РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2021Справа № 910/17098/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "ВІННИЦЯМІСЬКТЕПЛОЕНЕРГО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС"

про стягнення 357 000, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" про стягнення штрафу в розмірі 357 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів поставки товару №812-19/26 від 10.06.2019 та №867-19/26 від 26.06.2019.

Ухвалою від 09.11.2020 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/17098/20, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

03.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позовну заяву в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що останнім було забезпечено комплект обладнання для системи SCADA для віддаленого зняття інформації та управління об`єктами, відповідно до розділу VI Технічного завдання, виконано умови п.8 розділу VIII Технічного завдання та забезпечено роботу ІТП. За доводами відповідача, зауваження позивача стосуються саме інтегрування ІТП до системи SCADА, що не відповідає умовам Технічного завдання, запропонованого у тендерній документації замовника Комунального підприємства Вінницької міської ради "ВІННИЦЯМІСЬКТЕПЛОЕНЕРГО".

Відповідач вважає, що відповідно до Технічного завдання останній не має жодного відношення до системи SCADA та не займається налаштуванням мнемосхеми на цій системі та відповідно до умов договорів не відносяться до цієї системи, її налаштування повністю залежить від компетентності співробітників іншої компанії. Отже, за висновками відповідача вимоги Технічного завдання - це забезпечення роботи ІТП, що було виконано відповідачем у березні 2020 року відповідно до Додатку 2 договорів поставки товару.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС (відповідач, постачальник) укладений договір поставки №812-19/26 (далі - договір-1), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується на умовах, визначених договором, поставити, передати у власність покупцю товар, провести пусконалагоджувальні роботи (згідно п.1.2 договору), зазначені в специфікації/-ях, що додається/-ються до договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а покупець зобов`язується на умовах, визначених договором, прийняти і оплатити товар (п. 1.1. договору).

Також, 26.06.2019 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС (відповідач, постачальник) укладений договір поставки №867-19/26 (далі - договір-2), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується на умовах, визначених договором, поставити, передати у власність покупцю товар, провести пусконалагоджувальні роботи (згідно п.1.2 договору), зазначений в специфікації/-ях, що додається/-ються до договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а покупець зобов`язується на умовах, визначених договором, прийняти і оплатити товар (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2 договорів №1-2 визначено, що предметом закупівлі є «Придбання та налаштування індивідуальних теплових пунктів (ІТП) в будинках» (Код ДК 021:2015: 31720000-9 Електромеханічне обладнання). Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю та будь-які інші характеристики товару визначаються на підставі специфікації/-ій, яка/-і додається/-ються до договору (Додаток №1).

Відповідно до Специфікації Додатку №1 до договору-1 загальна вартість товару 3 250 000,00 грн; найменування товару: ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,05 Гкал/год), у кількості 1 шт; ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,10-0,15 Гкал/год), у кількості 3 шт; ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,15-0,20 Гкал/год), у кількості 1 шт; ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,20-0,30 Гкал/год), у кількості 1 шт.

Відповідно до Специфікації Додатку №1 до договору-2 загальна вартість товару 14 600 000,00 грн; найменування товару: ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,05 Гкал/год), у кількості 8 шт; ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,05-0,1 Гкал/год), у кількості 4 шт; ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,05-0,15 Гкал/год), у кількості 10 шт; ІТП модульного типу (приєднана потужність до 0,05-0,20 Гкал/год), у кількості 7 шт.

В пункті 2.5. договорів 1-2, в редакції Додаткових угод №2, сторони визначили, що розрахунок за товар здійснюється на таких умовах:

1. Перший платіж - 50% попередньої оплати від вартості товару, зазначеного в заявці.

2. Другий платіж - 40% від вартості товару (зазначеного в заявці) перераховується покупцем на підставі видаткової накладної, протягом року після отримання товару покупцем по адресах встановлення ІТП, зазначених в Додатку 2 до даного договору.

3. Кінцевий платіж (остаточний розрахунок) - 10% від вартості товару (зазначеного в заявці), перераховується покупцем, протягом року після приймання покупцем пусконалагоджувальних робіт на підставі акту введення в експлуатацію який засвідчує факт технічної відповідності та придатності об`єктів до використання.

Відповідно до п. 4.2. договорів 1-2 приймання товару за кількістю здійснюється в момент підписання видаткової накладної на товар, а за якістю - протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт).

Згідно зі змісту п. 4.3. договорів 1-2, у випадку виявлення невідповідності товару кількості/якості/виявлення дефектів на момент приймання товару або протягом всього гарантійного терміну, покупцем складається в односторонньому порядку акт/рекламація про що інформується постачальник. Постачальник зобов`язаний здійснити допоставку товару та/або заміну неякісного/дефектного товару, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту відправлення відповідного повідомлення постачальнику. При цьому витрати по доставці товару до пунктів призначення, зазначених в п. 3.2 договору, покладаються на постачальника.

