ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2021 р. Cправа № 5/75-05

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" в особі ліквідатора Голінного А.М.

до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про стягнення 192 215,07 грн

в межах справи № 5/75-05

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої"

до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод"

про визнання банкрутом

за участю :

позивача: Голінний А.М. (ліквідатор ТОВ "Українські національні напої")

Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Хмельницький): Попик О.О., за посвідченням, Безверха А.О. , за наказом

Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України: Бельський-Панасюк О.О., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 5/75-05 за заявою ТОВ "Українські національні напої" про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

09.01.2020 року від ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. надійшла позовна заява б/н від 03.01.2020 року про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн., з яких: 149 777,98 грн. інфляційних та 42 437,09 грн. 3% річних, в межах справи № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод". Також, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд відстрочити сплату судового збору за подання даного позову.

Ухвалою від 11.01.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі (2 883,23 грн.). Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви: не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

20.01.2020 року до суду від ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого додано квитанцію про сплату 2 883,23 грн. судового збору.

Ухвалою від 22.01.2020 року призначено підготовче засідання з розгляду позовної заяви ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн в межах справи №5/75-05.

Ухвалою від 11.02.2020 року залучено до участі у справі з розгляду позовної заяви ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. б/н від 03.01.2020 року про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн в межах справи № 5/75-05 - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

02.03.2020 року на електронну адресу суду від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшли письмові пояснення № 2431-05/201 від 28.02.2020 року, в яких третя особа просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в задоволенні згаданого позову.

02.03.2020 року від ДП "Чечельницький спиртовий завод" до суду надійшов відзив на позовну заяву ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн., в якому відповідач заперечує щодо позову, посилаючись на те, що з 21.10.2019 року набув чинності КУ з процедур банкрутства, згідно ч. 3 ст. 41 якого протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

01.04.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача та письмові пояснення третьої особи б/н від 31.03.2020 року; так, позивачем зазначено, що 3% річних та інфляційні нараховано позивачем за період, коли заборона на їх нарахування під час дії мораторію не діяла; стосовно застосування наслідків спливу строку позовної давності позивач вказує, що така вимога заявлена не стороною спору, як то передбачено ст. 267 ЦК України та строк позовної давності не пропущено.

17.08.2020 року від арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) Северина С.Л. надійшло заперечення № 01-34/445 від 10.08.2020 року щодо позовних вимог, з тих же підстав, що вказані у відзиві відповідача на позовну заяву.

Ухвалою від 30.11.2020 року призначено позовну заяву ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. б/н від 03.01.2020 року до ДП "Чечельницький спиртовий завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення 192 215,07 грн, в межах справи № 5/75-05 до судового розгляду по суті на 27.01.2021 року. Вирішено судове засідання 27.01.2021 року провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області. Доручено Придніпровському районному суду м. Черкас забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю арбітражного керуючого (ліквідатора ТОВ "Українські національні напої") Голінного А.М.

Ухвалою від 07.12.2020 року вирішено судове засідання 27.01.2021 року провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області. Доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

В судове засідання 27.01.2021 року з`явились представники позивача, третьої особи та Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Хмельницький). Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

Також, 25.01.2021 року до суду від арбітражного керуючого Северина С.Л. надійшло повідомлення № 01-34/454 від 25.01.2021 року про неможливість явки в судове засідання, за сімейними обставинами.

В ході розгляду справи представник позивача надав пояснення щодо обставин, викладених у позові та підтримав його вимоги у повному обсязі.

Представник третьої особи щодо позову заперечив, зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та заявлені з пропуском строку позовної давності.

Поряд з цим, клопотання про застосування строку позовної давності до вимог ТОВ "Українські національні напої" про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн., про що заявлено третьою особою у письмових поясненнях - судом не розглядається, оскільки згідно положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, тоді як Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України не є стороною у даному спорі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Так, позовні вимоги мотивовано наступним.

08.06.2010 року постановою Господарського суду Черкаської області у справі №10/1020 ТОВ "Українські національні напої" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

В межах виконання повноважень ліквідатора було встановлено наявність невиконаного грошового зобов`язання ДП "Чечельницький спиртовий завод" перед ТОВ "Українські національні напої", що стало підставою для звернення до суду щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за час прострочення.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.07.2005 року було затверджено реєстр вимог кредиторів боржника та визнано, зокрема, вимоги ТОВ "Українські національні напої" в розмірі 489 470,51 грн. та визнані обов`язковими платежами.

При розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних позивачем в якості бази для розрахунку взято згадану вище суму боргу в розмірі 489 470,51 грн., яка включає в себе основну суму боргу за наступними рішеннями господарського суду Вінницької області: від 17.08.2004 р. по справі №7/186-04 сума основного боргу - 4399,20 грн.; від 17.08.2004 р. по справі №7/191-04 сума основного боргу - 90 938 грн.; від 17.08.2004 р. по справі №7/192-04 сума основного боргу - 7 800 грн.; від 23.09.2004 р. по справі №7/193-04 сума основного боргу - 16 525 грн.; від 01.10.2004 р. по справі №7/194-04 сума основного боргу - 50 333 грн.; від 01.10.2004 р. по справі №8/299-04 сума основного боргу - 1 704 грн.; від 01.10.2004 р. по справі №8/300-04 сума основного боргу - 5000 грн.; від 01.10.2004 р. по справі №8/302-04 сума основного боргу - 2 860,80 грн.; від 01.10.2004 р. по справі №8/303-04 сума основного боргу - 166 140,97 грн.; від 01.10.2004 р. по справі №8/304-04 сума основного боргу - 10 192 грн.; від 29.10.2004 р. №8/298- 04 сума основного боргу - 528 грн.; від 11.11.2004 р. №12/334- 04 сума основного боргу - 28 740 грн.; від 11.11.2004 р. №12/335-04 сума основного боргу - 10 000 грн.; від 11.11.2004 р. №12/337- 04 сума основного боргу - 624 грн.; від 11.11.2004 р. №12/339-04 сума основного боргу - 10 333,33 грн.; від 11.11.2004 р. №12/340- 04 сума основного боргу - 3 900 грн.; від 11.11.2004 р. №12/341-04 сума основного боргу - 14 963 грн.; від 11.11.2004 р. №12/342-04 сума основного боргу - 60 999,99 грн.; від 11.11.2004 р. №12/343-04 сума основного боргу - 3 489,22 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 року у справі № 5/75-05 було задоволено апеляційну скаргу, скасовано ухвалу суду від 18.07.2017 року та прийнято нове рішення, яким задоволено позов та стягнуто з ДП "Чечельницький спиртовий завод" кошти в сумі 1 617 210,56 грн. інфляційних втрат та 169 209,28 грн. три проценти річних, заявлені та розраховані за період з 01.01.2005 року по 31.12.2016 року.

Оскільки до теперішнього часу відповідачем зобов`язання за рішеннями судів не виконані, а відтак наявне невиконане грошове зобов`язання, позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 149 777,98 грн та 3 % річних в розмірі 42 437,09 грн. - за період з 01.01.2017 року по 30.11.2019 року.

Відповідач, арбітражний керуючий (розпорядник майна боржника) Северин С.Л. та третя особа щодо позовних вимог заперечили, з підстав викладених у відзивах та письмових поясненнях.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, суд звертає увагу на те, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУ з процедур банкрутства).

Частина 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно п. 1, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУ з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Враховуючи наведене, КУ з процедур банкрутства введено в дію з 21.10.2019 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУ з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тобто, перехід від регулювання передбаченого ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до регулювання передбаченого КУ з процедур банкрутства здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 924/159/14, від 11.08.2020 у справі № 904/3457/19, від 27.08.2020 року у справі № 904/4928/17.

