УХВАЛА

м. Київ

02.02.2021Справа № 910/1338/21

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Суддя Смирнова Ю.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про переведення прав покупця частки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_2 (власником 80% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК»), як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК», вартістю 9440,00 грн, чим позбавлено позивача, як власника 20% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК», переважного права на придбання частки іншого учасника товариства. У зв`язку з цим позивач просить перевести з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 права покупця частки в розмірі 80% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК» (ідентифікаційний код 31283316), відчуженої ОСОБА_2 , визнавши ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК» (ідентифікаційний код 31283316) з часткою у розмірі 100% статутного капіталу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на частку у розмірі 80% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК» (ідентифікаційний код 31283316), належну ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

- заборонити внесення змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК» (ідентифікаційний код 31283316) щодо розміру статутного капіталу;

- заборонити Державному реєстратору Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код 374005111) та будь-яким особам, що здійснють державну реєстрацію змін до Єдиного державного реєстру, вносити до Єдиного державного реєстру інформацію щодо зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК» (ідентифікаційний код 31283316) або зміни розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК» (ідентифікаційний код 31283316).

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що оскільки спір стосується переважного права позивача на частку у розмірі 80% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК», існує ризик подальшого незаконного відчуження спірної частки на користь третіх осіб, а отже невжиття заходів забезпечення позову може спричинити ускладнення чи неможливість виконання рішення суду про задоволення позову у розглядуваній справі.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Однак, звертаючи до суду із даною заявою, позивач не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач.

Зокрема, наразі в матеріалах справи взагалі відсутній спірний договір, що виключає можливість достеменно встановити предмет оспорюваного правочину і, як наслідок, наявність зв`язку між заходами до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, та предметом заявлених позовних вимог (як обов`язкової передумови вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст.136 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, посилаючись на потенційну можливість подальшого відчуження частки у розмірі 80% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДМК», позивач не надав жодних доказів вчинення відповідачами будь-яких реальних дій, спрямованих на відчуження такої частки на користь третіх осіб.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова