ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Справа № 902/823/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 (суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" (вул.В.Хвойки, 18/14 корп.1, оф. 301-303, м.Київ, 04080)

до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул.Соборна, буд.200, с.Війтівка, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24412)

про стягнення 642630,61 грн.,

за участі представників:

позивача - Шпортило Я. І., довіреність №б/н від 11.01.2021р.,

відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 642 630,61 грн.

05.10.2020р. до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (№01-34/8849/20 від 05.10.2020р.), в якій останній просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 431929,19 грн, з яких 300000,00 грн сума основного боргу, 92503,25 грн пеня, 20244,61 грн інфляційне збільшення, 19181,63 грн 3% річних, та 25000, 00 грн витрат на правничу допомогу.

08.10.2020р. до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (№01-34/9043/20 від 08.10.2020 р.), в якій останній просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 164093,77 грн, з яких 32164,58 грн сума основного боргу, 92503,25 грн пеня, 20244,31 грн інфляційне збільшення, 19181,63 грн 3 % річних, та 25000, 00 грн витрат на правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" борг в сумі 32164,58 грн, пеню в сумі 92503,25 грн, інфляційні втрати в сумі 20244,31 грн, 3% річних в сумі 19181,63 грн, відшкодування витрат зі сплати судового збору в 2461,41 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 25000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Приватне акціонерне товариство "Птахокомбінат "Бершадський" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№3557/20 від 07.12.2020р.).

Посилаючись на практику, викладену у постановах Вищого господарського суду України від 16.03.2016р. у справі №906/1599/15, від 23.02.2016р. у справі №903/861/15, від 22.11.2016р. у справі №920/458/16, від 07.12.2011р. у справі №17/77, та введення обмежень постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020р. №211, що суттєво вплинуло на майновий стан відповідача, дії щодо погашення заборгованості, апелянт вважає, що розмір неустойки в сумі 92503,25грн може бути зменшений на суму основного боргу 32164,58грн.

Крім цього зазначає, що правова позиція учасників справи, зокрема відповідача та ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" не змінювалась, своїми діями відповідач визнавав наявність заборгованості та більшу частину сплатив до винесення рішення по справі, відтак, адвокату, який надавав правову допомогу ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна", не потрібно було вивчати додаткові джерела права, тобто, підготовка цієї справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи той факт, що адвокат у судове засідання до суду першої інтенції з`явився один раз, а в подальшому представник позивача брав участь у судових засіданнях у режимі в режимі відеоконференції, апелянт вважає, що розмір судових витрат в сумі 25000 грн., понесених ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" не є співрозмірним виходячи з складності справи, відповідними процесуальними діями. Вважає що розмір судових витрат в сумі 10000 грн. є адекватним та розумним.

На підставі викладеного апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 в частині стягнення пені в сумі 92503,25 грн та витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн та ухвалити нове рішення в цій частині, стягнувши відповідно 32164,58 грн та 10000грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 - залишено без руху. Запропоновано апелянту протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 3153,00грн; подати опис вкладення в поштовий конверт щодо надіслання копії скарги з доданими до неї документами позивачу.

29.12.2020р. на адресу суду від скаржника надійшов лист з оригіналами опису вкладення в поштовий конверт щодо надіслання копії скарги з доданими до неї документами позивачу та оригінал платіжного доручення №20854 від 23.12.2020р. на суму 3153,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 та призначено розгляд апеляційної скарги на 27.01.2021р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

15.01.2020р. (вх.№187/21) на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві позивач звертає увагу, що відповідачем не було подано до суду ні клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, ні відповідних доказів, на підтвердження наявності істотних обставин, які можуть бути підставим для зменшення пені, в тому числі вжиття відповідачем якихось дій щодо погашення заборгованості до порушення справи, чи погіршення майнового стану відповідача у зв`язку з введенням обмежень постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020р.

Оскільки клопотання щодо зменшення розміру пені з відповідними доводами та доказами відповідачем не заявлялося, розмір пені, який було заявлено позивачем до стягнення співрозмірний сумі заборгованості, відповідно підстав для розгляду судом даного питання не існувало, а тому позивач вважає, що суд правомірно прийняв рішення про стягнення з останнього пені у розмірі 92503,25 грн.

Щодо розміру витрат на правову (правничу) допомогу позивач зазначає, що у судове засідання адвокат позивача з`являвся три рази, два з яких був присутній безпосередньо у Господарському суді Вінницької області, прибувши з м.Київ, та один раз - в режимі відеоконференції. Отже, адвокат позивача був присутній у всіх судових засіданнях, які були призначені до розгляду. Позивач завернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу в сумі 642630,61грн, а відтак, розмір витрат на правову правничу допомогу становить менше 4% суми позовних вимог, та є співмірним з розміром позовних вимог. Представник позивача вчинив більше дій, ніж було визначено описом послуг, наданим до суду першої інстанції, оскільки додатково було підготовлено дві заяви про зменшення позовних вимог. При цьому, вартість послуг з правової (правничої) допомоги не змінювалася. При цьому, відповідач самостійно навіть не повідомляв суд, про часткове погашення боргу.

Також позивач звертає увагу, що про розмір витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 25000,00грн відповідачу було відомо заздалегідь, проте, жодних заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову (правничу) допомогу відповідачем не було подано. Під час судових засідань відповідач також не заперечував щодо розміру витрат на правову (правничу) допомогу. При цьому, саме на відповідача покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правову (правничу) допомогу адвоката шляхом подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з належним обгрунтуванням та відповідними доказами.

На підставі викладеного позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 в повному обсязі, а рішення залишити без змін. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 20000,00 грн.

У судове засідання суду апеляційної інстанції 27.01.2021р. відповідач не забезпечив явку свого представника, причини неявки не повідомив, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином (т.1, арк.справи 229).

Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 27.01.2021р. заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 20000,00 грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

26.06.2017р. між ТОВ Сева Санте Анімаль Україна та Приватним акціонерним товариством Птахкомбінат Бершадський було укладено договір поставки №66/17.

До договору між сторонами було укладено додаткові угоди №1, №2 від 31.12.2019р. та 07.02.2020р.

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобов`язується поставляти (передавати Покупцеві у власність) товари (ветеринарні препарати, вакцини та ін.) на умовах, згідно із переліком та в кількості, визначених відповідно до умов даного Договору (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість у кількості, по найменуваннях і цінах, у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію Товару.

Товар за договором поставки поставляється партіями, партією Товару вважається Товар визначений в одній видатковій накладній (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.3.9. Договору, Товар поставляється на умовах СРТ (згідно правил Інкотермс 2010) у строки, які погоджені сторонами для поставки кожної партії Товару.

Як погоджено п.2.1. Договору, ціна Товару становить гривневий еквівалент ціни, визначений в Євро в прайс-листі наданому Продавцем Покупцю. Ціна визначається на кожну партію Товару та вказується в рахунках-фактурах Продавця та видаткових накладних. Загальна сума Договору складається із вартості окремих партій Товару. До вартості товару включається ПДВ за ставкою 20%.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що ціна Товару в гривні змінюється у більшу або меншу сторону пропорційно зміні міжбанківського курсу продажу Євро розміщеному на сайті http://minfm.com.ua/ на момент закінчення торгів за день, що передує дню виставлення рахунку. Ціна Товару відображається в рахунках-фактурах на оплату Товару тавидаткових накладних на Товар.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що Покупець зобов`язується здійснити оплату ціни відповідної партії Товару, визначеної у видатковій накладній, в повному обсязі на умовах попередньої оплати. Моментом отримання партії Товару є підписання Покупцем видаткової накладної на відповідну партію Товару.

Згідно з п.2.4. Договору в редакції додаткової угоди №2 від 07.02.2020р. до Договору, Покупець зобов`язується здійснити оплату ціни відповідної партії Товару, визначеної у видатковій накладній, в повному обсязі на умовах попередньої оплати. За окремим погодженням Сторін оплата ціни партії Товару може здійснюватися протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання партії Товару. Моментом отримання партії Товару є підписання Покупцем видаткової накладної на відповідну партію Товару.