Відтак, розгляд справи № 5/75-05, в тому рахунку і розгляд позовної заяви ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн. в межах справи № 5/75-05, що надійшла до суду 09.01.2020 року (здана на відправку до органу поштового зв`язку 03.01.2020 року), здійснюється згідно положень КУ з процедур банкрутства.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Відтак, у даному випадку, не має місце зворотня дія норм Кодексу України з процедур банкрутства у часі, оскільки судом застосовуються ці норми виключно до окремої процесуальної дії - звернення з позовними вимогами до боржника в межах справи про банкрутство.

Така ж позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 року у справі № 904/4928/17.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до ч.ч. 1,2,8 ст. 41 КУ з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 3 ст. 41 КУ з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Так, Господарським судом Вінницької області 19.04.2005 у справі № 5/75/05 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Чечельницького спиртового заводу" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.07.2005 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника та визнано, зокрема, вимоги ТОВ "Українські національні напої" в розмірі 489 470,51 грн.

17.02.2017 року ліквідатор ТОВ "Українські національні напої" Голінний А.М. звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 1 762 127,36 грн., з яких: 1 594 205,45 грн. - інфляційні втрати та 167 921,91 грн. - три відсотки річних, за період з 28.07.2005 року по 31.12.2016 року.

Розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних здійснено позивачем на суму боргу в розмірі 489 470,51 грн.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.07.2017 року у справі №5/75-05 відмовлено в задоволенні згаданої позовної заяви в повному обсязі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 року у справі № 5/75-05 було задоволено апеляційну скаргу, скасовано ухвалу суду від 18.07.2017 року та прийнято нове рішення, яким задоволено позов та стягнуто з ДП "Чечельницький спиртовий завод" кошти в сумі 1 617 210,56 грн. інфляційних втрат та 169 209,28 грн. три проценти річних, заявлені та розраховані за період з 01.01.2005 року по 31.12.2016 року.

На даний час, предметом даного спору в межах справи про банкрутство є стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних за період з 01.01.2017 року по 30.11.2019 року.

При цьому, позивач звернувся до суду з відповідним позовом 03.01.2020 року.

Поряд з цим, як вказано раніше, з 21.10.2019 року вступив в дію КУ з процедур банкрутства та відповідно положеннями якого, зокрема ст. 41, передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відтак, за наведених вище обставин та положень закону виключається можливість нарахування до стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох відсотків річних, що є предметом даного спору.

При цьому, посилання позивача на застосування положень ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на 04.11.2012 року); твердження щодо того, що обмеження нарахування інфляційних та трьох відсотків річних можуть бути застосовані лише щодо введеного мораторію з 21.10.2019 року, тобто щодо відкритих справ про банкрутство з 21.10.2019 року; та щодо того, що інфляційні та три відсотки річних нараховано позивачем за період (як вказано у позові - з 01.01.2017 року по 30.11.2019 року) коли положення Кодексу не діяли - судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються наведеними вище положеннями закону, відповідно до яких на момент звернення до суду зі згаданим позовом (03.01.2020 року) та розгляду справи в суді застосуванню підлягають норми КУ з процедур банкрутства, введеного в дію з 21.10.2019 року.

Так, за вказаних обставин у своїй сукупності, позов ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. б/н від 03.01.2020 року про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн., з яких: 149 777,98 грн. інфляційних та 42 437,09 грн. 3% річних, в межах справи № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод", задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 41 (ч.3) Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В позові ліквідатора ТОВ "Українські національні напої" Голінного А.М. б/н від 03.01.2020 року про стягнення з ДП "Чечельницький спиртовий завод" 192 215,07 грн., з яких: 149 777,98 грн. інфляційних та 42 437,09 грн. 3% річних, в межах справи № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод" - відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати на електронні адреси: ліквідатору ТОВ "Українські національні напої" Голінному А.М. - ; @mail.gov.ua; арбітражному керуючому Северину С.Л. - @mail.gov.ua; Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - ; ДП "Чечельницький спиртовий завод" - .

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 05 лютого 2021 р.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи