ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3522/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудс Делівері»

до Фізичної особи-підприємця Джангоєвої Ніно Джемалівни

про стягнення 26 886,78 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

За участю секретаря судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудс Делівері» (надалі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Джангоєвої Ніно Джемалівни (надалі - відповідач) про стягнення 26 886,78 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2020 року відкрито провадження у справі № 911/3522/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12.01.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 28.12.2020 року представником позивача подано заяву б/н від 28.12.2020 року про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 12.01.2021 року не з`явився.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 12.01.2021 року не з`явився, відзив на позов не подав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.01.2021 року розгляд справи відкладався на 26.01.2021 року.

В судове засідання 26.01.2021 року позивач та відповідач не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 26.01.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 06.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудс Делівері» (позивач, Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Джангоєва Ніно Джемалівна (відповідач, Покупець) укладено Договір поставки №1782 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукти харчування, визначені в п. 2.1 цього Договору (надалі - Товар), а Покупець прийняти та оплатити Товар в асортименті, кількості та за цінами викладеними у Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п.1.2 Договору визначено, що під Додатками до цього Договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені Постачальником замовлення Покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником. Всі Додатки до цього Договору становлять його невід`ємну частину Договору.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що поставка товару здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, її часткове співвідношення (асортимент, найменування) кожної партії товару узгоджуються сторонами шляхом оформлення замовлення (специфікацій) на поставку товару відповідно до умов, визначених цим Договором.

Поставка товару здійснюється партіями. Під партією товару розуміється частина товару за однією специфікацією, поставка якої може бути здійснена за згодою сторін, (п. 4.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених Сторонами специфікаціях та у відповідності до правил міжнародної інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Специфікація Покупця повинна містити асортимент, кількість товарів, строк поставки (календарну дату) та повинна бути попередньо надіслана Постачальнику у формі, що дозволяє зафіксувати момент передачі замовлення (лист, телеграма, телефонограма, факс, е-mail). Постачальник гарантує виконання прийнятого та узгодженого з Покупцем Специфікації, виходячи з наявного товару на складі Постачальника (п.4.4 Договору).

Відповідно до п. 4.6 Договору визначено, що право власності на товар, а разом з ним і ризик видаткової загибелі переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання і уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент отримання товару.

Згідно з п.6.1 Договору розрахунок за кожну партію товару здійснюється Покупцем шляхом перерахуванням коштів у безготівковій формі на поточний рахунок Постачальника.

Пунктом 6.4 Договору визначено, що Покупець зобов`язується здійснити оплату товару не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати приймання товару Покупцем, що вказана в накладній.

Позивач зазначає, що на підставі Договору ним здійснено поставку товару відповідачу

- за видатковою накладною №4846 від 24.04.2020 року на суму 3 089,29 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 08.05.2020 року;

- за видатковою накладною №5062 від 01.05.2020 року на суму 3 911,53 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 15.05.2020 року;

- за видатковою накладною №5258 від 08.05.2020 року на суму 4 327,73 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 22.05.2020 року;

- за видатковою накладною №5493 від 15.05.2020 року на суму 3 512,05 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 29.05.2020 року;

- за видатковою накладною №5791 від 22.05.2020 року на суму 2 281,38 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 05.06.2020 року;

- за видатковою накладною №6095 від 29.05.2020 року на суму 2 200,68 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 12.06.2020 року;

- за видатковою векидною №6338 від 03.06.2020 року на суму 3512,82 грн. Граничний строк сплати за поставлений товар становить 17.06.2020 року.

Всього за наведеним видатковими накладними було поставлено товар на загальну суму 22 835,48 грн.

Однак, відповідач в порушення умов Договору своєчасно та в повному обсязі за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 22 835,48 грн.

Відповідно до п. 9.3. Договору у випадку несвоєчасної оплати Товару згідно умов Договору протягом 10 (десяти) календарних днів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції.

Також, як встановлено п.9.4. Договору, у випадку несвоєчасної оплати продукції згідно умов Договору протягом більше, ніж 10 (десять) календарних днів, Покупець також сплачує на користь Постачальника пеню, яка обчислюється з 11 (одинадцятого) дня прострочення оплати відповідної партії товару у розмірі 0,5% процента, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, позивач в позові просить стягнути з відповідача 22 835,48 грн. боргу, 363,41 грн. 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, 2 283,55 грн. штрафу на підставі п. 9.3. Договору та 1 404,34 грн. пені на підставі п. 9.4. Догвору з врахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ.

Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не заперечував, відзив на позов не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором купівлі-продажу, за яким згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та збезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача в сумі 22 835,48 грн. з неоплати поставленого товару, яка підлягає стягненню за рішенням суду. Відповідач заборгованість не заперечив, доказів її погашення суду не надав.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи наведені в розрахунку позивача періоди прострочення оплат, які відповідачем не заперечені та не спростовані, згідно з п.п. 9.3, 9.4 Договору та п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманого товару 363,41 грн. 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, 2 283,55 грн. штрафу на підставі п. 9.3. Договору та 1 404,34 грн. пені на підставі п. 9.4. Догвору з врахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ. Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня, штраф та 3% річних по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем заявлено до відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., судом встановлено, що позивачем не надано доказів, що відповідна правнича допомога надавалась саме адвокатом, та не надано акту виконаних робіт з переліком наданих правничих послуг. У зв`язку з чим, суд згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, не вбачає достатніх підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 126, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудс Делівері» до Фізичної особи-підприємця Джангоєвої Ніно Джемалівни про стягнення 26 886,78 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Джангоєвої Ніно Джемалівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудс Делівері» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 124, кв. 55, ) 22 835,48 грн. основного боргу, 363,41 грн. 3% річних, 2 283,55 грн. штрафу, 1 404,34 грн. пені та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 08.02.2021 року