Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "02" лютого 2021 р. м. Житомир Справа № 906/268/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А., за участі секретаря судового засідання Шарана Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) до боржника на суму 47 253 261,21 грн та заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича №3627 від 02.09.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн у справі № 906/268/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" (Житомирська область, Житомирський район, с. Троянів)

про банкрутство

За участю представників сторін:

- від боржника: Корницька О.О. - розпорядник майна (у режимі відеоконференцзв`язку); Черниш О.М. - виконавчий директор ТОВ "Зернова компанія Полісся", витяг з ЄДР юр. осіб, фіз. осіб - підприємців та громадських формувань, п.п. 9.27, 9.28 Статуту ТОВ "Зернова компанія Полісся";

- від кредиторів: Мирний Є. М. - дов. № б/н 20.12.2019, посвідчення адвоката №6813/10 від 05.09.2018 - представник АТ спрощеного типу "ФІБУСА" (у режимі відеоконференцзв`язку);

приватний виконавець: Гненний Д.А. - посвідчення №0202 від 30.07.2018 (у режимі відеоконференцзв`язку);

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/268/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" (Житомирська область, Житомирський район, с. Троянів).

Ухвалою суду від 14.01.2021, серед іншого, відкладено до наступного судового засідання розгляд заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 3627 від 02.09.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн та заяву Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 47 253 261,21 грн.

До початку судового засідання до суду надійшли наступні документи та матеріали:

25.01.2021 від приватного виконавця Гненного Д. А. надійшов супровідний лист від 21.01.2021 щодо виконання приписів ухвали суду від 14.01.2021.

02.02.2021 від Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) надійшли додаткові пояснення від 02.02.2021 на виконання вимог ухвали суду.

02.02.2021 від виконавчого директора ТОВ "Зернова компанія Полісся" Черниша О.М. надійшло клопотання вих. №10 від 02.02.2021 про залучення до справи доказів відправлення документів ТОВ "Зернова компанія Полісся" розпоряднику майна .

Дослідивши подані до суду зазначені документи та матеріали, судом встановлено, що за формою та змістом зазначені документи відповідають вимогам чинного законодавства, тому суд ухвалює долучити до матеріалів справи подані учасниками провадження документи та матеріали.

Судом розглядається заява Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 47 253 261,21 грн.

У судовому засіданні 02.02.2021 присутній представник Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) підтримав подану до суду заяву та повідомив, що довіреність від 20.12.2019 на представництво інтересів Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) апостильована та оформлена відповідно до вимог ГПК України, не була відкликана, є чинною, інших належних доказів, які б спростовували зазначене, матеріали справи не містять. У судовому засіданні 14.01.2021 присутній представник Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" повідомив, що на його думку, заперечення виконавчого директора ТОВ "Зернова компанія Полісся" не підтверджені належними доказами згідно вимог ГПК України та подані з метою затягування розгляду кредиторських заяв.

У своїх додаткових поясненнях представником заявника зазначено про чинність довіреності від 20.12.2019, оскільки введення процедури ліквідації щодо підприємства не призводить до автоматичного припинення дії довіреностей, виданих товариством. Усно в судовому засіданні 14.01.2021 присутній представник Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" повідомив, що представниками за довіреністю направлені відповідні листи у Францію за адресою довірителя - Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) з проханням надіслати належним чином оформлені підписані та завірені докази про введення відповідної ліквідаційної процедури стосовно Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA), наявності повноважень у відповідної особи (ліквідатора), підтвердити або спростувати наявність повноважень тощо. Однак відповіді не отримано. А тому представники за довіреністю від 20.12.2019 продовжують добросовісно представляти інтереси Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) відповідно до чинного законодавства.

У своїх додаткових поясненнях представником заявника зазначено, що за його інформацією Акціонерне товариство спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) реєстраційний номер 514035716 перебуває у процедурі ліквідації за законодавством Французької республіки. При цьому зазначена довіреність Акціонерним товариством спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) не була скасована, не відкликалась, апостильована, засвідчена нотаріально та є чинною до 31.12.2021, оскільки введення процедури ліквідації щодо товариства не призводить до автоматичного припинення дії довіреностей, виданих товариством.

Присутній у судовому засіданні 02.02.2021 в режимі відеоконференції представник заявника звернув увагу, що своєчасне подання належним чином оформленої кредиторської заяви представником за довіреністю від 20.12.2019 АТ"ФІБУСА" (FIBUSA) свідчить про добросовісність виконання обов`язків представниками щодо захисту прав та інтересів Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA).

У своєму письмовому звіті про результати розгляду кредиторських вимог №02-03/27 від 18.09.2020 розпорядник майна визнала у повному обсязі кредиторські вимоги АТ спрощеного типу "ФІБУСА" на загальну суму 47 253 261,21 грн та включила їх до реєстру: 4204,00 грн - 1 черга та 47 253 261,21 грн - 4 черга.

Усно розпорядник майна повідомила, що визнає у повному обсязі кредиторські вимоги АТ спрощеного типу "ФІБУСА" на загальну суму 47 253 261,21 грн та не заперечує право представника за довіреністю від 20.12.2019 на представництво інтересів Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA), зокрема, адвоката Мирного Є.М. подавати кредиторську заяву від імені товариства для захисту його інтересів, оскільки зазначена довіреність оформлена відповідно до вимог ГПК України, не була відкликана, є чинною, інших належних доказів, які б спростовували зазначене, матеріали справи не містять.

Виконавчим директором боржника в судовому засіданні повідомлено про визнання у повному обсязі кредиторських вимог АТ спрощеного типу "ФІБУСА" на загальну суму 47 253 261,21 грн. Однак, при цьому зазначено про відсутність повноважень у представників за довіреністю № б/н від 20.12.2019 на представництво інтересів Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) адвокатів Мирного Є.М. та Лошакова Д.С., оскільки з копії електронного листа від 03.06.2020, наданого вионавчим директором до суду, убачається, що станом на 03.06.2020 стосовно Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) введено процедуру ліквідації і всі права за законодавством Франції по управлінню заявником перейшли до ліквідатора Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA), який знаходиться у Франції, зокрема, і щодо майна та майнових прав товариства, а тому ставить під сумнів наявність повноважень у представників за довіреністю від 20.12.2019 підписувати заяви та представляти інтереси від імені Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA).

У судовому засіданні в режимі відеоконференції приватний виконавець Гненний Д. А. не заперечував щодо наявності повноважень у представника "ФІБУСА" (FIBUSA), оскільки в матеріалах справи відсутні докази зворотнього.

Дослідивши документи та матеріали, подані до справи, з`ясувавши думку присутніх представників учасників провадження, судом встановлено наступне.

За нормами ч. ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Нормами ч. 4 ст. 60 ГПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Положеннями частин 1 та 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як убачається з матеріалів справи 01.09.2020 до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) № б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 47 253 261,21 грн у справі № 906/268/20.

Згідно матеріалів справи на підтвердження повноважень представника Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) була долучена засвідчена копія довіреності, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні 14.01.2021 (а.с. 32 - 33 т.3). Зазначена довіреність апостильована, здійснено офіційний переклад на українську мову, засвідчена нотаріально та є чинною до 31.12.2021.

За змістом вказаної довіреності Акціонерне товариство спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) уповноважує адвокатів, зокрема, Лошакова Дмитра Сергійовича, Мирного Євгена Миколайовича представляти інтереси товариства, зокрема представляти інтереси товариства в господарських судах України. Для цього представникам надаються всі права (без обмежень повноважень), які надаються законом позивачу, відповідачу, третій особі, які хоч і прямо не перераховані у цій довіреності але передбачені законодавством України. Представники за цією довіреністю наділені правом підпису документів, виданих в процесі реалізації наданих їм повноважень та діють окремо один від одного.

З аналізу положень ст. 60 ГПК України та ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" чинна та належно оформлена довіреність з необхідним обсягом повноважень є достатнім підтвердженням повноважень адвоката як представника сторони, що подає кредиторську заяву до суду на підписання та подання такої заяви.

У відповідності до Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують доручення, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім`я однієї особи або кількох осіб. Припинення дії доручення провадиться в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

У відповідності до п.п. 6.1, 6.2, 6.4 п. 6 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22 лютого 2012 року особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.

Отже, особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Вказаний обов`язок вона може виконати самостійно або доручити його виконання нотаріусу, який скасував довіреність.

Також суд враховує, що звернувшись до суду з кредиторською заявою у межах справи №906/268/20 у встановлений законом строк від імені Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) адвокат Мирний Є.М. діяв добросовісно для захисту інтересів АТ спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA). При цьому згідно чинного законодавства України, а саме ст. 400-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), встановлено кримінальну відповідальність адвоката за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги.

Відтак, відповідальність за достовірність повідомлених у суді даних несе адвокат.

Отже, суд дійшов висновку, що подана до справи довіреність б/н від 20.12.2019 на представництво інтересів Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) адвокатів Мирного Є.М. та Лошакова Д.С. відповідає за формою та змістом вимогам чинного законодавства.

Слід зазначити, що до матеріалів справи не надано доказів, що довіреність б/н від 20.12.2019 Акціонерним товариством спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) на момент розгляду заяви була скасована або відкликана.

Також суд зазначає, що надані до справи копії електронного листування, роздруківки із сайтів на французькій мові без офіційного перекладу на українську мову не апостильовані та не завірені належним чином не є безумовним свідченням відсутності повноважень у представників за довіреністю від 20.12.2019 підписувати заяви та представляти інтереси від імені Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA).

За таких обставин суд відхиляє заперечення виконавчого директора боржника про відсутність повноважень, зокрема, у адвокатів Мирного Є.М. та Лошакова Д.С. на представництво інтересів Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) та подання до суду кредиторської заяви з огляду на підтвердження повноважень представника .

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Дослідивши подані документи та матеріали заяви Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 47 253 261,21 грн у справі №906/268/20, судом встановлено наступне.

01.09.2020 до суду надійшла заява Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 47 253 261,21 грн у справі №906/268/20.

Згідно відтиску поштового штемпеля зазначена заява надіслана до суду 26.08.2020 у встановлений законом строк.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" оприлюднено на офіційному веб-сайті "Судова влада України" 05.08.2020 за №65079.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом ЗО днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як убачається з матеріалів справи Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 року у справі № 233/2018 стягнуто з ТОВ «Зернова компанія Полісся» на користь Акціонерного товариства спрощеного типу «ФІБУСА» 890 000,00 євро заборгованості з повернення позик (основного боргу), 542 969,59 євро заборгованості із сплати відсотків за позиками, 20 549,00 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору та 6 000,00 євро на відшкодування витрат з оплати правової допомоги, всього - 1 459 518,59 євро.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.01.2020 року у справі № 824/208/19 було визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду України при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 року у справі № 233/2018.

18.02.2020 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Зернова компанія Полісся» на користь Акціонерного товариства спрощеного типу «ФІБУСА» вищезазначених грошових сум за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 року у справі № 233/2018.

В силу частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

15.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Д.А. було відкрито виконавче провадження № 62349635 з примусового виконання виконавчого листа № 824/208/2019 від 18.02.2020 року.

14.08.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, а виконавче провадження було завершене згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За час здійснення виконавчого провадження № 62349635 з ТОВ «Зернова компанія Полісся» на користь Акціонерного товариства спрощеного типу «ФІБУСА» було стягнуто 1 664,31 євро, залишок нестягнутої суми боргу складає 1 457 854,28 євро, що підтверджується відміткою виконавця на виконавчому листі.

Згідно наданого розрахунку, який перевірено судом, розмір грошових вимог кредитора (при офіційному курсі НБУ гривні до євро станом на 26.08.2020 - 32,41) складає : 1 457 854,28 х 32,41 = 47 249 057,21 грн.

За таких обставин обґрунтованими та підтвердженими доказами є вимоги кредитора на суму 47 249 057,21 грн.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1 статті 76 ГПК України).

Боржником доказів погашення заборгованості не надано, доводів кредитора не спростовано.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Також заявником за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір в розмірі 4204,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням у справі.

У зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата 4204,00 грн судового збору, що сплачені кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника та є витратами, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

З огляду на викладене, всебічно та повно дослідивши матеріали заяви та докази, які підтверджують заявлені вимоги, заслухавши представників учасників провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав задовольнити заяву Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 47 253 261,21 грн та визнати грошові вимоги Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) до боржника на суму 47 249 057,21 грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та 4204 грн витрат по сплаті судового збору, які віднести до першої черги.

У судовому засіданні розглядалась заява Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича №3627 від 02.09.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн.

25.01.2021 від приватного виконавця Гненного Д. А. надійшов лист від 21.01.2021 щодо виконання приписів ухвали суду від 14.01.2021 з відповідними письмовими поясненнями.

