ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/239/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" за вх. ГСОО № 2-126/21 від 01.02.2021 про забезпечення позову у справі №916/239/21

за позовом: Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033)

до відповідачів: 1) Приватного підприємства «Брайловський» (вул. Шклярука, 25, смт Ширяєве, Ширяївський район, Одеська обл., 66800) 2) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 3) фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 978953,31 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Брайловський», фізичної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19.04.2019 №190419-А в сумі 978953,31 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 800000,00 грн; простроченої заборгованості за відсотками в сумі 128734,21 грн; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 44930,62 грн та пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 5288,48 грн.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на порушення відповідачем-1 умов вищевказаного кредитного договору в частині повного та своєчасного виконання обов`язку з погашення сум кредиту та відсотків, в забезпечення виконання якого між банком та іншими відповідачами було укладено відповідні договори поруки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2021 позовну заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/239/21; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; підготовче засідання у справі призначено на «25» лютого 2021 о 15год.00хв.

Водночас, разом з позовною заявою Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- накласти арешт на майно Приватного підприємства «Брайловський», а саме: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 3051,1 кв.м., які складаються з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 189,2 кв.м., житловою 93,0 кв.м.; літ. «Б» - прохідна, площею 17,7 кв.м.; літ. «В» - склад, площею 554,4 кв.м., літ. «Г» - склад, площею 1004,0 кв.м.; літ. «Д» - кладова, площею 7,5 кв.м.; літ. «Ж» - склад, площею 108,0 кв.м.; літ. «З» - склад, площею 35,9 кв.м.; літ. «К» - склад, площею 176,8 кв.м.; літ. «Е» - вбиральня, площею 8,4 кв.м.; літ. «Є» - ангар, площею 938,7 кв.м.; літ «Л» - вагова, площею 105,5 кв.м.; №1 - огорожа; І - мощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

- накласти арешт на майно фізичної особи Друзенка Валерія Деонисійовича, а саме: 1) житловий будинок, загальною площею 287,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_4 .; 2) садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ; 3) будинок рибака, загальною площею 51,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

Підставою для вжиття зазначених заходів забезпечення позову позивач визначив таке: відповідачі не виконують належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором та договорами поруки, а отже наявні підстави вважати, що при розгляді цієї справи відповідачі будуть недобросовісно користуватись своїми процесуальними правами, зокрема, затягувати розгляд справи з метою приховування активів та уникнення від виконання рішення суду про стягнення заборгованості; заборгованість ПП «Брайловський» є такою, що зростає внаслідок нарахування відсотків, пені та індексу інфляції, натомість відповідачами не вчиняються дії, направлені на погашення заборгованості, а тому у позивача наявні побоювання, що майно та грошові кошти, які наявні у власності відповідачів станом на день подання позову, можуть бути відчужені. Позивач вважає, що відповідачі можуть вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у цій справі шляхом відчуження наявного майна на користь третіх осіб, що істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення, у разі задоволення позову.

Між цим у заяві про забезпечення позову позивач зауважив, що банк не може надати суду відомостей щодо вартості майна, на яке він просить накласти арешт, оскільки відносно цього майна не було укладено договорів застави, при цьому позивач вважає, що чинне законодавство не зобов`язує заявника надавати відомості стосовно вартості майна при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову та надання заявником підтвердження співмірності забезпечення позову позовним вимогам. Крім цього у заяві про забезпечення позову позивач просить суд не застосовувати зустрічне забезпечення.

02.02.2021 від Приватного підприємства «Брайловський» до канцелярії суду за вх. ГСОО № 2992/21 надішли письмові заперечення на вищевказану заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, в яких відповідач-1 заперечує щодо доводів позивача, зазначивши, що: з долучених позивачем до позову доказів вбачається обставина часткового виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, а тому твердження банку про невжиття відповідачами заходів щодо погашення заборгованості не відповідають дійсності; відповідач-1 не ухиляється від виконання зобов`язань перед позивачем, а навпаки намагається вирішити спір шляхом погодження графіку погашення заборгованості та укладення мирової угоди; виконання умов кредитного договору, заборгованість за яким є предметом позову позивача, забезпечена майном ПП «Брайловський», проте позивач цієї обставини суду не повідомив, а відповідач-1 наразі позбавлений можливість надати відповідні докази на підтвердження укладення відповідного договору; позивачем не було дотримано порядку повідомлення поручителів про наявність боргу, в той же час накладення арешту на майно відповідачів призведе до обмеження щодо розпорядження цим майном при недоведеності обставини як порушення вимог кредитного договору відповідачем, так і порушення зобов`язань поручителями. Також у своїх запереченнях відповідач-1 зазначив, що вартість майна, на яке позивач просить накласти арешт, значно перевищує суму заборгованості, заявленої позивачем до стягнення.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому суд наголошує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову з урахуванням предмету позову може бути достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Водночас достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд враховує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового акту. Водночас, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Так, згідно зі ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд дійшов висновку про таке.

Предметом даного позову позивача є вимога про стягнення з відповідачів грошових коштів. При цьому суд відзначає, що наявність/відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, в тому числі наявність/відсутність спірного боргу, суд встановлює під час розгляду справи по суті, а тому несплата відповідачами спірних коштів автоматично не свідчить про їх відсутність у відповідачів або їх ухилення від погашення боргу, а є, в першу чергу, свідченням про наявність спору між сторонами.

Між цим, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується виключно на припущеннях заявника щодо можливого відчуження відповідачами наявного у їх власності майна з метою уникнення в подальшому виконання рішення за позовними вимогами АТ «Банк Кредит Дніпро», водночас, позивачем не надано суду жодних доказів щодо наявності у відповідачів наміру вчинення чи вчинення відповідачами дій, спрямованих, зокрема, на відчуження належного їм майна, безпідставне витрачання коштів, для розрахунків не з позивачем тощо, а також інших доказів, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

За сукупності вищевикладених обставин, суд вважає, що позивачем не доведено наявності обґрунтованого припущення, що майно, належне відповідачам на праві власності на момент пред`явлення позову, може вибути/зменшитись після подання позивачем даного позову до відповідачів без вжиття судом заходів забезпечення позову, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у разі прийняття судом рішення про задоволення/часткове задоволення позову позивача) або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, враховуючи, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення, у разі задоволення позову, без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для накладення арешту на майно відповідачів, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" за вх. ГСОО № 2-126/21 від 01.02.2021 про забезпечення позову у справі №916/239/21 - відмовити.

2. Судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покласти на Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро".

Ухвала набирає законної сили 03.02.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля