ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 Справа № 917/1665/20

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Маскіо-Гаспардо Україна, вул. Зоологічна, 4-а, офіс 139, м. Київ, 04119

до Товариства з обмеженою відповідальністю СПГ-Партнер, вул. Кагамлика, 37, м. Полтава, 36008

про стягнення 956 888,76 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судовому засіданні:

від позивача: Булаєнко Р.В., посв. адвоката № 2394 від 15.12.2005.

від відповідача: відсутні.

Повне рішення складено та підписано 04.02.2021.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 956 888,76 грн. за договором поставки № 30088588/15/EUR від 30.11.2015, з яких 838 777,86 грн. основний борг, 118 110,90 грн. пеня.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не здійснив оплату товару, поставленого позивачем на умовах та в строки, встановлені договором поставки № 30088588/15/EUR від 30.11.2015.

Ухвалою від 21.10.2020 (а.с. 39-40) суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання в справі на 17.11.2020. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 5 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 3 дні з моменту отримання відзиву.

16.11.2020 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні, яке призначене на 17.11.2020, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. У разі відхилення вказаного клопотання позивач просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника.

Ухвалою від 16.11.2020 заявлене клопотання залишено судом без розгляду, оскільки подане за межами процесуальних строків, визначених ч.2 ст. 197 ГПК України (а.с. 54-55).

В судове засідання 17.11.2020 представники сторін не з`явились, суд прийняв ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.12.2020 о 10-30 год. (а.с. 58-59).

У відзиві на позов від 07.12.2020 (а.с. 61-64) відповідач просить суд звільнити його від відповідальності за часткове невиконання своїх зобов`язань за договором поставки, посилаючись на настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із встановленням із 12.03.2020 на території України карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусу COVID-19, не визнає розрахунок боргу, оскільки позивачем в позовній заяві не конкретизовано, як і чим підтверджується курс євро, застосований в розрахунку, та заявив клопотання про зменшення суми можливих судових витрат на професійну правничу допомогу.

Від сторін надійшли заяви про проведення підготовчого засідання 17.12.2020 без участі представників (а.с. 68, 71). У відповіді на відзив від 11.12.2020 (вх. № 14024 від 17.12.2020, а.с. 72-73) позивач із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, не погодився, позов підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 17.12.2020 представники сторін не з`явились, суд прийняв ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначив дату підготовчого засідання на 14.01.2021 о 10-00 год. (а.с. 80-82).

В судове засідання 14.01.2021 представники сторін не з`явились, від позивача надійшла заява від 06.01.2021 (вх. № 104 від 11.01.2021, а.с. 92) про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

Ухвалою від 14.01.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 04.02.2021 о 10-00 год. (а.с. 96-97).

04.02.2021 від відповідача надійшли заяви про ознайомлення із матеріалами справи (вх. № 1315) та про перенесення судового засідання (вх. № 1316) для надання можливості вивчити матеріали справи та погодити правову позицію, представник відповідача в судове засідання 04.02.2021 не з`явився.

За ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд відхиляє подану представником відповідача заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки відповідачем не надані суду докази наявності поважних причин неявки представника в судове засідання.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маскіо-Гаспардо Україна", як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПГ-Партнер» , як Покупцем, був укладений договір поставки № 30088588/15/EUR від 30.11.2015 (далі Договір, а.с. 10-20), на умовах якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку та запасні частини до неї (далі - Товар). Поставка конкретної партії Товару здійснюється на підставі відповідного Додатку (Специфікації), що підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1 Договору).