Відповідно до п.2.8. Договору у разі надходження від Покупця коштів для оплати Товару, при наявності у Покупця заборгованості за раніше поставлений Товар, Покупець надає право Продавцю, змінити призначення платежу для забезпечення погашення грошових зобов`язань Покупця починаючи з найдавнішої заборгованості (за строком виникнення) і до оплати поточного відвантаження Товару.

Позивачем було поставлено товару на загальну суму 2168384,55 грн відповідно до видаткових накладних, а саме:

№СА-0000105 від 22.01.2018р. поставлено товару на суму 59453,57 грн;

№СА-0000668 від 02.04.2018р. поставлено товару на суму 100993,46 грн;

№СА-0001326 від 07.06.2018р. поставлено товару на суму 28534,56 грн;

№СА-0001399 від 18.06.2018р. поставлено товару на суму 7219,26 грн;

№СА-0001593 від 05.07.2018р. поставлено товару на суму 34000,32 грн;

№СА-0001604 від 06.07.2018р. поставлено товару на суму 68977,15 грн;

№СА-0001752 від 24.07.2018р. поставлено товару на суму 28993, 44 грн;

№СА-0002702 від 31.10.2018р. поставлено товару на суму 21952,08 грн;

№СА-0002844 від 19.11.2018р. поставлено товару на суму 18071,10 грн;

№СА-0002938 від 28.11.2018р. поставлено товару на суму 19522,62 грн;

№СА-0000134 від 24.01.2019р. поставлено товару на суму 20409,18 грн;

№СА 0000343 від 13.02.2019р. поставлено товару на суму 20939,04 грн;

№СА-0000538 від 05.03.2019р. поставлено товару на суму 40 296,24 грн;

№СА-0000635 від 15.03.2018р. поставлено товару на суму 23 917,32 грн;

№СА-0000859 від 09.04.2019р. поставлено товару на суму 20589, 12 грн;

№СА 0001014 від 23.04.2019р. поставлено товару на суму 83073,96 грн;

№СА-0001479 від 10.06.2019р. поставлено товару на суму 71810,22грн;

№СА-0001575 від 18.06.2019р. поставлено товару на суму 78626,11грн;

№СА-0001764 від 04.07.2019р. поставлено товару на суму 149782,20 грн;

№СА-0002092 від 06.08.2019р. поставлено товару на суму 69661,73 грн;

№СА-0002171 від 14.08.2019р. поставлено товару на суму 81925,14 грн;

№СА-0002254 від 21.08.2019р. поставлено товару на суму 60869,76 грн;

№СА-0002373 від 03.09.2019р. поставлено товару на суму 91231,68 грн;

№СА-0002675 від 02.10.2019р. поставлено товару на суму 174453,04 грн;

№СА-0003006 від 04.11.2019р. поставлено товару на суму 69733,32 грн;

№СА-0003357 від 05.12.2019р. поставлено товару на суму 99681,42 грн;

№СА-0000399 від 10.02.2020р. поставлено товару на суму 162987,46 грн;

№СА-0000626 від 27.02.2020 р. поставлено товару на суму 243032,54 грн.

Відповідачем умови договору в частині оплати за поставлений товар виконано частково, а саме - станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції підтверджується борг в сумі 32164,58 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Сторонами укладено договір поставки, на підставі якого між ними виникли зобов`язання, які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобов`язання по оплаті за отриманий товар.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивачем було поставлено товару на загальну суму 2168384,55грн відповідно до видаткових накладних, які підписані сторонами без зауважень та заперечень, а також скріплені печаткою товариства.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 статті 625 ЦК України).

Згідно із ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем умови договору в частині оплати за поставлений товар виконано частково, а саме станом на дату прийняття рішення підтверджується борг в сумі 32164,58 грн, з огляду на що судом першої інстанції правомірно задоволено позов в цій частині.

Апелянт не оскаржує рішення в цій частині.

При цьому, скаржник вважає, що розмір неустойки в сумі 92503,25грн може бути зменшений на суму основного боргу 32164,58грн

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як встановлено ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.1. Договору, у випадку порушення Покупцем строку оплати вартості товару, останній зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вартості Товару за кожен день прострочення платежу.

Позивачем було нараховано 92503,25 грн пені на борг в сумі 983914,36 грн та протягом шести місяців з моменту виникнення права на стягнення заборгованості.

В апеляційному провадженні колегією суддів перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, та встановлено, що останній є арифметично вірним.

Згідно ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. У силу ч.3 ст.551 ЦКУ розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи ( у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки є правом суду, що за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин дозволяє суду, оцінивши надані сторони докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішувати питання про наявність чи відсутність у кожному конкретному випадку обставини, за яких можливе зменшення неустойки.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, продовж розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не було надано жодного заперечення щодо заявленого до стягнення розміру пені. При цьому, пеня нарахована в розмірі, який не перевищує встановлений законодавством.

Оскільки відповідачем не заявлялося клопотання щодо зменшення розміру пені з відповідними доводами та доказами, а розмір пені (92503,25 грн), який було заявлено позивачем до стягнення співрозмірний сумі заборгованості (983914,36 грн) на яку така пеня нараховувалася, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для розгляду судом першої інстанції даного питання не існувало, а відтак правомірно прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 92503,25 грн.

Також, колегія суддів враховує, що в апеляційній скарзі відповідач не навів жодного належного обґрунтування, з посиланням на відповідні докази, які є підставою для зменшення розміру пені, зокрема, не надано доказів, що введення обмежень постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020р. №211 суттєво вплинуло на майновий стан відповідача.

Щодо заявлених позивачем до суду першої інстанції витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 25000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В якості доказів понесених витрат на правничу допомогу представника позивача долучено: договір про надання послуг з правової (правничої) допомоги №б/н від 22.01.2018р., протокол узгодження договірної ціни; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; опис послуг що надаються Адвокатським бюро Ярослава Шпортило; рахунком фактурою №СФ-0000008 від 17.08.2020р. на суму 25000,00 грн; платіжне доручення №1335 від 17.08.2020р. на суму 25000,00 грн; виписку банку про сплату 25000,00 грн витрат на сплату послуг з правової допомоги.

За змістом статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 124 ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

Окрім того, у зазначеній постанові висловлено позицію, що розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено, що слідує зі змісту п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Сума судових витрат була визначена в позовній заяві - позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

У судові засідання суду першої інстанції адвокат позивача з`являвся три рази, два з яких був присутній безпосередньо у Господарському суді Вінницької області, прибувши з м.Київ, та один раз - в режимі відеоконференції. Отже, адвокат позивача був присутній у всіх судових засіданнях, які були призначені до розгляду.

Позивач завернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу в сумі 642630,61грн, а відтак, розмір витрат на правову правничу допомогу становить менше 4% суми позовних вимог, та є співмірним з розміром позовних вимог.

З огляду на понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п.6 ст.126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, Господарський суд Вінницької області дійшов вірного висновку про необхідність покладення понесених судових витрат у розмірі 25000,00 грн на відповідача.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Віповідно до ч.ч.1.2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Слід зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

При цьому, позивачам заявлено до суду апеляційної інстанції клопотання про стягнення витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 20000,00 грн.

В якості доказів понесених витрат на правничу допомогу представника позивача долучено: договір про надання послуг з правової (правничої) допомоги №б/н від 22.01.2018р., протокол узгодження договірної ціни; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; опис послуг що надаються Адвокатським бюро Ярослава Шпортило; рахунком фактурою №СФ-0000001 від 11.01.2021р. на суму 20000,00 грн; платіжне доручення №37 від 11.01.2021р. на суму 20000,00 грн; виписку банку про сплату 20000,00 грн витрат на сплату послуг з правової допомоги. При цьому представник позивача з`явився у судове засідання суду апеляційної інстанції 27.01.2021р.

З огляду на зазначені вище норми статей 123, 124, 126, 129 ГПК України, підтвердженого факту понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п.6 ст.126 ГПК України, не доведено неспівмірність заявлених витрат, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 20000,00 грн.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020р. у справі №902/823/20 залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул.Соборна, буд.200, с.Війтівка, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24412, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" (вул.В.Хвойки, 18/14 корп.1, оф.301-303, м.Київ, 04080, ) витрати на правову допомогу в сумі 20000,00 грн.

Видачу наказу доручити Господарському суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складено "01" лютого 2021 р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.