на отримання вартості частки майна Товариства, пропорційно розміру її частки у статному капіталі Товариства.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.07.2020 року у справі відмовлено в задоволенні позовних вимог фізичної особи ОСОБА_1 до ТОВ «Новий Лад» про стягнення вартості частки майна товариства.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадові особі товариства (в силу ч. 1 ст. 148 ЦК України), тобто 28.08.2009 року. Доказів відкликання вказаної заяви позивачем суду не надано. Після подання нотаріально посвідченої заяви та отримання майнового внеску ОСОБА_1 не зверталась до господарського суду з позовом про зобов`язання Товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства, у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства.

Щодо заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників Товариства та повернення майна переданого в якості вкладу до статутного капіталу від 21.05.2009 року суд зазначив, що така заява є неналежно оформленою і не може бути підставою для виходу учасника з товариства та проведення з ним відповідних виплат, оскільки не створює правових наслідків для сторін. Відсутність нотаріального посвідчення підпису заявника на заяві про вихід з Товариства не дає підстави вважати дійсним волевиявлення учасника товариства щодо виходу зі складу його учасників.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Запорізької області у даній справі, ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції від 29.07.2020 року скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1 до ТОВ «Новий Лад» про стягнення вартості частки майна товариства у сумі 17 600,00 грн. задовольнити, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Скаржник в обґрунтування підстав звернення з апеляційною скаргою зазначає, що:

- протокол загальних зборів учасників ТОВ «Новий Лад» від 25.08.2009 року, за яким її виключено зі складу учасників Товариства, та акт приймання - передачі частки у статному капіталі ТОВ «Новий Лад» від 25.08.2009 року, за яким їй начебто передано частку, були складені передчасно, за три дні до фактичної дати звернення позивачки із нотаріальною заявою про вихід із Товариства, від 28.08.2009 року;

- незважаючи на факт звернення до Товариства із заявою від 28.08.2009 року про вихід, позивачка змінила своє рішення і продовжила приймати участь в управлінні Товариством, що підтверджується протоколами загальних зборів учасників ТОВ «Новий Лад» до грудня 2017 року;

- Товариство не зверталось до державного реєстратора із вимогою провести державну реєстрацію змін складу учасників Товариства на підставі заяви від 28.08.2009 року, не вчинило жодних дій спрямованих на виключення позивачки зі складу учасників Товариства, що свідчить про визнання ОСОБА_1 законним учасником Товариства;

- під час розгляду справи, позивачка неодноразово зазначала про сумнів щодо дійсності її підпису на акті приймання - передачі частки від 25.08.2009 року, крім того, за цим актом учаснику передається майно товариство, однак ОСОБА_1 не зверталась до Товариства із заявою про отримання своєї частки саме в майновому вигляді. Перелік майна, що включає акт, не враховує фактично внесені позивачкою кошти на виконання рішення учасників від 21.09.2007 року (Протокол №11), а також не враховує ступінь зносу майна (цінової вартості), що передавалось нею у кості вкладу при формуванні статутного капіталу Товариства ще в 2005 році.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

07.10.2020 року від ТОВ «Новий Лад» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення у справі залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що:

- скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції з порушенням строку, встановленого нормами ГПК України для апеляційного скарження рішення у справі (ст. 256 ГПК України);

- позивачка звернулась до Товариства із заявою в травні 2009 року, в межах строку, визначеного ст. 148 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), протягом тримісячного строку, а саме в серпні 2009 року відбулось загальні збори учасників, на яких було прийнято рішення про задоволення зави ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників Товариства;

- ОСОБА_1 не зверталась до Товариства з заявою про скасування заяви про вихід від 28.08.2009 року, отже на не скористалась правом відмовитись від одного стороннього правочину в порядку ст. 214 ЦК України;

- Позивачка подала необхідні документи для виходу зі складу учасників Товариства, добровільно вийшла зі складу учасників Товариства у 2009 році, отримала належну їй частку майна у розмірі 17 600, 00 грн. (акт приймання - передачі частки від 25.08.2009 року в редакції п. 4.5. статуту). Скаржником, як учасником Товариства, було дотримано порядок виходу з товариства зокрема ст.ст. 116, 148 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин);

- невнесення змін до установчих документів Товариства до червня 2018 року, не підтверджує законної участі ОСОБА_1 в загальних зборах учасників Товариства, що проводились після серпня 2009 року.

