РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2021Справа № 910/16742/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21 оф. 123)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом " (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3)

про стягнення 1 118 318,10 грн

за участю представників

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кравченко А.М.

У судовому засіданні 27.01.2021, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом " про стягнення 1 118 318,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №53-123-01-20-06093 від 07.02.2020, у зв`язку з чим у Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виникла основна заборгованість за вказаним договором у розмірі 1 100 035, 80 грн., позивачем також нараховано 3 % річних - 15 815,61 грн. та інфляційні втрати - 2 466, 69 грн., що разом становить 1 118 318,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16742/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.11.2020.

25.11.2020 через канцелярію суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог та зазначає, що несвоєчасна оплата за договором виникла у зв`язку з тим, що в умовах функціонування нового ринку електричної енергії, існує величезна заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за відпущену електричну енергію. Також, за доводами відповідача, суттєво вплинуло на фінансову ситуацію те, що в період терміну дії даного договору з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року на території України введено карантин, який суттєво обмежив можливість нормально здійснювати господарську діяльність та продаж електричної енергії на ринку, що в свою чергу породило кризу в частині оплати платежів.

25.11.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника повноважного представника.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020, суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 23.12.2020.

23.12.2020 на електронну адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі учасника справи та заява про зменшення розміру позовних вимог.

23.12.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача про проведення засідання за відсутності представника Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" про зменшення позовних вимог до розгляду та відклав підготовче засідання на 13.01.2021.

24.12.2020 до канцелярії суду надійшла заява відповідача про проведення судового засідання без їх участі.

11.01.2021 до канцелярії суду надійшла заява представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 суд задовольнив заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та ухвалив забезпечити участь представника відповідача в підготовчому засіданні, яке відбудеться 13.01.2021.

У судовому засіданні 13.01.2021 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 27.01.2021.

У судове засідання 27.01.2021 з`явився представник відповідача, який надав пояснення по суті спору та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

07 лютого 2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" (надалі - позивач, постачальник) було укладено Договір на постачання товару № 53-123-01-20- 06093 (надалі - договір), згідно п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання сплатити за товар - Аксесуари для одягу (рукавички в асортименті) у кількості, асортименті і цінами, зазначеними у специфікації до договору.

Загальна вартість товару є твердою та складає: разом: 945 000,50 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20 % : 189 000,10 грн. Всього з ПДВ: 1 134 000,60 гри. (Один мільйон сто тридцять чотири тисячі гривень 60 копійок).

Згідно з п. 3.1. договору постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.11.2020р. на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южиоукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

Пункт 3.2. договору передбачає надання продавцем покупцю пакету документів, серед котрих є і податкова накладна, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, а п. 5.1. договору передбачає приймання товару «управлінням закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС».

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору.

Додатковою угодою № 1/53-123-01-20-06093 від 23.07.2020 року, до договору на постачання товару № 53-123-01-20-06093 від 07.02.2020 року було внесено зміни та викладено п. 2.2. Договору в наступній редакції: «За даним договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1) та виконання Постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього Договору, але не пізніше 30.07.2020 року. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.»

Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами, та скріплення печаткою. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1. цього договору, та закінчується 31.12.2021.

На виконання умов договору позивачем було відвантажено товар за договором згідно наступних видаткових накладних:

- № 2 від 24.02.2020 року на загальну суму 88 872,00 грн у т.ч. ПДВ 14 812,00 грн;

- № 3 від 28.02.2020 року на загальну суму 1 011 163,80 грн у т.ч. ПДВ 168 527,30 грн.;

- № 18 від 20.08.2020 року на загальну суму 33 964,80 грн у т.ч. ПДВ 5660,80 грн.

За доводами позивача, відповідач всупереч умовам договору належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості перед позивачем у розмірі 748 862,40 грн, з урахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які були підписані сторонами без жодних зауважень та заперечень, позивачем в лютому та серпні 2020 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 134 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору, але не пізніше 30.07.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в повному обсязі були виконані зобов`язання за договором щодо поставки товару, який в свою чергу був прийнятий відповідачем без жодних зауважень та заперечень.

Так, згідно видаткової накладної № 2 від 24.02.2020 року відповідачу було поставлено товар на загальну суму 88 872,00 грн, строк оплати за якою сплинув 29.04.2020 року; згідно видаткової накладної № 3 від 28.02.2020 року - на загальну суму 1 011 163,80 грн, строк оплати за якою сплинув 04.05.2020 року; згідно видаткової накладної № 18 від 20.08.2020 року - на загальну суму 33 964,80 грн, строк оплати за якою сплинув 28.10.2020 року.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що доказів оплати товару на всю суму здійсненої позивачем поставки товару сторонами до матеріалів справи не надано.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 748 862,40 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 15 815,61 грн та інфляційні втрати у розмір 2 466,69 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 15 815,61 грн та інфляційних втрат у розмір 2 466,69 грн, суд встановив, що останній є арифметично вірним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою належного захисту прав позивача та надання професійної правничої допомоги в господарському суді, 15 жовтня 2020 року між Адвокатом Джеджея Луїза Анатоліївна та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" був укладений договір про надання правової №151020-01.

Згідно п.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язок усіма законними методами та способами надати правову допомогу з приводу стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованості за договором поставки.

Факт надання професійної правничої допомоги Адвокатом підтверджується наявним у матеріалах справи Детальним описом робіт (складання позовної заяви) та Актом наданих послуг за договором на суму 2 000,00 грн.

Отже, приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявність доказів фактичного надання послуг та їх обсягу, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілтекс" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21 оф. 123, ідентифікаційний код 43232804) заборгованість у розмірі 748 862 (сімсот сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 40 коп., 3% річних у розмірі 15 815 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 61 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн 69 коп., судовий збір у розмірі 16 774 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн 77 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.02.2021

Суддя Л. Г. Пукшин