СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" лютого 2021 р. Справа № 922/3423/20

Суддя Радіонова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісентіс», м. Харків (вх. №391Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2020 (повний текст складено 28.12.2020, суддя Аріт К.В) у справі №922/3423/20

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісентіс", м.Харків
про стягнення 286193,24 грн.
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісентіс" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 286193,24 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3423/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі №922/3423/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісентіс" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 286 193,24 грн та 4292,90 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 27.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дісентіс» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 по справі №922/3423/20, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2021 року визначено колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення позивача із позовною заявою про стягнення грошових коштів, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведені приписи Закону України "Про судовий збір" сума судового збору, яка повинна бути сплачена позивачем за подання позовної заяви становить 4292,90 грн.

Харківська міська рада за звернення до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення 286193,24 грн. сплачено судовий збір у розмірі 4292,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.10.2020 року №2160 (а.с.16).

За приписами підпункту 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 року у справі №922/3423/20 апелянт повинен сплатити судовий збір у сумі 6439,35 грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що апелянтом не сплачено судовий збір у сумі 6439,35 грн., що підтверджується апеляційною скаргою, до якої не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Тобто, скаржником при поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 року у справі №922/3423/20 в порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів про сплату судового збору у порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність сплатити скаржнику судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 року у справі №922/3423/20 у розмірі 6439,35 грн.

Крім того, скаржником в апеляційні скарзі зазначено, що повний текст судового рішення складений 04.01.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/3423/20 ухвалено 28.12.2020, повний текст складено 28.12.2020.

Отже законодавчо визначений строк на оскарження рішення суду у справі № 922/3423/20 та подання апеляційної скарги сплив 18.01.2021.

Натомість, апеляційна скарга була подана відповідачем до суду апеляційної інстанції через місцевий господарський суд лише 27.01.2021 (вх. № 134), що підтверджується штампом канцелярії Господарського суду Харківської області.

Таким чином, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі № 922/3423/20 подана відповідачем з пропуском встановленого частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами другою та третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Натомість, в апеляційній скарзі відповідачем не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції, в матеріалах апеляційної скарги також відсутнє письмове клопотання про поновлення такого строку. В апеляційній скарзі відповідач лише посилається на отримання ним оскаржуваного рішення 04.01.2021.

Законодавець не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за відсутності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, апеляційний суд позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Скаржник не надав доказів на підтвердження дати отримання ним копії оскаржуваного рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі № 922/3423/20.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України, із застосуванням приписів статті 174 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги пунктів 2 та 4 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ст.260 цього Кодексу є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Поряд із цим, згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісентіс», м.Харків на рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2020 у справі №922/3423/20 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Дісентіс» усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліки, встановлені при поданні апеляційної скарги, а саме:

- надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 6 439,35 грн у встановленому порядку за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/);

- заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску;

- надати докази, що підтверджують дату отримання скаржником копії оскаржуваного ним судового рішення суду першої інстанції.

3. Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.О. Радіонова