В підтвердження своєї правової позиції, наведеній у відзиві, відповідач посилається на лист Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 18.06.2009 p. N 7184 «Про момент виходу учасника зі складу ТОВ», лист Верховного суду України від 01.08.2007року, постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13, рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 року №04-5/14.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2020 року у справі та призначено судове засідання на 27.10.2020 року.

У зв`язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., розгляд справи призначений на 10.11.2020 року.

10.11.2020 року розгляд справи відкладено на 27.01.2021 року.

27.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

У судовому засіданні сторони та їхні представники надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Також, представник позивача просив задовольнити клопотанням про призначення експертизи. Обґрунтовуючи необхідність призначення експертизи представник зазначає, що для всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та правильного вирішення спору необхідно встановити дійсність підпису ОСОБА_1 , що зроблений на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Новий Лад» від 25.08.2009 року та акті приймання - передачі майна від 25.08.2009 року, також запропоновано низьку питань, що мають бути поставлені на вирішення експерту. Оскільки зазначені документи викликають сумнів у сторони, як недостовірні докази.

Розглянувши клопотання позивача про призначення судової технічної експертизи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що позивачка зверталась з таким клопотання до суду першої інстанції. Посилання представника позивача, як на підставу неможливості ініціювання зазначеної експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції відсутність у позивачки оригіналів документів на дату порушення провадження у справі, а їх долучення в оригіналах відбулось 03.07.2020 року, під час перебування повноваженого представника позивача на лікарняному, про що останній дізнався вже на стадії дослідження доказів, не є належними доказами причин, що об`єктивно не залежали від представника позивача та зумовили незвернення до суду першої інстанції з даним клопотанням.

Згідно з частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2020 року позивачка отримала копію відзиву на позовну заяву відповідача, що був наданий з додатками до місцевого господарського суду 31.01.2020 року. Отже, позивачка була обізнана про існування спірних документів з лютого 2020 року, однак не скористалась свої правом ініціювання призначення експертизи у справі. Можливість вчасного подання клопотання про призначення експертизи залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Враховуючи, що позивач не скористався своїм правом подати клопотання про призначення експертизи у суді першої інстанції та не надав належних доказів неможливості заявлення даного клопотання у суді першої інстанції, а також необхідно зазначити, що в даному випадку висновок судового експерта за результатами проведення судової технічної експертизи у даній справі буде доказом, який не був поданий та досліджений судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотанні, а також про відсутність правових підстав для призначення судової експертизи.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

В квітні 2005 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис №1 005219 про державну реєстрацію юридичної особи в організаційно правовій формі «Товариство з обмеженою відповідальністю» та назвою «Новий Лад» (т.1 а.с.21).

28.04.2005 року громадянами України, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які діяли на підставі протоколу установчих зборів ТОВ «Новий Лад» від 10.03.2005 року, надалі разом засновники, з однієї сторони, а з іншої - ТОВ «Новий Лад», в особі виконавчого директора ОСОБА_3 , яка діяла на підставі статуту, склали та підписали акт приймання - передачі майна для ведення господарської діяльності Товариства, загальною вартістю 29 000,00 грн., з метою формування статутного капіталу Товариства (т.1 а.с.59). Статутний капітал товариства був розподілений між його учасниками порівну, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належали частки по 50%, що становило по 14 500,00 грн. кожному.