Умовами укладеного Договору сторони встановили:

- загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються у Додатках (Специфікаціях), які підписуються сторонами па поставку відповідних партій Товарів (п. 1.2);

- кількість і найменування Товару вказуються в Додатках (Специфікаціях) до Договору (п. 2.1);

- ціни на Товар зазначаються в Додатках (Специфікаціях) до Договору і встановлюються у національній валюті України (п. 3.1);

- грошовий еквівалент ціни Товару в євро визначається за середнім обмінним курсом євро на робочий день, що передує дню підписання відповідного Додатку (Специфікації) до Договору, і вказується у такому Додатку (Специфікації) до Договору разом із середнім обмінним курсом євро, за яким було визначено грошовий еквівалент ціни Товару у євро (п. 3.2);

- під середнім обмінним курсом євро для цілей цього Договору розуміється курс продажу (котировок на продаж) євро на момент закриття у відповідний день торгів на міжбанківському валютному ринку України, який визначається ТОВ «Укрділінг» (місцезнаходження: вул. Сирецька, 37А, м. Київ, Україна; поштова адреса: вул. Щорса, 32Г, офіс 263; ідентифікаційний код 33404837) і розміщується у розділі «Огляд фінансового дня» веб-сайту www.udinform.com (п. 3.3);

- умови поставки Товару вказуються у Додатках (Специфікаціях) до Договору. Сторони можуть або погодити окремі умови поставки або зробити посилання на відповідний термін «Інкотермс-2010» (п. 4.1);

- сторонами підписується видаткова накладна чи інший документ, яким підтверджується факт передачі Товару (п. 4.4);

- валютою платежу за цим Договором є гривня України (п. 5.1);

- враховуючи, що Товар є імпортованим, сторони домовились визначити еквівалент ціни Товару євро у відповідності до курсу євро відносно гривні, що склався на Міжбанківському валютному ринку, що передує даті підписання Специфікації (п. 5.3);

- Покупець зобов`язаний, окрім здійснення оплати за Товар, у день здійснення платежу за Товар сплатити проіндексовану/скориговану вартість Товару у разі зміни курсу євро на Міжбанківському валютному ринку України, суму якої визначає самостійно (п. 5.5);

- у випадку, якщо Покупцем не виконані грошові зобов`язання за цим Договором в повному обсязі або частково, сторони узгодили, що для індексації (коригування) вартості Товару відповідно до умов п. 5.5 Договору, датою або днем оплати вважається дата складання або підписання Постачальником позовної заяви до суду відповідної юрисдикції, в якій Покупець буде виступати відповідачем (п. 5.5.2);

- у випадку порушення термінів (строків) оплати Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику неустойку в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше 15% від загальної вартості Товару, вказаної в Додатках (Специфікаціях) (п. 9.2).

До Договору сторони підписали Додатки (Специфікації):

- № 6 від 21.06.2017 на поставку Товару на суму 881 633,42 грн., що складає в грошовому еквіваленті 30 400,00 євро. Умови оплати: 30% платіж 01.06.2017, 70% платіж 13.10.2017 (а.с. 21);

- № 6 від 12.09.2017 на поставку Товару на суму 530 378,30 грн., що складає в грошовому еквіваленті 17 000,01 євро. Умови оплати: 100% платіж 01.05.2018 (а.с. 22);

- № 9 від 26.10.2017 на поставку Товару на суму 458 338,47 грн., що складає в грошовому еквіваленті 14 500,02 євро. Умови оплати: 100% платіж 30.10.2017 (а.с. 23).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу Товар за підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними (а.с. 24-26):

- № 1294 від 13.07.2017 на суму 440 816,71 грн.;

- № 1539 від 13.09.2017 на суму 530 378,30 грн.;

- № 1700 від 31.10.2017 на суму 458 338,47 грн.

Також до справи позивачем подано підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 27) за ІІІ квартал 2020, відповідно до якого заборгованість відповідача складає 780 197,85 грн.

За даними позивача відповідач оплату Товару здійснив частково, зокрема:

- за Товар, отриманий за видатковою накладною № 1294 від 13.07.2017 відповідач сплатив 379 575,75 грн., що становить еквівалент 12 710,43 євро, сума заборгованості становить 2 489,57 євро;

- за Товар, отриманий за видатковою накладною № 1539 від 13.09.2017 відповідач сплатив 163 592,10 грн., що становить еквівалент 5 415,28 євро, сума заборгованості становить 11 584,73 євро;

- за Товар, отриманий за видатковою накладною № 1700 від 31.10.2017 відповідач сплатив 108 515,99 грн., що становить еквівалент 3 397,59 євро, сума заборгованості становить 11 102,43 євро;

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий Товар за Договором становить 25 176,73 євро, що станом на дату звернення позивача із позовом до суду становить еквівалент 838 777,86 грн. (курс продажу євро 33,3156 на момент закриття торгів на Міжбанківському валютному ринку 07.10.2020).

Також, за неналежне виконання умов Договору позивач заявив до стягнення з відповідача 118 110,90 грн. пені, нарахованої за період з 08.10.2019 по 08.04.2020.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач передав відповідачу товар, визначений в Додатках (Специфікацях) № 6 від 21.06.2017, № 6 від 12.09.2017, № 9 від 26.10.2017 до Договору (а.с. 21-23) за видатковими накладними № 1294 від 13.07.2017, № 1539 від 13.09.2017, № 1700 від 31.10.2017 (а.с. 24-26).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами Додатків (Специфікацій) до Договору встановлені умови оплати, зокрема за Додатком № 6 від 21.06.2017 - 30% платіж 01.06.2017, 70% платіж 13.10.2017; за Додатком № 6 від 12.09.2017 - 100% платіж 01.05.2018; за Додатком № 9 від 26.10.2017 - 100% платіж 30.10.2017.

Враховуючи часткову сплату вартості Товару заборгованість відповідача за отриманий Товар за Договором становить 25 176,73 євро, що станом на дату звернення позивача із позовом до суду становить еквівалент 838 777,86 грн.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, про не підтвердження курсу євро, застосованого в розрахунку позивача, та відповідно перерахунку ціни Товару не приймаються судом як обґрунтовані, оскільки відповідач всупереч вимог суду, викладених в п. 5 ухвали від 21.10.2020, не надав документально обґрунтований контррозрахунок боргу. Ч. 1 ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Таким чином, оскільки відповідачем не подано будь-яких доказів в спростування наданого позивачем розрахунку, доводи відповідача відхиляються судом як такі, що не доведені належним чином.

Також суд відхиляє заперечення відповідача із посиланням на настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із встановленням із 12.03.2020 на території України карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусу COVID-19, оскільки встановлений в Договорі термін виконання зобов`язання настав до встановлення урядом України карантинних заходів, а саме останнім днем виконання зобов`язання (оплати) за Товар, поставлений згідно видаткової накладної № 1294 від 13.07.2017 є 13.10.2017, за видатковою накладною № 1539 від 13.09.2017 - 01.05.2018, за видатковою накладною№ 1700 від 31.10.2017 - 30.10.2017.

За ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості в сумі 838 777,86 грн., строк оплати якої настав, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

За п. 9.2 Договору, у випадку порушення термінів (строків) оплати Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику неустойку в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше 15% від загальної вартості Товару, вказаної в Додатках (Специфікаціях).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

П. 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначалось вище, відповідно до умов Додатків (Специфікацій) до Договору останнім днем виконання зобов`язання (оплати) за Товар, поставлений згідно видаткової накладної № 1294 від 13.07.2017 є 13.10.2017, за видатковою накладною № 1539 від 13.09.2017 - 01.05.2018, за видатковою накладною№ 1700 від 31.10.2017 - 30.10.2017, а отже з врахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України правомірними періодами нарахування штрафних санкцій у виді пені є 14.10.2017 - 13.04.2018, 02.05.2018 - 01.11.2018, 31.10.2017 - 30.04.2018 відповідно.

Враховуючи те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення 118 110,90 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки, нарахованої за період з 08.10.2019 по 08.04.2020, тобто за межами строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в цій частині.

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 838 777,86 грн. основного боргу.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в сумі 12 581,67 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СПГ-Партнер (вул. Кагамлика, 37, м. Полтава, 36008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Маскіо-Гаспардо Україна (вул. Зоологічна, 4-а, офіс 139, м. Київ, 04119, ) 838 777,86 грн. основного боргу,; 12 581,67 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині вимог в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.