У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Д.А. підтримав подану заяву та надані письмові пояснення звернув увагу на необхідність при розгляді зазначеної заяви врахувати правові позиції Верховного Суду України, викладені у постанові від 06.08.2020 при розгляді справи №910/126/20. Свої вимоги кредитор обґрунтовує наявністю грошових зобов`язань у боржника перед приватним виконавцем, які виникли на підставі постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, у зв`язку із частковим виконанням в ході виконавчого провадження рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 у справі №4233/2018 та ухвали Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2020 у справі №824/208/19, якою було визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 у справі №4233/2018. Вважає, що грошові зобов`язання у боржника перед приватним виконавцем (нестягнута з боржника основна винагорода приватного виконавця) повинна бути визнана судом як кредиторська заборгованість та включена до реєстру вимог кредиторів незалежно від невиконаного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 у справі №4233/2018.

Гненний Д.А. у судовому засіданні повідомив, що боржником була оскаржена постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А., зокрема, про стягнення основної винагороди приватного виконавця. При цьому у задоволенні скарги ТОВ "Зернова компанія Полісся", зокрема, про стягнення основної винагороди приватного виконавця судом було відмовлено.

До суду приватним виконавцем Гненним Д.А. надано копію ухвали від 06.08.2020 Київського апеляційного суду провадження №4с824/7/2020 у справі №824/208/19 про відмову у задоволенні скарги ТОВ "Зернова компанія Полісся" на дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, стягувач - Акціонерне товариство спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA).

На запитання суду повідомив, що згідно копії ухвали від 06.08.2020 Київського апеляційного суду провадження №4с824/7/2020 у справі №824/208/19 разом з наведеними у скарзі вимогами скарга містила також й вимоги оскарження постанов приватного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. У відкритті виконавчого провадження за вказаними вимогами Київським апеляційним судом було відмовлено, скаржнику роз`яснено, що оскарження таких постанов віднесене до компетенції адміністративних судів у порядку адміністративного судочинства. Повідомив що боржником не було оскаржено ухвалу від 06.08.2020 Київського апеляційного суду провадження №4с824/7/2020 у справі №824/208/19; також боржник не оскаржив постанов приватного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди у адміністративному суді у порядку адміністративного судочинства.

Виконавчий директор боржника в судовому засіданні заперечив у повному обсязі заявлені приватним виконавцем грошові вимоги, оскільки за стягнену на користь Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) суму виконавцем уже було отримано винагороду у межах стягненої суми. Вважає, що оскільки приватним виконавцем Гненним Д.А. на користь Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) повністю відповідна сума не стягнута, то відсутні підстави для задоволення його вимог.

У своєму клопотанні №01 від 14.01.2021 (з уточненнями №02 від 14.01.2021) про відкладення розгляду справи, виконавчим директором боржника зазначено, що приватний виконавець за період здійснення фактичних дій, спрямованих на виконання виконавчого провадження стягнув суму боргу у розмірі 54 376 грн 25 коп. і фактично отримав основну винагороду у розмірі 5 437 грн 65 коп. Тому відповідно до положень ч.5 ст.31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" держаний виконавець не має права на стягнення основної винагороди і суми боргу, яку він фактично не стягнув. Враховуючи той факт, що виконавче провадження було закрито приватним виконавцем на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа, то даний виконавець у межах даного виконавчого провадження не буде здійснювати дій по стягненню суми боргу, а тому немає підстав виплачувати йому винагороду у частині не стягнутої суми боргу.

У своєму письмовому відзиві розпорядник майна не визнає вимоги приватного виконавця у повному обсязі, оскільки вважає, що відсутні підстави для сплати основної грошової винагороди приватному виконавцю з підстав не стягнення на користь стягувача суми 1 457 854,28 євро; при цьому виконавче провадження закрито.

Розпорядник майна у судовому засіданні підтримала поданий письмовий відзив та заперечила наявність підстав для задоволення кредиторської заяви та сплати основної грошової винагороди приватному виконавцю з підстав не стягнення на користь стягувача суми 1 457 854,28 євро.

Присутній у судовому засіданні представник Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) вважає, що вимоги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А., викладені у заяві № 3627 від 02.09.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали заяви та з`ясувавши думку присутніх учасників провадження, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 року у справі № 233/2018 стягнуто з ТОВ, «Зернова компанія Полісся» на користь Акціонерного товариства спрощеного типу «ФІБУСА» 890 000.00 євро заборгованості з повернення позик (основного боргу), 542 969.59 євро заборгованості із сплати відсотків за позиками, 20 549,00 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору та 6 000.00 євро на відшкодування витрат з оплати правової допомоги, всього - 1 459 518.59 євро.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.01.2020 року у справі № 824/208/19 було визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду України при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 року у справі № 233/2018.