21.09.2007 року на загальних зборах учасників Товариства, оформлених протоколом №11 (т.2 .а.с.74), зокрема прийнято рішення про:

- збільшення розміру статного капіталу до 44 000,00 грн. за рахунок власних коштів учасників;

- перерозподіл часток між учасниками, ОСОБА_2 - 60%, що еквівалентно 26 400,00 грн., ОСОБА_1 - 40% , що еквівалентно 17 600,00 грн.;

- призначення на посаду виконавчого директора ОСОБА_1 та затвердження нової редакції статуту.

21.05.2009 року до Товариства в особі секретаря загальних зборів учасників (генерального директора) ОСОБА_2 звернулась позивачка з заявою (т.2 а.с.69), в якій просила розглянути на загальних зборах учасників Товариства питання її добровільного виходу зі складу учасників та повернення майна (в натуральній формі), що було передано у якості вкладу до статутного капіталу.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом б/н від 25.08.2009 року (т.2 а.с.70-71), зокрема, прийняті такі рішення:

- задоволено заяву ОСОБА_1 про вихід з Товариства, встановлено строк для повернення майнового внеску, що був зроблений з метою формування статутного капіталу товариства у розмірі 40%, що еквівалентно 17 600,00 грн. до 27.08.2009 року;

- підлягає довнесенню сума 17 600,00 грн., вартість частки 40% статутного капіталу, учасником ОСОБА_2 з метою формування 100% статутного капіталу, що еквівалентно 44 000,00 грн. та затверджено єдиним учасником Товариства ОСОБА_2 із часткою в статутному капіталі 100%;

- затверджено нову редакцію статуту та зобов`язано виконавчого директора ОСОБА_1 забезпечити проведення державної реєстрації змін.

В той же день 25.08.2009 року ОСОБА_1 та ТОВ «Новий Лад» в особі генерального директора ОСОБА_2 , підписали акт приймання - передачі майна (т.2 а.с.72), за яким Товариство передало, а позивачка прийняла майновий внесок, що був зроблений у якості вкладу до статутного капіталу Товариства, загальною вартістю 17 600,00 грн. Також, сторони погодили, що майно передається у придатному для використання стані; вартість майна визначена за домовленістю сторін.

28.08.2009 року ОСОБА_1 звернулась до Товариства із заявою про добровільний вихід з Товариства (т.2 а.с.73), в якій також зазначила про відсутність майнових та фінансових претензій до Товариства. Справжність підпису на зазначеній заяві посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б. та зареєстрована в реєстрі за №1110.

Незважаючи на прийняті учасниками рішення 25.08.2009 року, що були оформлені протоколом №б/н, щодо виключення ОСОБА_1 з учасників Товариства, та наявної заяви від 28.08.2009 року, відповідної державної реєстрації змін до установчих документів Товариства та змін до відомостей про учасників (засновників) юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі зроблено не було.

Як вбачається з копії реєстраційної справи (т.1 а.с.107-202), сформованої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, протягом жовтня 2009 року - 28 грудня 2017 року позивачка обліковувалась учасником Товариства із часткою 17 600,00 грн., що еквівалентно 40% статутного капіталу.

ОСОБА_1 приймала участь не тільки у загальних зборах учасників Товариства, що відбувались протягом зазначеного часу в якості учасника, секретаря, а також продовжувала обіймати посаду виконавчого директора Товариства, була наділена повноваженнями підписанта реєстраційних карток про внесення змін до відомостей про юридичну особа, які містяться в Єдиному державному реєстрі щодо юридичної особи, що були пов`язані, так і не пов`язані зі змінами до установчих документів Товариства та відомостей про юридичну особу, а також представником платника від імені Товариства при здійсненні оплати мита за державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства, підписантом фінансових звітностей Товариства (т.1 .а.с.82, 86, 108, 109, 112, 113, 115, 116, 118, 119, 120, 121, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 131, 132, 133, 138, 139, 140, 143-146).

28.12.2017 року державним реєстратором зроблений запис №0005219 про зміну складу підписантів юридичної особи (т.1 .а.с.147-151), а саме на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Новий Лад» від 30.11.2017 року, оформлених протоколом №25/11-17 (т.1 .а.с.152), з якого вбачається, що єдиним присутнім учасником на цих зборах, що володіє часткою в статутному капіталі Товариства 60%, що еквівалентно 26 400,00 грн., прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з відомостей, що містяться в державному реєстрі щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому чисті підписувати банківські документи та інш. Обрано нового підписанта - ОСОБА_2 . Крім того, в цьому ж протоколі зазначено, що ОСОБА_1 попереджена та запрошена на збори в телефонному режимі, на загальні збори учасників не з`явилась.

07.06.2018 року (т.1 .а.с.156) відбулись загальні збори учасників ТОВ «Новий Лад», на яких був присутній єдиний учасник ОСОБА_2 , що володіє часткою в статутному капіталі Товариства 60%, що еквівалентно 26 400,00 грн. Учасник ОСОБА_1 попереджена згідно законодавства та запрошена на збори, не з`явилась.

На підставі рішень, що були прийняті на зазначених загальних зборах учасників Товариства, 08.06.2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Спірідоновою М.А. засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 , що був зроблений у новій редакції статуту Товариства, затвердженого протоколом від 08.06.2018 року. Запис в реєстрі №1102 (т.1 а.с.157-176).

Як вбачається з розділу 1 та 7, учасниками Товариства є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Статутний капітал Товариства становить 44 000,00 грн. та розподілений між його учасниками наступним чином:

- ОСОБА_2 , володіє часткою у розмірі 60%, що еквівалентно 26 400,00 грн.;

- ОСОБА_1 , володіє часткою у розмірі 40%, що еквівалентно 17 600,00 грн.

Нова редакція статуту від 08.06.2018 року була зареєстрована державним реєстратором 12.06.2018 року за №1005219 (т.1 .а.с.154-155).

14.06.2018 року державним реєстратором зареєстровано зміни до установчих документів юридичної особи - ТОВ «Новий Лад» та внесено зміни до відомостей про склад учасників (засновників) юридичної особи, запис №2005219 (т.1 а.с.178-181). Як вбачається з наданих державному реєстратору документів, 14.06.2018 року рішенням загальних зборів учасників Товариства (т.1 а.с.182), оформлених протоколом №14-06/18, зокрема, вирішено виключити ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства на підставі п.12.1 статуту (у зв`язку з систематичним невиконання або неналежним виконанням обов`язків, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства). Провести розрахунок з ОСОБА_1 до кінця року, відповідно до вимог законодавства.

Згідно протоколу №14-06/18, єдиним учасником ОСОБА_2 вирішено провести перерозподіл часток у статутному капіталі Товариства, так ОСОБА_2 належить частка в розмірі 60%, що еквівалентно 26 400,00грн., ТОВ «Новий Лад» належить частка в розмірі 40%, що еквівалентно 17 600,00 грн. Затверджено нову редакцію статуту Товариства.

Справжність підпису ОСОБА_2 на протоколі від 14.06.2018 року посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Спірідоновою М.А. та зареєстровано в реєстрі за №1159.

ОСОБА_1 звернулась до Відповідача з листом від 12.08.2019 року, в якому просила виплатити вартість її частки у статному капіталі Товариства в сумі 17 600,00 грн., у з зв`язку з її виключенням зі складу учасників Товариства (т.1 а.с.25).

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Учасники господарського товариства мають право вийти в передбаченому установчими документами порядку зі складу товариства (ч.1 ст. 88 ГК України).

Аналогічна норма закріплені і в ст. 116 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом вийти у встановленому порядку з товариства.

Стаття 148 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства.

Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

Якщо вклад до статутного фонду був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.

Пленум ВСУ в своїй постанові від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

У разі, якщо товариство не вчиняє дії у зв`язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов`язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону про господарські товариства (п.28).

Відповідно до ст.7 Закону зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Товариство зобов`язане у п`ятиденний строк повідомити орган, що провів реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих документах, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Отже, підставою для виходу з товариства з обмеженою відповідальністю є заява учасника, подана відповідній посадовій особі товариства або за наявності доказів вручення заяви цим особам органами зв`язку. Подання заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних прав та обов`язків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників.

Розділ 4 статуту Товариства, в редакції від 21.09.2007 року (номер реєстраційної дії 5005219 від 01.10.2007 року), чинній на дату виключення ОСОБА_1 , визначає право учасника вийти з Товариства, повідомивши про це письмово загальні збори учасників Товариства (т.1 а.с.15).

Під час розгляду справи позивачка підтвердила факт звернення із заявою від 21.05.2009 року до секретаря загальних зборів учасників Товариства ОСОБА_2 , в якій просила виключити її зі складу учасників Товариства, нотаріальне посвідчення підпису на якій не вимагалось законодавством станом на момент звернення до Товариства.

З метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства під час вирішення господарськими судами спорів, що виникають з корпоративних правовідносин, Пленуму ВГС в свій постанові від 25.02.2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», надав наступні роз`яснення:

- 4.12. Під час вирішення спорів, пов`язаних з виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник ТОВ (ТДВ) має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству. Встановлюючи момент виходу учасника з товариства, господарським судам слід враховувати, що таким моментом є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України.

- 4.15. Судам слід враховувати, що у разі виходу учасника з товариства чинне законодавство не передбачає настання у товариства обов`язку здійснити виплату такому учаснику вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, у строки, коротші, ніж встановлені статтею 54 Закону України "Про господарські товариства". Водночас обов`язок товариства щодо розрахунків при виході з нього учасника виникає на підставі відповідного припису закону та не пов`язаний з наявністю або відсутністю вимоги про здійснення виплати.

- 4.16. Відкликання заяви про вихід після її отримання товариством допускається лише за згодою самого товариства та у разі, якщо відповідні зміни у складі учасників товариства не пройшли державної реєстрації.

- 4.17. Якщо товариство не вчиняє дій у зв`язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов`язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства".

25.08.2009 року загальними зборами учасників ТОВ «Новий Лад» прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 від 21.05.2009 року про вихід та виплату їй належної частки в статутному капіталі відповідача пропорційно долі в сумі 17 600,00 грн., що еквівалентно 40% статутного капіталу (протокол б/н від 25.08.2009 року ( т.2 .а.с.69-71).

В той же день 25.08.2009 року між позивачкою та Товариством в особі генерального директора Вітвіцього С.В. підписано акт приймання - передачі майна (т.2 .а.с.72), за яким ОСОБА_1 повернуто майновий внесок (офісні меблі та техніка), що був зроблений у якості вкладу до статутного капіталу Товариства, загальною вартістю 17 600,00 грн. Зазначена вартість майна визначена за домовленістю сторін, згідно п. 5 акта.

Між тим, 28.08.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б. посвідчено справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про вихід з ТОВ «Новий Лад» та зареєстровано в реєстрі за №1110 (т.2 а.с.73). В заяві позивачка повідомляє загальні збори про відсутність у неї майнових та фінансових претензій до Товариства.

Пункт 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ 03.03.2004 року №20/5, чинної на дату проведення реєстраційної дії, нотаріально посвідчуванні правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо правочин, заява чи інший документ підписаний за відсутності нотаріуса, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним.

Позивачка визнає зміст вказаної заяви від 28.08.2009 року. Матеріали справи не містять доказів скасування даної реєстраційної дії/заяви.

Як передбачено ст. 7 Закону, зміни, які сталися в установчих документах товариства, підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Товариство зобов`язане у п`ятиденний строк повідомити орган, що провів реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих документах, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Вбачається, що протягом 2009 року не відбувались будь-які реєстраційні дії, пов`язані зі змінами відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно юридичної особи - відповідача (т.1 а.с.23).

Верховний Суд звертає увагу, що вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку (в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №127/16567/17, постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №902/710/16).

Після втрати статусу учасника Товариства та отримання вартості частки у статутному капіталі Товариства ОСОБА_1 продовжувала взаємовідносини з юридичною особою у якості секретаря загальних зборів учасників Товариства, що проводились після її виключення, підписанта фінансових звітностей, повноваженого представника Товариства на звернення до державного реєстратора з метою внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, а також зазначалась учасником, що не з`явився на загальні збори.

Проте, за весь цей час, позивачка не вичиняла дій, спрямованих на відкликання своїх заяв про вихід після їх отримання Товариством, не зверталась до суду з позовом про зобов`язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства, у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі ст. 7 Закону України "Про господарські товариства".

Матеріали справи не містять жодних доказів існування спору між позивачкою та Товариством щодо недійсності прийнятих рішень загальними зборами учасників Товариства з серпня 2009 року по червень 2018 року та/або скасування будь-яких реєстраційних дій, що вчинені на підставі рішень, прийнятих загальними зборами учасників Товариства за цей період.

Отже, позивачка визнає втрату статусу учасника Товариства та заявляє вимогу про стягнення вартості майна ТОВ «Новий Лад», пропорційної частці у статутному фонді, в сумі 17 600,00 грн. Проте підставою проведення з нею розрахунку вважає виключення її зі складу учасників Товариства, що і є причиною спору.

Згідно зі ст. 54 Закону при виході учасника з Товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Частиною 2 ст. 148 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного фонду був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Наведені положення законодавства України, що передбачають виплату вартості частки майна товариства при виході учасника із товариства, пропорційну частці у статутному капіталі, є імперативними.

Місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що 25.08.2009 року ОСОБА_1 реалізувала своє право на отримання при виході з Товариства вартості частини майна товариства, пропорційної частці у статутному фонді, в сумі 17 600,00 грн., що еквівалентно 40% статутного капіталу Товариства, що підтверджується актом приймання - передачі майна (т.1 а.с.64). Сторони самостійно визначили спосіб виплати вартості частини майна Товариства, зокрема шляхом передачі майна в натурі, оскільки вклад ОСОБА_1 до статутного фонду був здійснений шляхом передачі права користування майном (т.1 а.с.59). Відповідно, майно підлягало поверненню учасникові без виплати винагороди.

Зазначений акт приймання-передачі є належним доказом, що підтверджує виконання Товариством свого зобов`язання з передачі/повернення на користь позивачки майна, в якості внеску до статного капіталу Товариства.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 ГПК України).

Посилання скаржника на наявність: двох заяв про вихід зі складу учасників ТОВ «Новий Лад» (від 25.08.2009 року та від 28.08.2009 року); передчасне складання акта приймання - передачі частки від 25.08.2009 року; непроведення державної реєстрації нової редакції статуту та невнесення змін у ЄДР інформації про зміну складу учасників Товариства, що підтверджує визнання позивачки учасником Товариства і після серпня 2009 року, недійсність її підпису на акті приймання - передачі частки від 25.08.2009 року, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та спростовані наступним:

- позивачка визнає факт звернення з обома заявами до відповідача;

- передчасне складання акта приймання - передачі частки від 25.08.2009 року не спростовує його змісту та не доводить його фіктивність. Клопотання про проведення почеркознавчої експертизи у суді першої інстанції заявлено не було.;

- вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства, та не є також перешкодою щодо цього факт подальшої роботи позивачки у Товаристві;

- матеріали справи не містять доказів звернення протягом вересня 2009 року - червня 2018 року позивачки до Товариства з заявою про відкликання заяв про вихід, відповідно, і Товариством не було схвалено їх відкликання;

- недійсність підпису ОСОБА_1 на протоколі від 25.08.2009 року та акті приймання - передачі майна від 25.08.2009 року не встановлена, вимога про сплату дивідендів не була предметом судового розгляду.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Судова колегія приходить до висновку про те, що обставини, зазначені у апеляційній скарзі, не підтвердилися, що свідчить про безпідставність тверджень скаржника.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2020 року прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення - без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2020 року у справі №908/3594/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2020 року у справі №908/3594/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню до Верховного Суду протягом 20 днів від дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01.02.2021 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді: Ю.Б. Парусніков

І.О. Вечірко