РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1164/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Грінд Компані

проспект Слобожанський будинок 40А, м. Дніпро, 49051

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Переможець

юридична адреса с. Лісконоги, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16031

адреса для листування вул. Центральна, 11-А, с. Лісконоги, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16031

про стягнення 20496,32 грн

Без виклику учасників справи

Товариством з обмеженою відповідальністю Грінд Компані подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Переможець про стягнення 20496,32 грн, у тому числі 15000,00 грн основного боргу, 4397,10 грн пені та 1099,22 грн 3% річних.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції № 0602/20 від 06.05.2020 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду та позивачу у порядку, визначеному ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, та попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 07.12.2020, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до Господарського процесуального кодексу строк не скористався. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що також передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 20496,32 грн, у тому числі 15000,00 грн основного боргу, 4397,10 грн пені та 1099,22 грн 3% річних за неналежне виконання відповідачем договору поставки сільськогосподарської продукції № 0602/20 від 06.05.2020.

До обставин, які є предметом доказування у даній справі, відноситься встановлення факту наявності між сторонами договірних відносин, виконання позивачем умов договору щодо поставки товару та відповідно неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати товару.

Як слідує із матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грінд Компані" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Переможець" (Покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 0605/20 від 06.05.2020 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1, 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію (надалі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах визначених цим Договором.

Під сільськогосподарською продукцією в цьому Договорі розуміється макуха соняшникова, шрот соняшниковий, пивна дробина, барда спиртова. Асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці за цим договором, а також базис поставки зазначаються у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріплюються печатками сторін, та підтверджуються товарною (товарно-транспортною) або видатковою накладною, підписаною обома сторонами.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що ціна за одиницю товару та загальна вартість товару за кожну партію поставки встановлюється сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Умови оплати партії товару за цим Договором встановлюється Специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього Договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріплюються печатками сторін (п. 2.4 Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору поставка товару здійснюється на умовах визначених Специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього Договору, відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року).

Поставка товару здійснюється партіями впродовж дії даного Договору. Під партією слід розуміти визначену кількість товару, яка зазначена у Специфікації (п.3.3. Договору).

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі товару Постачальником. Після передачі ризик випадкового знищення, втрати або пошкодження товару переходить до Покупця (п.3.5 Договору).

Згідно з п.3.6 Договору датою поставки товару є дата отримання покупцем партії товару, згідно з видатковими накладними чи/або товарно- транспортними накладними, підписаними сторонами.

У випадку порушень зобов`язань, що виникають за цим Договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та відповідно до законодавства України (п.5.1 Договору).

Відповідно до п.5.3 Договору, у випадку прострочення оплати або не повної оплати товару в строки, зазначені у Договорі, Покупець зобов`язується на вимогу Постачальника сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується штраф від суми невиконаного зобов`язання.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків сторін за цим Договором до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.8.1. Договору).

06.05.2020 сторонами підписано додаток до Договору - Специфікацію №1, в якій зазначено найменування, кількість та ціна товару, що постачається на виконання Договору: Макуха соняшникова в кількості 25 тон. Загальна вартість товару 180000,00 грн з ПДВ.

У Специфікації №1 від 06.05.2020 сторони також узгодили, що поставка товару здійснюється Постачальником на умовах «Carriage paid to» («Доставка сплачено до…») у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року. Місце доставки товару, розташоване за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Лісконоги.

Сторони погодили наступний порядок проведення оплати за поставлений по даній Специфікації товар: 100% оплати вартості партії поставки товару з відстрочкою до 30 календарних днів з моменту поставки товару та підписання видаткової накладної чи ТТН.

Претензії по якості продукції приймаються протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару.

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачеві товар (Макуха соняшникова в кількості 24,9 т) на загальну суму 179280,00 грн. Факт поставки позивачем товару та прийняття його відповідачем підтверджується видатковою накладною № 119 від 07.05.2020, товарно-транспортною накладною №Р119 від 07.05.2020 та довіреністю від 06.05.2020 на отримання товару, підписаними сторонами.

Доказів наявності розбіжностей щодо кількісних та якісних показників товару на момент отримання товару відповідачем надано не було.

