ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021м. ДніпроСправа № 904/6885/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Приватного підприємства "Віколь" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 17, кв. 18, ідентифікаційний код 32264624)

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787)

про стягнення заборгованості за поставлений товар 454 195,52 грн., інфляційні витрати 11 899,92 грн., 3% річних 6 441,61 грн.

Представники:

Від позивача: Хандога В.В., ордер, адвокат

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Віколь" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 17.12.2020 про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості на загальну суму 472 537,05 грн., з яких:

- 454 195,52 грн. основний борг;

- 11 899,92 грн. інфляційні втрати за період з серпня по листопад 2020 року;

- 6 441,61 грн. 3% річних за період з 06.07.2020 по 17.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням взятих відповідачем на себе зобов`язань за договором про закупівлю товару №354/13/146Е від 15.04.2019 та додаткової угоди №1 в частині своєчасної оплати за товар отриманий за видатковою накладною №РН-0000004 від 06.05.2020 на суму 638 795,52 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду договір про надання правової допомоги №5-ю/20 від 10.12.2020.

До суду 30.12.2020 позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6885/20, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.01.2021 о 11:00 год.

До суду 18.01.2021 позивачем подана заява про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача витрати у розмірі 15 000,00 грн.

До суду 22.01.2021 надійшов відзив №18/322 від 18.01.2021 відповідач яким просить суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" знаходиться у скрутному фінансовому становищі. З боку ДП "НАЕК "Енергоатом" графік платежів за урановий оксидний концентрат передбачений довгостроковим договором виконується з суттєвими затримками. Постійне недоотримання ДП "СхідГЗК" грошових коштів створило передумови зупинки уранового виробництва. Від операторів системи розподілу надходять повідомлення про відключення усіх точок розподілу електроенергії. За поданням кредиторів здійснюються заходи з арешту рахунків підприємства. Через системну затримку у виплаті заробітної плати у колективах шахтарів уранових шахт та апаратників уранопереробного комплексу виникла загрозлива соціальна напруга. Стосовно витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. відповідач зазначає, що адвокатські послуги у розмірі 15 000,00 грн. є необґрунтованими та недоведеними. Стосовно нарахування 3% річних та інфляційних втрат, відповідач не визнає їх у повному обсязі, так як період для нарахування був визначений позивачем невірно.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 28.01.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "Віколь" (далі - позивач, постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач, покупець) 15.04.2020 укладено договір №354/13/146Е про закупівлю товару (далі - договір) відповідно до розділу 1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п.1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар. Постачальник зобов`язується поставити натуральні тканини, код 1921 (полотно неткане з волокна фторин) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.3.1 договору сума (ціна) договору, відповідно до Специфікації №1 становить 532 378,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 106 475,60 грн. Загальна сума становить 638 853,60 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Згідно з розділом 4 договору товар, який поставляється відповідно до договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України. Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів.

Згідно з п.5.1 договору поставка товару здійснюється партіями у період квітень - грудень 2020 року. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії Товару протягом 60-ти календарних днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад покупця, вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010 (п.5.2 договору).

Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (п.5.4 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1 договору).

Між сторонами укладена 15.04.2020 Додаткова угода №1 до договору №354/13/146Е від 15.04.2020 відповідно до якої сторони домовилися уточнити ціну товару та проводити поставку відповідно до Специфікації №2, яка є невід`ємною частиною додаткової угоди та договору. Специфікацію №1 до договору вважати такою що втратила чинність. Сума (ціна) договору, відповідно до Специфікації №2 становить 532 329,60 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 106 465,92 грн. Загальна сума становить 638 795,52 грн., з урахуванням ПДВ 20%. При цьому ціна договору зменшиться на 58,08 грн. з ПДВ 20%.

На виконання умов договору позивач відвантажив відповідачу товар на загальну суму 638 795,52 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000004 від 06.05.2020.

Видаткова накладна підписана представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Відповідач зобов`язання по оплаті виконав неналежним чином, а саме частково сплатив у сумі 184 600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- №11762 від 17.07.2020на суму 34 600,00 грн.;

- №12101 від 24.07.2020 на суму 100 000,00 грн.;

- №12665 від 31.07.2020 на суму 50 000,00 грн.;

що є причиною виникнення спору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар згідно спірного договору позивачем нараховано 11 899,92 грн. інфляційних втрат за період з серпня по листопад 2020 року та 6 441,61 грн. 3% річних за період з 06.07.2020 по 17.12.2020.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

На момент розгляду справи доказів оплати відповідачем вартості отриманого товару у сумі 454 195,52 грн. до суду не надано, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 454 195,52 грн. підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував 11 899,92 грн. інфляційних втрат за період з серпня по листопад 2020 року та 6 441,61 грн. 3% річних за період з 06.07.2020 по 17.12.2020.

