ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.2021 Справа № 920/1171/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1171/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Приватного підприємства «АГРОФІРМА ДОВЖОК МД» (вул. Шевченка, 1, с. Довжок, Шаргородський район, Вінницька область, 23531, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» (вул. Шишкарівська, 11, м. Суми, 40000, )

про стягнення 330 000 грн. 00 коп.

представники сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 330 000 грн. 00 коп. в якості повернення суми попередньої оплати за договором поставки №2020-3101/02 від 31.01.2020, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 27.11.2020 відкрито провадження у справі № 920/1171/20 та призначено підготовче засідання на 24.12.2020.

Ухвалою суду від 24.12.2020 відкладено підготовче засідання на 12.01.2021.

Ухвалою суду від 12.01.2021 закрите підготовче провадження у справі №920/1171/20, призначити справу № 920/1171/20 до судового розгляду по суті на 02.02.2021.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У заяві від 01.02.2021 (вх. №908/21) просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, ухвали суду від 27.11.2020 про відкриття провадження у справі №920/1171/20, від 24.12.2020 та від 12.01.2021, направлені на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, повернулись відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою «адресат відсутній».

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи господарським судом Сумської області.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

31 січня 2020 р. між ПП «Агрофірма Довжок МД» і ТОВ «Торговий Дім «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» було укладено договір поставки №2020-3101/01 (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого відповідач зобов`язується поставити і передати у власність позивача хімічну продукцію (товар), а позивач зобов`язується належним чином прийняти та оплатити Товар у сумі, строки та на умовах визначених Договором.

Умови поставки товару узгоджені сторонами у розділі 3 Договору. Так, відповідач зобов`язувався поставити позивачу товар на умовах, що визначаються у Додатках до Договору у відповідності до правил «ІНКТОРЕМС» в редакції 2010 року.

Поставка товару відбувається на підставі транспортної інструкції покупця, яка є невід`ємною частиною виконання договору і документом, що підтверджує наміри покупця в отриманні товару, та надається постачальнику в письмовій (електронній) формі за 3 (дні) до поставки з обов`язковим зазначенням: номера та дати договору поставки товару; найменування вантажоодержувача, його місцезнаходження, ідентифікаційного коду (коду ЄДРПОУ) та коду по залізниці; найменування, асортименту та кількості товару, виду упаковки (тари); строків (термінів) поставки; адреси місця призначення, куди має бути поставлено товар; автопідприємства та реквізити автотранспорту (в разі перевезення товару за рахунок покупця); назви та коду станції (в разі перевезення товару залізничним транспортом, при умові, що передачу товару перевізникові має здійснити постачальник).

Якщо постачальник протягом 7 робочих днів з моменту отримання транспортної інструкції покупця не надав останньому відмову в прийнятті такої транспортної інструкції до виконання, вважається, що транспортна інструкція покупця узгоджена сторонами і постачальник прийняв її до виконання.

Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними та право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент поставки товару.

Моментом поставки товару вважається: у випадку передачі товару на складі постачальника (виробника) - момент відвантаження товару покупцю або перевізнику; у випадку відвантаження залізничним транспортом - момент проставляння штемпельної відмітки на залізничній накладній.

Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної.

Згідно з абз. 1 розділу 5 Договору покупець здійснює оплату за товар в українських гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунку-фактури у порядку та строки, що визначені у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.

Зі змісту Додатку №1 від 31.01.2020 року до Договору вбачається, що відповідач узяв на себе зобов`язання поставити позивачу наступний товар: суперфосфат простий (гранульований) Р (CaS) 19-(17-30) біг-бег) у кількості 44,000 т загальною вартістю з ПДВ 330 000 грн 00 коп.

Умови поставки товару згідно правил INCOTERMS - 2010: «СРТ, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Довжок».

Ціна Товару встановлена на умовах: «СРТ, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Довжок», згідно правил INCOTERMS - 2010. Тобто, Сторони узгодили, що поставка товару має відбутися на склад Покупця (Позивача).

Оплата за товар здійснюється на поточний банківський рахунок Постачальника наступним чином: 100% попередня оплата вартості товару до 31.01.2020 року. Ціна за товар дійсна до 31.01.2020 року.

Термін поставки товару - до 20.02.2020 року, на підставі транспортної інструкції покупця, погодженої постачальником, але не раніше виконання покупцем вимог цього додатку щодо попередньої оплати вартості товару.

З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2020 року відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №192 на суму 330 000,00 грн. за суперфосфат простий (гранульований) Р (CaS) 19-(17-30) біг-бег) у кількості 44,000 т, авансовий платіж, який підлягав оплаті до 31.01.2020.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ним згідно з платіжним дорученням №30 від 31 січня 2020 року було перераховано відповідачу 330000,00 грн. попередньої оплати вартості товару згідно додатку №1 до Договору, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки позивачу 20 лютого 2020 року Товару (суперфосфат простий(гранульований), як узгоджено в Додатку №1 до Договору «СРТ, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Довжок».

15 квітня 2020 року на адресу Відповідача був направлений лист претензія з вимогою про повернення коштів в розмірі 330000,00 грн у строк до 25.04.2020, проте відповідь на зазначений лист отримана позивачем не була.

Зобов`язання відповідача по Договору залишаються невиконаними і до цього часу у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та просить суд стягнути з відповідача 330000,00 грн. попередньої оплати по Договору.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, відхиляючи заперечення відповідача, суд виходить з наступного:

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст.712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене частиною другою статті 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Судом встановлено, що факт перерахування позивачем відповідачу коштів (попередньої оплати) у строки, встановлені договором, в сумі 330000,00 грн. підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням. У свою чергу, в письмових матеріалах справи відсутні докази поставки товару на зазначену суму або обґрунтовані заперечення позовних вимогам.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 330000,00 грн. попередньої оплати по Договору.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» та вимогами п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4950,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 123, 129, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» (40000, м. Суми, вул. Шишкарівська, 11, код ) на користь Приватного підприємства «АГРОФІРМА ДОВЖОК МД» (вул. Шевченка, 1, с. Довжок, Шаргородський район, Вінницька область, 23531, ) 330000 грн. 00 коп. (триста тридцять тисяч гривень 00 коп. попередньої оплати, 4950 грн. 00 коп. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.02.2021.

Суддя В.В. Яковенко