19.05.2020 позивачем отримано від відповідача претензію №1154 від 15.05.2020, в якій останнім зазначено, що 07.05.2020 отримано товар в кількості 24,9 т на загальну суму 179280,00 грн, однак після того, як товар почали використовувати, виявилось, що товар є неналежної якості і може спричинити отруєння тварин при його використанні. Відповідач зазначив, що оплата буде здійснена лише за використаний товар (2 тони) та просив забрати неякісний товар протягом 10 календарних днів.

Листом №19/05-1 від 19.05.2020 позивач повідомив відповідача, що претензії по якості продукції приймаються протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару (п.2 Специфікації №1 від 06.05.2020 до Договору). Претензія від 15.05.2020 №1154 складена з порушенням строків визначених Договором. Також відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження неналежної якості поставленого товару (результат лабораторних досліджень, тощо). Позивач просив належного виконання зобов`язань по оплаті за отриману продукцію та повідомив про незадоволення вимог, викладених у претензії від 15.05.2020 №1154.

Даний лист направлено відповідачу 21.05.2020, що підтверджується описом поштового відправлення та накладною 440 від 21.05.2020 (а.с.38-39).

Враховуючи умови та строки оплати, визначені сторонами в Специфікації №1 від 06.05.2020, за поставку товару відповідач зобов`язаний був розрахуватись до 07.06.2020 включно.

Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати поставленого позивачем товару належним чином не виконав, своєчасно та у повному розмірі за поставлений позивачем товар не розрахувався.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем перераховано на рахунок позивача 164280,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням №212 від 16.06.2020, №229 від 25.06.2020, №258 від 16.07.2020, №262 від 22.07.2020, №310 від 17.08.2020, №344 від 02.09.2020, №397 від 23.09.2020, №435 від 13.10.2020, №450 від 26.10.2020, №466 від 29.10.2020 (а.с.45-54).

Сума основної заборгованості становить 15000,00 грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару стала підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача основної заборгованості, 3% річних та пені за прострочку виконання грошового зобов`язання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту укладеного між сторонами договору поставки сільськогосподарської продукції №0605/20 від 06.05.2020 вбачається, що цей договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (ч.1,2 ст.538 Цивільного кодексу України).

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару (Макуха соняшникова в кількості 24,9 т) на загальну суму 179280,00 грн за вищевказаним Договором, а тому відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України, у відповідача виникло зустрічне зобов`язання розрахуватись за отриманий товар.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №910/14263/13.

Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати поставленого позивачем товару належним чином не виконав, своєчасно та у повному розмірі за поставлений позивачем Товар не розрахувався.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений відповідачу товар згідно з Договором становить 15000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 15000,00 грн основного боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Виходячи із положень ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зазначає, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річні не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

На підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та пред`явлення до стягнення з відповідача 1099,22 грн 3% річних за період з 08.06.2020 по 27.11.2020.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару, а тому, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 1099,22 грн 3% річних за період з 08.06.2020 по 27.11.2020.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 3% річних в розмірі 1099,22 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач також просить стягнути з відповідача 4397,10 грн пені за період з 08.06.2020 по 27.11.2020.

Згідно із ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 1,3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.5.3 Договору позивачем нараховано відповідачу та пред`явлено до стягнення 4397,10 грн пені за період з 08.06.2020 по 27.11.2020.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару, суд встановив, що пеня, яка є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача, становить 4397,10 грн за період з 08.06.2020 по 27.11.2020.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4397,10 грн пені за період з 08.06.2020 по 27.11.2020 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

У порушення вищевказаного, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати за поставлений за Договором товар, доказів на підтвердження неналежної якості поставленого товару, а тому дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за поставлений товар є порушенням положень договору та норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00грн.

Керуючись ст.129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Грінд Компані () до Товариства з обмеженою відповідальністю Переможець () про стягнення 20496,32 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Переможець (юридична адреса с. Лісконоги, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16031; адреса для листування вул. Центральна, 11-А, с. Лісконоги, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16031; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Грінд Компані (проспект Слобожанський, будинок 40А, м. Дніпро, 49051; ) 15000,00 грн боргу, 4397,10 грн пені, 1099,22 грн 3% річних та 2102,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор