ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року м. Дніпро Справа № 904/6468/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєв І.М. ( доповідач )

суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 р.

( суддя Євстигнеєва Н.М., м. Дніпро ) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Балівський завод залізобетонних конструкцій"

( Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка )

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи

"Дніпропетровськгаз"

( м. Дніпро )

про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку

необлікованого ( донарахованого ) об`єму

та обсягу природного газу і його вартості від 25.02.2020 р.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" звернулося до господарського суду із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправним та скасування Акту-розрахунку необлікованого ( донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25.11.2020 р., складеного на підставі рішення комісії газорозподільного підприємства - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про задоволення Акту про порушення від 06.10.2020 р. № 4393, щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" об`єму та обсягу природного газу та його вартості в сумі 436 996,79 грн. за 58 379,00 м3.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на те, що 01.01.2016 р., ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498, подав заяву-приєднання № 094212ЕО2LАР016 від 01.01.2016 р. та приєднався до умов Типового договору. 06.10.2020 р. на об`єкті ТОВ "Балівський ЗБК" проведена перевірка, якою встановлено порушення пп.1 п.3 гл.2 Розділу XI Постанови НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. (кодекс ГРМ): робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, а саме порушення індикації ЖКІ лічильника "Курс-01" G160А1 № 14236. 25.11.2020 р. комісією газорозподільного підприємства складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до якого на підставі акта про порушення 06.10.2020 р. № 4393 з приводу виявлених порушень - робота комерційного ВОГ в позаштатному режимі (р.ХІ гл.4 п.4 КГРС) проведено розрахунок об`єму та обсягу природного газу і його вартості, завданих порушеннями споживача у розмірі 436 996,79 грн. В графі "опис розрахунку" зазначено: оператор ГРМ: м3: 58379,00; грн:436 996,79. Будь-якого іншого розрахунку, детального та обгрунтованого, акт не містить. Позивач не погоджується з таким актом-розрахунком, просить його скасувати.

Від Позивача до господарського суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вчиняти дії, в тому числі, але не виключно з припинення (обмеження) газопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до прийняття рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку та набрання рішенням законної сили.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" про забезпечення позову задоволено. Вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вчиняти дії з припинення або обмеження газопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до прийняття рішення у справі № 904/6468/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку та набрання рішенням законної сили.

Ухвала суду мотивована тим, що існує реальна загроза відключення Позивача від газопостачання, що може призвести до припинення роботи підприємства.

Суд зазначає, що припинення газопостачання фактично призведе до зупинки роботи заводу, унеможливить виконання зобов`язань підприємством перед замовниками та призведе до збитків, простою, неможливості сплачувати заробітну плату. Крім того, припинення газопостачання в зимовий період завдасть шкоди опалювальній системі заводу, яка вийде з ладу при черговому зниженні температури повітря та спричинить суттєві витрати на відновлення її роботи в майбутньому.

За таких обставин, враховуючи предмет позову, на думку суду, адекватним, співрозмірним та обґрунтованим у даному випадку є такий спосіб забезпечення позову як заборона Відповідачу вчиняти дії, з припинення або обмеження газопостачання до прийняття рішення у справі.

Водночас, у разі якщо буде встановлено, що підстави для задоволення позову будуть відсутніми, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з означеною ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2020 р. у справі № 904/6468/20.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що ухвала господарського суду була прийнята з порушенням процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для її скасування. Так, приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову: фактично вирішуючи спір по суті; за відсутності фактичних обставин, з якими суд пов`язує застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії; які є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Водночас, на думку Скаржника, судом першої інстанції вжито заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог. Водночас, Позивачем не доведено жодним доказом, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення.

При цьому Скаржник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову жодним чином не вплине та не утруднить в подальшому виконання рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся. Отже, заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими Позивачем вимогами.

Скаржник наголошує на тому, що судом було порушено ст. 2, ч. ч. 4, 11 ст. 137 ГПК України, не застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.10.2018 р. у справі № 913/257/18, від 29.04.2020 р. по справі № 910/13230/18, від 13.06.2018 р. у справі № 911/3871/17, від 05.08.2019 р. у справі № 910/16586/18.