Господарський суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат визнав їх такими, що не містять помилки, а вимоги такими, що підлягає задоволенню.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у сумі 472 537,05 грн., з яких 454 195,52 грн. заборгованість за отриманий товар, 11 899,92 грн. інфляційні втрати та 6 441,61 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 7 088,06 грн. покладається на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат, позивачем в матеріали справи надано:

1) договір №5-ю/20 про надання правової допомоги від 10.12.2020;

2) додаток №1 від 10.12.2020 до договору про надання правової допомоги №5-ю/20 від 10.12.2020;

3) додаток №2 від 10.12.2020 попередній розрахунок суми гонорару адвоката за надану правову допомогу у сумі 15 000,00 грн.;

4) ордер серія АЕ№1048353 від 17.12.2020;

5) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДП№3570 від 15.12.2017;

6) рахунок №10 від 10.12.2020 на суму 15 000,00 грн.;

7) платіжне доручення №49 від 22.12.2020 на суму 15 000,00 грн.

Відповідно до додатку №1 адвокат відповідно до п.2.1 договору про надання правової допомоги №5/ю-20 від 10.12.2020 прийняв на себе наступні зобов`язання:

- підготувати та подати до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву за позовом клієнта до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення боргу, що виник на підставі договору про закупівлю товару №354/13/146Е від 15.04.2019;

- представляти інтереси клієнта в Господарському суду Дніпропетровської області за позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення вищезазначеного боргу.

Відповідно до попереднього розрахунку сума гонорару адвоката складається з:

1) надання клієнту консультації правового характеру - 1 година - 1 500,00 грн. = 1 500,00грн.;

2) дослідження чинного законодавства та судової практики щодо питань, пов`язаних із підготовкою позову про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди - 1 година - 1 500,00 грн. = 1 500,00 грн.;

3) підготовка від імені клієнта позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості - 6 години - 1 500,00 грн. = 9 000,00 грн.;

4) участь у судових засіданнях Господарського суду Дніпропетровської області за позовом клієнта про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості - 2 години - 1 500,00 грн. = 3 000,00 грн.

Всього 15 000,00 грн.

Позивач просить відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У рішенні ЄСПЛ від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Здійснивши аналіз ціни позову предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що складності у розгляді справи не виникло.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у попередньому розрахунку суми гонорару та встановлено, що кількість годин, витрачених адвокатом для надання таких послуг, як:

1) підготовка від імені клієнта позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості - 6 години - 1 500,00 грн. = 9 000,00 грн. є явно завищеним. Зазначені послуги можна об`єднати з послугами надання клієнту консультації правового характеру та дослідження чинного законодавства та судової практики щодо питань, пов`язаних із підготовкою позову про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Зважаючи на невелику кількість документів (1 договір, 1 накладна), справа є не складною. Слід зазначити, що надання правової допомоги це професійний обов`язок адвоката, який знає закон та судову практику, спори про стягнення заборгованості по сплаті за виконані роботи, нарахування трьох відсотків річних та інфляції не є складними, за цією категорією спорів склалася усталена судова практика;

2) участь у судових засіданнях Господарського суду Дніпропетровської області за позовом клієнта про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості - 2 години - 1 500,00 грн. = 3 000,00 грн. У справі відбулось лише 1 судове засідання, яке тривало 25 хвилин.

Представлені суду докази в підтвердження надання позивачу адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом даної справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат в заявленому розмірі (15 000,00 грн.), адже розмір відповідних витрат має, крім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу у даній справі явно не відповідає критеріям співмірності із складністю справи, та не відповідає обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Таким чином, обґрунтованими суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі в розмірі 10 500,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Віколь" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за поставлений товар 454 195,52 грн., інфляційні витрати 11 899,92 грн., 3% річних 6 441,61 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Приватного підприємства "Віколь" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 17, кв. 18, ідентифікаційний код 32264624) заборгованість за поставлений товар у сумі 454 195,52 грн., інфляційні витрати у сумі 11 899,92 грн., 3% річних у сумі 6 441,61 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 7 088,06 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 10 500,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 02.02.2021.

Суддя Е.М. Бондарєв