ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 січня 2021 року Справа № 926/3157/20

Суддя Ковальчук Т. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес, м. Львів,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Грін Рей, м. Новоселиця Чернівецької області,

про стягнення заборгованості у сумі 19616,85 грн.,

за участю секретаря судового засідання Фесенка О.В.,

представників сторін:

позивача Петренко В.О., дов. від 21.12.2020 № 49/2020,

відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Грін Рей про стягнення 19616,85 грн. заборгованості з оплати послуг з доставки відправлень, у тому числі 16352,00 грн. основного боргу, 1635,20 грн. штрафу, 1978,81 грн. пені, 240,34 грн. індексу інфляції та 310,50 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання договору про надання послуг позивач надав послуги з доставки відправлень, вартість яких у сумі 16352,00 грн. відповідач не оплатив, у зв`язку з чим позивач просить крім основної суми боргу стягнути з відповідача пеню і штраф відповідно до умов договору та компенсаційні платежі, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 12 січня 2021 року, позивачу встановлено строк до дати першого судового засідання для подання відповіді на відзив на позов, відповідачеві встановлено строк протягом 15-ти днів з дня вручення цієї ухвали для надіслання до суду відзиву на позов, доказів на його обґрунтування та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, якщо такі заперечення наявні.

Ухвалою від 11.01.2021 задоволено клопотання позивача від 30.12.2020 № 30122020/3 про участь у судовому засіданні 12.01.2021 у режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Львівської області.

Письмового відзиву на позов відповідач не подав.

У судовому засіданні 12.01.2021 представник відповідача подав для долучення до матеріалів справи платіжні доручення № 239 від 05.01.2021 та № 240 від 11.01.2021 про сплату позивачеві коштів на загальну суму 16352,00 грн., усно пояснив, що борг перед позивачем погашено.

У зв`язку з вказаними обставинами ухвалою від 12.01.2021 в судовому засіданні оголошувалася перерва до 12-00 год. 28.01.2021 року.

У судове засідання 28.01.2021 представник відповідача не з`явився, надіслав на електронну адресу помічника судді заяву про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2021 наполягав на розгляді справи по суті.

Оцінюючи матеріали справи на предмет їх повноти і достатності для вирішення спору та не вбачаючи поважних причин неявки представника відповідача, враховуючи, що суд не визнавав явку представників сторін обов`язковою, а представник позивача просив розглянути справу по суті, суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи у судовому засіданні 28.01.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 28.01.2021 пояснив, що у ході позовного провадження відповідач сплатив суму основного боргу, разом з тим, позивачеві не перераховані штраф, пеня, 3% річних та інфляційні втрати, просив задовольнити позов у частині цих вимог та стягнути зазначені платежі у вказаних у позовній заяві сумах.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

04 лютого 2020 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес (Експедитор/Виконавець) і відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Грін Рей (Замовник) було укладено договір про надання послуг № СН-1000115 (далі Договір, а.с. 14).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору позивач зобов`язався організовувати для відповідача доставку відправлення одержувачеві, а відповідач зобов`язався здійснювати оплату за надані послуги і строки та згідно умов Договору.

Згідно з пунктом 5.2 Договору оплата проводиться Замовником шляхом переказу коштів на поточний рахунок Експедитора/Виконавця протягом 3-х банківських днів з дня отримання Замовником документів на оплату: рахунку специфікації та акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

До позовної заяви додано:

1) засвідчені копії виставлених позивачем відповідачеві рахунків на оплату № ТD000012406 від 09.04.2020 на суму 5446,48 грн. і № ТD000014605 від 23.04.2020 на суму 10905,52 грн.;

2) засвідчені копії підписаних позивачем і відповідачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 16352,00 грн., згідно яких позивач надав відповідачеві послуги по доставці відправлень, а саме:

- акт № ІНФ00007476 від 09.04.2020 на суму 5446,48 грн. та

- акт № ІНФ00009651 від 23.04.2020 на суму 10905,52 грн. (а.с. 15, 16, 18,19).

Враховуючи умову пункту 5.2 Договору про оплату послуг протягом 3-х банківських днів з дня отримання Замовником документів на оплату, відповідач мав оплатити надані позивачем послуги згідно вказаних актів відповідно не пізніше 14 квітня 2020 року (акт № ІНФ00007476 від 09.04.2020) та 28 квітня 2020 року (акт № ІНФ00009651 від 23.04.2020).

У судовому засіданні 12.01.2021 представник відповідача подав платіжне доручення № 239 від 05.01.2021 про сплату на рахунок позивача 5446,48 грн. за послуги по доставці відправлень згідно рахунку № ТD000012406 від 09.04.2020 та платіжне доручення № 240 від 11.01.2021 про сплату 10905,52 грн. за послуги по доставці відправлень згідно рахунку № ТD000014605 від 23.04.2020 (а.с. 46, 47).

Отримання цих коштів представник позивача підтвердив у судовому засіданні.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України)

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У ході розгляду справи підтвердилися належними і допустимими доказами доводи позивача про порушення відповідачем зобов`язання з оплати вартості наданих послуг з доставки відправлень на суму 16352,00 грн. у строк, визначений Договором.

Разом з тим, у ході вирішення спору основний борг відповідач сплатив, відтак, у частині вимог про стягнення коштів у розмірі 16352,00 грн. спір між сторонами відсутній, тому в цій частині провадження у справі належить закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2 укладеного між сторонами Договором передбачено, що у випадку прострочення платежу за надані послуги Замовник сплачує Експедитору/Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки за кожний день прострочення, а при простроченні понад 7 календарних днів Замовник додатково сплачує на користь Експедитора/Замовника штрафну санкцію у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно сталої практики Верховного Суду одночасне стягнення штрафу і пені з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, не суперечить вимогам статті 61 Конституції України, оскільки такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а право визначити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

При цьому, можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши викладені у позовній заяві розрахунки штрафу, пені 3% річних та компенсаційних платежів, суд встановив, що відповідні суми нараховані правильно, тому в цій частині вимоги позивача належить задовольнити, а саме стягнути з відповідача:

- 1635,20 грн. штрафу (10% від боргу 16352,00 грн.),

- 1078,81 грн. пені (за період з 15.04.2020 по 15.10.2020 за актом № ІНФ00007476 від 09.04.2020 та за період з 29.04.2020 по 29.10.2020 за актом № ІНФ00009651 від 23.04.2020);

- 240,34 грн. інфляційних втрат (за період з 15.04.2020 по 11.12.2020 за актом № ІНФ00007476 від 09.04.2020 та за період з 29.04.2020 по 11.12.2020 за актом № ІНФ00009651 від 23.04.2020);

- 310,50 грн. 3% річних (за період з 15.04.2020 по 11.12.2020 за актом № ІНФ00007476 від 09.04.2020 та за період з 29.04.2020 по 11.12.2020 за актом № ІНФ00009651 від 23.04.2020).

У зв`язку з обґрунтованістю позову в цілому судовий збір у сумі 2102,00 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача (ст. 129 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Грін Рей про стягнення заборгованості у сумі 19616,85 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Грін Рей (вул. Центральна, 91, м. Новоселиця Чернівецької області, 60300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес (вул. Зелена, 147, м. Львів, 79035, ).

3. В частині вимог про стягнення боргу в сумі 16352,00 грн. провадження у справі закрити.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 257 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У судовому засіданні 28.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст підписано 03 лютого 2021 року.

Суддя Т.І. Ковальчук

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.