Пунктом 6.3. договорів 1-2 визначено, що за порушення постачальником умов зобов`язання щодо якості та/або комплектності товару покупець має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від вартості неякісного та/або некомплектного товару. Однак сплата штрафу не звільняє постачальника від заміни неякісного та/або некомплектного товару на якісний та/або комплексний власними силами та засобами за свій рахунок в строк визначений п. 4.3 даного договору.

Додатковими угодами №4 від 13.03.2020 сторони внесли зміни у п. 8.1. договорів 1-2, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 15» квітня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до видаткових накладних № 49 від 19.08.2019, №67 від 08.10.2019, №71 від 01.11.2019, №83 від 13.11.2019 відповідач здійснив поставку товару позивачу на загальну суму 3 250 000,00 грн за договором №812-19/26 від 10.06.2019 та на загальну суму 14 600 000,00 грн за договором №867-19/26 від 26.06.2019.

Станом на дату подання позовної заяви позивачем сплачено відповідачу 2 925 000,00 грн за договором-1 та 13 140 000,00 грн за договором-2, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями.

Як вбачається з пояснень позивача, відповідно до Графіку проведення будівельно-монтажних робіт, пусконалагоджувальні роботи відповідно до умов договору повинні були здійснені ТОВ «КОМЕНЕРГОСЕРВІС» не пізніше 30.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в ході проміжного налаштування та підготовки до проведення пусконалагоджувальних робіт були встановлені ряд недоліків якості поставлених ІТП, які були зафіксовані відповідними актами/рекламаціями від 29.08.2019, від 10.10.2019, від 31.10.2019, від 14.11.2019, від 04.12.2019, від 20.03.2020 та від 06.04.2020, та направлені відповідачу з вимогою проведення заміни неякісного товару або приведення у відповідність з умовами технічної специфікації, зазначеними в умовах і документації протягом 10 днів з моменту відправлення акту/рекламації.

Листом за вих.№ 51 від 10.04.2020 відповідач повідомив позивача, що для проведення пускових та налагоджувальних робіт, тестування ІТП протягом 72 годин з оформленням відповідних актів необхідна фізична присутність представників сторін. Однак, у зв`язку із забороню до 24.04.2020 перевезення пасажирів залізничним транспортом та з 06.04.2020 переміщення групою осіб у кількості більше ніж дві особи, відповідач вважає за необхідне виконання зобов`язань за договорами поставки після завершення карантину.

07.05.2020 позивачем направлено на адресу відповідача претензію за вих №34/935 про здійснення пусконалагоджувальних робіт протягом 7 календарних днів.

Однак, за доводами позивача пусконалагоджувальні роботи відповідно до умов договорів та технічного завдання на закупівлю ІТП в повному обсязі відповідачем не виконані.

З урахуванням наведеного, Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулось до суду із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" штрафу на підставі п. 6.3. договорів 1 та 2 у загальному розмірі 357 000,00 грн, з яких: 65 000,00 грн за договором №812-19/26 від 10.06.2019 та 292 000,00 грн за договором №867-19/26 від 26.06.2019.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладені між сторонами договори №812-19/26 від 10.06.2019 та №867-19/26 від 26.06.2019 за своєю правовою природою є змішаними договорами з елементами договору підряду та поставки.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4.ст. 882 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом умов договорів №812-19/26 від 10.06.2019 та №867-19/26 від 26.06.2019 відповідач зобов`язався поставити, передати у власність позивача товар та провести пусконалагоджувальні роботи.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання укладених між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" як постачальником договорів поставки №812-19/26 від 10.06.2019 та №867-19/26 від 26.06.2019, відповідач поставив, а позивач прийняв товар, а саме:

за видатковою накладною №49 від 19.08.2019 модуль тепловий у кількості 6 шт. загальною вартістю 3 250 000,00 грн;

за видатковою накладною №67 від 08.10.2019 модуль тепловий у кількості 14 шт. загальною вартістю 7 004 553,53 грн;

за видатковою накладною №71 від 01.11.2019 модуль тепловий у кількості 7 шт. загальною вартістю 4 123 946,40 грн;

за видатковою накладною №83 від 13.11.2019 модуль тепловий у кількості 8 шт. загальною вартістю 3 471 500,07 грн.

У відповідності до платіжних доручень № 496 від 13.06.2019, №7793 від 09.10.2019, №7845 від 16.10.2019, №7934 від 21.10.2019 позивач сплатив відповідачу кошти за поставлений товар за договором №812-19/26 від 10.06.2019 у загальному розмірі 2 925 000,00 грн.

Також, на підставі договору №867-19/26 від 26.06.2019 позивач оплатив поставлений товар відповідачем у загальному розмірі 14 600 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №5601 від 09.07.2019, №8322 від 31.10.2019, №8660 від 15.11.2019, №8428 від 05.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що під час виконання сторонами договорів 1-2 відповідачем було допущено недоліки щодо якості товару, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф на підставі п. 6.3. договорів 1-2.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що 29.08.2019 останнім було отримано від позивача Графік проведення будівельно-монтажних робіт ІТП листом за вих. № 17/7002, згідно якого в період з 14.09.2019 по 15.11.2019 мало бути проведено виконання будівельно-монтажних робіт поставлених ІТП за погодженими адресами. Оскільки, фактична передача змонтованого обладнання у цей період не відбулась, відповідач листом від 19.12.2019 за вих. № 304 звертався до позивача з пропозицією погодження нового графіку виконання пусконалагоджувальних робіт. Проте, відповідач звертає увагу, що позивачем новий графік виконання пусконалагоджувальних робіт, з врахуванням підписаних актів передачі об`єктів для виконання пусконалагоджувальних робіт, узгоджений не був.

Відповідач вважає, що відтермінування та непогодження з боку позивача проведення пусконалагоджувальних робіт та тестування ІТП протягом 72 годин з оформленням відповідних актів зумовлено затримкою проведення будівельно-монтажних робіт та зміщенням графіку, які не залежать від ТОВ «КОМЕНЕРГОСЕРВІС», а також висування позивачем додаткових вимог до обладнання системи SCADA, що не відповідає Технічному завданню.

Зазначені вище заперечення відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки стосуються строків проведення відповідачем виконання пусконалагоджувальних робіт ІТП, водночас предметом розгляду даної справи є стягнення штрафу за поставку неякісного та/або некомплектного товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно із ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (частина перша статті 675 ЦК України).

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

За приписами частини першої та другої статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Оцінюючи наведені сторонами обґрунтування своїх вимог та заперечень, докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

У відповідності до матеріалів справи, комісією у складі позивача та відповідача було складено Акти/рекламації від 29.08.2019, від 10.10.2019, від 31.10.2019, від 14.11.2019, від 04.12.2019, від 20.03.2020 та від 06.04.2020, у відповідності до яких в результаті проведення обстеження поставлених відповідачем індивідуальних теплових пунктів виявлено недоліки.

Гарантійними листами за вих. №238 від 24.09.2019, №271 від 04.11.2019, №277 від 14.11.2019, відповідач гарантував позивачу усунення зауважень, що були поставлені під час проведення пусконалагоджуваних робіт та зазначені в Актах/рекламації.

Таким чином, в період з вересня 2019 по лютий 2020 року позивачем направлялись листи відповідачу щодо усунення недоліків поставлених ІТП на виконання умов договорів №812-19/26 від 10.06.2019 та №867-19/26 від 26.06.2019. Разом з тим, відповідачем направлялись позивачу листи за вих. №№ 40, 37, 36 про завершення пусконалагоджувальних робіт устаткування ІТП та прохання позивача підключати ІТП для проведення тестувань роботи в режимі 72 години.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України , порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем нараховано штраф на підставі п. 6.3. договорів, який складає:

- по договору №812-19/26 від 10.06.2019 у розмірі 325 000,00 грн * 20% = 65 000,00 грн;

- по договору №826-19/26 від 26.06.2019 у розмірі 1 460 000,00 грн * 20% = 1 460 000,00 грн. = 292 000,00 грн.

Отже, згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком позивача, останній здійснює нарахування 20% штрафу на суму 325 000,00 грн за договором №812-19/26 від 10.06.2019 та на суму 1 460 000,00 за договором №826-19/26 від 26.06.2019, тобто від вартості неоплаченого товару.

Однак, суд звертає увагу, що за змістом договорів 1-2 сторони погодили відповідальність у вигляді штрафу за порушення відповідачем умов зобов`язання щодо якості та/або комплектності товару у розмірі 20% від вартості неякісного та/або некомплектного товару (п. 6.3. договорів).

Судом враховано, що Акти/рекламації від 29.08.2019, від 10.10.2019, від 31.10.2019, від 14.11.2019, від 04.12.2019, від 20.03.2020 та від 06.04.2020 містять перелік зауважень щодо якості поставлених ІТП, але такі недоліки фактично стосуються окремих частин індивідуальних теплових пунктів, а не всього поставленого товару (модулі теплові) за видатковими накладними № 49 від 19.08.2019, №67 від 08.10.2019, №71 від 01.11.2019, №83 від 13.11.2019.

В Актах/рекламації від 29.08.2019, від 10.10.2019, від 31.10.2019, від 14.11.2019, від 04.12.2019, від 20.03.2020 та від 06.04.2020 сторонами не визначено кількість та вартість неякісного товару, який був поставлений відповідачем на виконання умов договорів №812-19/26 від 10.06.2019 та №867-19/26 від 26.06.2019, а отже встановити із наявних в матеріалах справи доказів, точну вартість та кількість неякісного товару є не можливим.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних доказів в підтвердження вартості та кількості поставленого відповідачем неякісного товару, а також з огляду на те, що позивачем здійснено розрахунок штрафу на суму вартості неоплаченого позивачем товару, що не відповідає умовам договорів, а саме п. 6.3., суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 357 000, 00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок позивача довести обставини, на які він посилається, визначений у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного та з огляду на встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів позивача, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" про стягнення штрафу в розмірі 357 000, 00 грн.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 29.01.2021.

Суддя О.В. Гулевець