Відтак, на думку Скаржника, заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12. 2020 р. по справі № 904/6468/20 не є адекватними, співмірними заявленим позовним вимогам, та за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, а тому ухвала підлягає скасуванню.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що припинення газопостачання з боку AT «Дніпропетровськгаз» до моменту винесення судом рішення у справі та набрання ним законної сили, може призвести до порушення прав та законних інтересів ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій». Враховуючи об`єктивні обставини та майнові наслідки заборони Відповідачеві вчиняти ції з припинення газопостачання, вжиття заходів забезпечення є необхідним. Іншого способу зберегти штатну роботу заводу немає, окрім як просити суд врахувати викладені обставини.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що судом зроблено правильний висновок, щодо обґрунтованості вжиття обраного Позивачем заходу забезпечення позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду. Так, оскільки Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру і судове рішення у разі задоволення такої вимоги не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 07.05.2020 р. у справі № 910/11739/19.

Товариство також вказує на те, що суд першої інстанції, вживаючи заходи забезпечення позову, позов по суті не вирішував, а лише забезпечив права споживача на безперешкодне газопостачання з огляду на те, що рішення Відповідача про донарахування оскаржене до суду, та обставини, що стали підставою для його прийняття мають бути перевірені судом під час судового розгляду.

Крім того, Товариство зазначає про те, що Відповідач робить хибний висновок про те, що вжиттям заходів забезпечення позову суд обмежив його право припинити/обмежити газопостачання з інших, визначених КГС підстав, оскільки як вбачається з обставин справи, інші, визначені Кодексом газорозподільних систем, підстави для припинення/обмеження газопостачання не є предметом спору та відсутні в Акті про порушення № 4363 від 06.10.2020 р. Таким чином, доводи Відповідача про неспівмірність заходів забезпечення заявленим позовним вимогам не заслуговують на увагу.

Позивач наголошує, що існує реальна загроза відключення Позивача від газопостачання, що може призвести до припинення роботи підприємства. За таких обставин, адекватним, співрозмірним та обґрунтованим у даному випадку є такий спосіб забезпечення позову як заборона Відповідачу вчиняти певні дії шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вчиняти дії, з припинення або обмеження газопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до прийняття рішення у справі.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання про призначення справи до розгляду визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз". Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 04.02.2021 р..

У судовому засіданні 04.02.2021 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

25.11.2020 р. комісією газорозподільного підприємства складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до якого на підставі Акту про порушення 06.10.2020 р. № 4393 з приводу виявлених порушень - робота комерційного ВОГ в позаштатному режимі ( р. ХІ гл.4 п.4 КГРС ) проведено розрахунок об`єму та обсягу природного газу і його вартості, завданих порушеннями Споживача у розмірі 436 996,79 грн. В графі "опис розрахунку" зазначено: оператор ГРМ: м3: 58 379,00; грн: 436 996,79.

Позивач не погоджуючись з вказаним Актом-розрахунком, звернувся до господарського суду із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправним та скасування Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25.11.2020 р..

17.12.2020 р. на адресу Позивача надійшло повідомлення № 4902.0-Кл-15809-1220 від 09.12.2020 р. про припинення (обмеження) газопостачання. За змістом цього повідомлення, через несплату послуг газопостачання Позивачу необхідно з 7:00 години 23.12.2020 р. здійснити самостійне відключення від газових мереж, у протилежному випадку газопостачання буде припинено примусово. Також Позивачем отримано повідомлення № 4902.0-Сл-15848-1220 від 10.12.2020 р. "Щодо оплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу", до якого додано рахунок на оплату збитків. У вказаній вимозі також було повідомлено, що у разі неотримання платежів, АТ Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» буде вимушене вжити заходи по припиненню розподілу природного газу Позивачу.

17.12.2020 р. до господарського суду надійшла заява Позивача про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вчиняти дії, в тому числі, але не виключно з припинення (обмеження) газопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до прийняття рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку та набрання рішенням законної сили.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 17.12.2020 р. на адресу Позивача надійшли повідомлення: № 4902.0-Кл-15809-1220 від 09.12.2020 р. про припинення (обмеження) газопостачання та повідомлення; № 4902.0-Сл-15848-1220 від 10.12.2020 р. "Щодо оплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу", до якого додано рахунок на оплату збитків. Таким чином, наявні підстави стверджувати, що Відповідач з 23.12.2020 р. припинить газопостачання, що призведе до зупинки роботи заводу, внаслідок чого виконання зобов`язань підприємством перед замовниками буде неможливим та призведе до значних збитків, простою та неможливості сплачувати заробітну плату. Крім того, припинення газопостачання в зимовий період завдасть шкоди опалювальній системі заводу, яка вийде з ладу при черговому зниженні температури повітря.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Представник Скаржника у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник Позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги Відповідача, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз положень статей 136, 137 ГПК України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Апеляційний суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, у зв`язку з подання відповідної заяви на будь-якій стадії розгляду справи, обґрунтованість позову не досліджується. Так як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Водночас згідно з ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, в цих випадках суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 ( ухвала від 07.08.2018 р. ) та № 902/483/18 ( постанова від 21.01.2019 р. ).

Оскільки у цій справі Позивач звернувся із позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Апеляційний суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.

Так, апеляційний суд наголошує на тому, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими Позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога Позивача до Відповідача про визнання протиправним та скасування Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25.11.2020 р..

Із матеріалів справи вбачається, що Відповідач надіслав Позивачу повідомлення про припинення ( обмеження ) газопостачання, у якому зокрема запропонував Позивачу самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати газоспоживне обладнання до опломбування. Також Відповідач вказав, що у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу установам Позивача буде припинено у примусовому порядку.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновок суду попередньої інстанції про те, що застосування заходу забезпечення позову, обраного Позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову, а заходи забезпечення позову є співмірними з тими негативними наслідками, які можуть настати у разі, якщо такі заходи не будуть застосовані.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи документи підтверджують, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Позивача та такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам. Так, місцевим господарським судом, постановлюючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, було враховано, що у разі невжиття заходів забезпечення позову ( за умови виконанням Відповідачем надісланого на адресу Позивача повідомлення про припинення газопостачання ) це може як призвести до неможливості виконання рішення суду ( зокрема за період, коли послуги Відповідачем не будуть надаватися ) так і суттєво ускладнити ефективний захист прав Позивача, зважаючи на те, що припинення газопостачання фактично призведе до зупинки роботи заводу, унеможливить виконання зобов`язань підприємством перед замовниками та призведе до збитків, простою, неможливості сплачувати заробітну плату. Крім того, припинення газопостачання в зимовий період завдасть шкоди опалювальній системі заводу, яка вийде з ладу при черговому зниженні температури повітря та спричинить суттєві витрати на відновлення її роботи в майбутньому. А з огляду на наслідки для виробництва, про які зазначає Позивач, захист його прав не буде ефективним. Відшкодування збитків, які можуть бути спричинені Позивачу припиненням газопостачання будуть потребувати звернення Позивача до суду з новими позовами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що існує реальна загроза відключення Позивача від газопостачання, що може призвести до припинення газопостачання, яке призведе до фактичного зупинення роботи заводу, що у свою чергу може призвести до негативних наслідків як для Позивача, так і для третіх осіб.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для Відповідача. Адже вжиття заходів забезпечення не завдає шкоди майновому стану Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" і не створює ризиків завдання збитків Відповідачеві.

Водночас, як вірно зазначив суд першої інстанції у разі якщо буде встановлено, що підстави для задоволення позову будуть відсутніми, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи.

Врахувавши обставини цієї справи, те, що позов спрямований на захист права отримувати природний газ і послугу розподілу природного газу, дії Відповідача в подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим відновлення порушеного ( у разі визнання такого права порушеним рішенням суду ) права Позивача, за захистом якого він звернувся, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову.

При цьому, колегією суддів взято до уваги, що заявлений захід забезпечення позову (заборона Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", вчиняти дії, з припинення або обмеження газопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до прийняття рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку ) виходячи зі змісту заявлених вимог не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.

З урахуванням наведеного вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, дослідивши питання забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що існування загрози припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) Товариству з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" порушує права заявника і призведе до непередбачуваних наслідків та збитків для Позивача, а у разі задоволення позову сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу.

Посилання Скаржника в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 910/13230/18, від 29.11.2018 р. у справі № 911/3871/17, від 01.10.2020 р. у справі № 910/16586/18, від 22.05.2019 р. у справі № 913/257/18 відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідна оцінка наданих заявником доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, здійснюється судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин конкретної справи. Правові позиції Верховного Суду, викладені у названих постановах, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактично-доказової бази.

При цьому, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 р. у справі № 913/257/18 за якою у Відповідача наявне право, передбачене договором та чинним законодавством на обмеження або припинення енергопостачання Позивачеві у разі несплати ним своєчасно за спожиту електроенергію, без урахування вимог ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" - є неактуальною згідно постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 р. у справі № 913/337/18, оскільки принцип державної політики, встановлений ст. 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", підлягає обов`язковому застосуванню для підприємств, що забезпечують питною водою певний населений регіон, з метою гарантованого, першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб.

З огляду на викладене, у даному конкретному випадку, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду попередньої інстанції, про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних конструкцій" про забезпечення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 р. ). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви Позивача про забезпечення позову.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 р. у справі № 904/6468/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задоволенню не підлягає.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 р. у справі № 904/6468/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08.02.2021 р.

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя О. В. Чус

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді __________Т.М. Зеленська

08.02.2021р.

Постанова набрала чинності 04.02.2021р.