18.02.2020 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Зернова компанія Полісся» на користь Акціонерного товариству спрощеного типу «ФІБУСА» вищезазначених грошових сум за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15.10.2019 року у справі № 233/2018.

15.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Дмитром Анатолійовичем було відкрито виконавче провадження №62349635 з примусового виконання виконавчого листа №824/208/2019 від 18.02.2020 року. Приватним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2020 (том 3 а.с. 46 - 47) з виконання виконавчого листа №824/208/2019 Київського апеляційного суду було винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця у сумі 145 951 ,86 євро з відповідним наведеним розрахунком (том 3 а.с. 48) .

Приватним виконавцем 14.08.2020 повернуто (постанова від 14.08.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу - том 3 а.с 49) виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з поданням 14.08.2020 стягувачем заяви про повернення виконавчого документа.

Судом перевірено наведений розрахунок приватного виконавця та встановлено таке.

Згідно винесеної постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця сума становить 145 951,86 євро (10% від суми 1 459 518,59 євро).

При вчиненні виконавчих дій (при офіційному курсу НБУ гривні до євро - 32,67) приватним виконавцем стягнуто з боржника: 54 376,25 грн (1 664,31 євро) боргу та 5 437,65 грн основної винагороди приватного виконавця (166,44 євро).

Залишок не стягнутої суми боргу на користь Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) становив 1 457 584,28 євро.

Сума боргу боржника перед приватним виконавцем становить: 145 951,86 євро - 166,44 євро = 145 785, 42 євро, що відповідає (станом на 01.09.2020 при офіційному курсу НБУ гривні до євро - 32,90) х 32,90 = 4 796 340,32 грн.

За викладених обставин, вимоги кредитора до боржника на суму 4 796 340,32 грн є обґрунтованими та підтвердженими доказами.

Відповідно до положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Отже, законодавцем не обмежено перелік підстав, з яких виникають грошові зобов`язання боржника перед кредиторами. Такими підставами можуть бути укладені боржником договори (правочини), грошові зобов`язання зі сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, які виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

До грошових зобов`язань боржника законодавець також відносить будь-які виражені у грошовій формі зобов`язання, які виникають в силу інших підстав, передбачених законодавством, за винятком неустойки (штрафу, пені) та інших фінансових санкцій, визначених на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника-юридичної особи, що виникли з такої участі (абзац 5 частини першої статті 1 КУзПБ).

Відповідно до статей 1, 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", законодавцем наділено приватних виконавців компетенцією з виконання судових рішень, визначено основну винагороду приватного виконавця як таку, що визначається у вигляді відсотка від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), у разі виконання рішення майнового характеру та передбачено, що розмір основної винагороди приватного виконавця визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08.09.2016 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, згідно з пунктом 19 якого визначено право приватного виконавця, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", на одержання основної винагороди у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Отже, відповідно до зазначених положень законодавства у боржника виникають перед приватним виконавцем грошові зобов`язання сплатити приватному виконавцю суму основної винагороди, виключення яких не передбачено абзацом 5 частини першої статті 1 КУзПБ.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами, які видаються виконавцем на підставі рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню.

Аналіз частин 4-7 статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" дозволяє зробити висновок про те, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Однак, якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Остаточно основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення приватним виконавцем. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відтак, законодавцем визначено правовий статус постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди як виконавчого документа, яким визначено грошове зобов`язання боржника перед приватним виконавцем за наслідком прийняття такої постанови. Стягнення за такою постановою є триваючою у часі процедурою, що здійснюється паралельно з виконанням приватним виконавцем судового рішення про стягнення грошової суми на користь стягувача, яка допускає поетапне виконання судового рішення та пропорційне задоволення вимог приватного виконавця щодо основної винагороди; з а в е р ш у є т ь с я п р о ц е д у р а в и к о н а н н я с у д о в о г о р і ш е н н я с т я г н е н н я м з а л и ш к у о с н о в н о ї в и н а г о р о д и на к о р и с т ь п р и в а т н о г о в и к о н а в ц я , з а г а л ь н а с у м а я к о ї б у л а в и з н а ч е н а п р и в а т н и м в и к о н а в ц е м н а м о м е н т в и н е с е н н я п о с т а н о в и п р о п о р у ш е н н я в и к о н а в ч о г о п р о в а д ж е н н я т а в и з н а ч е н н я р о з м і р у о с н о в н ої в и н а г о р о д и п р и в а т н о г о в и к о н а в ц я.

Отже, грошове зобов`язання зі сплати основної винагороди приватному виконавцю виникає з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та визначення розміру основної винагороди у такому виконавчому провадженні, відповідно до зазначеного правового регулювання Законом України "Про виконавче провадження" і Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", якщо постанова про визначення розміру основної винагороди не скасована в судовому порядку.

Відповідно до абзацу 11 частини першої статті 1 КУзПБ, кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Оскільки на приватного виконавця законодавцем покладено повноваження з виконання судових рішень, які підлягають обов`язковому виконанню на всій території України, то на приватного виконавця покладено функції державного органу з виконання судових рішень від імені держави. Г р о ш о в і в и м о г и т а к о г о к р е д и т о р а д о б о р ж н и к а щ о д о й о г о г р о ш о в и х з о б о в ` я з а н ь п е р е д п р и в а т н и м в и к о н а в ц е м о х о п л ю ю т ь с я п о н я т т я м к р е д и т о р с ь к и х в и м о г , п о р я д з в и м о г а м и і н ш и х д е р ж а в н и х о р г а н і в г р о ш о в о г о х а р а к т е р у.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 06.08.2020 при розгляді справи №910/126/20.

Відтак, суд дійшов висновку, що приватний виконавець Гненний Д.А. у даному випадку є кредитором стосовно боржника на суму 4 796 340,32 грн, яка є залишком основної винагороди, загальна сума якої була визначена приватним виконавцем на момент винесення постанови про порушення виконавчого провадження та визначення розміру основної винагороди приватного виконавця, правильність якого перевірено господарським судом.

З огляду на викладене, суд відхиляє заперечення виконавчого директора боржника та розпорядника майна, що приватний виконавець за період здійснення фактичних дій, спрямованих на виконання виконавчого провадження вже отримав основну винагороду у розмірі 5 437 грн 65 коп та не має права на винагороду у частині не стягнутої суми боргу. Також суд відхиляє посилання виконавчого директора боржника та розпорядника майна на судову практику Верховного Суду при розгляді адміністративних спорів, оскільки правовідносини які склалися у зазначених справах є іншими, ніж при розгляді даної справи та не враховують особливості розгляду справи про визнання банкрутом боржника та розгляду вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича на суму вимог 4 796 340,32 грн, які необхідно віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1 статті 76 ГПК України).

Боржником доказів погашення заборгованості не надано, доводів кредитора не спростовано.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Також заявником за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням у справі.

У зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата 4204,00 грн судового збору, що сплачені кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника та є витратами, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

У зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку задовольнити заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 3627 від 02.09.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн у справі № 906/268/20 та визнати грошові вимоги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича на суму 4 796 340,32 грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та 4204 грн витрат по сплаті судового збору, які віднести до першої черги.

Керуючись ст.с. 1, 2, ч.4 ст. 9, 12, ст.45, ст. 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст., 12, 13, 74, 86, 129, 233 - 235 ГПК України, статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 1, частин 4-7 статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву заяву Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) б/н від 26.08.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 47 253 261,21 грн та 4204 грн витрат по сплаті судового збору.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 47 249 057,21 грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та 4204 грн витрат по сплаті судового збору, які віднести до першої черги.

3. Задовольнити заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича №3627 від 02.09.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн.

4. Визнати грошові вимоги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія Полісся" на суму 4 796 340,32 грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та 4204 грн витрат по сплаті судового збору, які віднести до першої черги.

5. Розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Корницькій О.О. за результатами попереднього засідання внести визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно - Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Суддя Макаревич В.А.

Список розсилки:

1 - в справу

2- боржнику 13320,Житомирська обл., Бердичівський р-н, с.Старий Солотвин, вул. Господарська,7 ( рек.)

та на ел. адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3- а/к Корницькій О.О. - на електронну пошту ;

4 - Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Гненному Дмитру Анатолійовичу (03040, м.Київ, просп. Голосіївський , 86, офіс,1) - рек.

та на ел. адресу : ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

5 - АТ спрощеного типу "ФІБУСА" (FIBUSA) (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20, оф. 501) - рек.

та на ел. адресу : @gmail.gov.ua;