номер провадження справи 17/181/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 Справа № 908/3059/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою: концерну Міські теплові мережі, 69091, м. Запоріжжя, булл. Гвардійський, 137

фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а

до відповідача: підприємство Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту, 69118, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 15-А

про стягнення 8 626,62 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернувся концерн Міські теплові мережі (надалі концерн МТМ) з позовною заявою від 25.11.20 №50/юр про стягнення з підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (далі підприємство Інвастарт ЗОГО СЕВС) 8 626,62 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, з якої: 7 451,28 грн. основний борг, 18,96 грн. 3 % річних та 1 156,38 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст. ст. 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193 ГК України, законом України Про теплопостачання, Правилами користування тепловою енергією, ст.ст. 1, 2, 12, 162-164, 171 ГПК України, а також простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.06 № 501994 за період з листопада 2019 р. по квітень 2020 р., у зв`язку із чим позивачем нараховано до стягнення з відповідача 7 451,28 грн. основного боргу, 18,96 грн. 3 % річних та 1 156,38 грн. пені.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.20 наведену вище позовну заяву визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 01.12.20 позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/3059/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Згідно з наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, представником позивача копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримано 04.12.20.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі № 908/3059/20 в порядку визначеному ГПК України була надіслана судом за належною адресою (зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) відповідача, проте остання повернута підприємством поштового зв`язку на адресу суду із зазначенням наступної причини її повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із положеннями ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. 11 та п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у т.ч. рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку дійшов висновку, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

А сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулась до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатись поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, господарським судом вжито всіх належних заходів визначених чинним ГПК України щодо повідомлення підприємство Інвастарт ЗОГО СЕВС про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/3059/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.2 ст. 252 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.06 між концерном Міські теплові мережі в особі філії концерну МТМ Комунарського району (Теплопостачальна організація) та колективним підприємством інвалідів зі слуху Інвастарт (Споживач, ) укладено договір № 501994 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надалі Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Теплопостачальна організація зобов`язалась відпустити Споживачу теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невід`ємними частинами.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Відповідно до п. 6.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.6 Договору закірплено, що Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну.

У п. 6.6.1 Договору передбачено, що отриманий акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі 5 днів з дати отримання.

Відповідно до п. 6.6.2 Договору, в разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, Споживач зобов`язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений п. 6.6.1 Договору строк. У разі неотримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень, у встановлений Договором термін, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків у зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно з п. 10.1. Договору, цей договір набуває чинності з 01 вересня 2006 року і діє до 01 вересня 2007 року.

Відповідно до п.10.2 Договору, Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом; ліквідації однієї із сторін.

Пунктом 10.4. Договору передбачено, що договір вважається продовженим на кожний наступний рік від дати, вказаної у п. 10.1, якщо не відбулася ні одна із обставин, вказаних у п.10.2.

Станом на момент прийняття рішення у цій справі по суті спору зазначений вище договір є чинним. Доказів протилежного, у т.ч., що відбулась одна із обставин, вказаних у п.10.2. Договору, матеріали справи не містять та учасниками судового процесу до суду не надано.

Звертаючись до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором 01.09.06 № 501994 позивачем до позовної заяви надані акти приймання-передачі теплової енергії за період з листопада 2019 р. по квітень 2020 р. включно та відповідні рахунки на їх оплату, відповідно до яких позивачем поставлено відповідачу теплову енергію (на опалення) на загальну суму 7 451,28 грн.

Як свідчить реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції у вересні 2020 року та фіскальний чек від 25.09.20 концерном МТМ на адресу підприємства Інвастарт ЗОГО СЕВС були надіслані акти приймання-передачі теплової енергії за листопад 2019 р. - квітень 2020 р. та відповідні рахунки на їх оплату.

Однак, відповідач, оплату отриманої теплової енергії за період з листопада 2019 р. - квітень 2020 р. за договором від 01.09.06 № 501994 не здійснив, акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період, відповідач згідно п. п. 6.6.1 та 6.6.2 Договору, позивачу зворотно не направив, зауважень, в установлений Договором строк, на акти позивачу не надав.

На підставі п.6.6.2 договору, Теплопостачальною організацією акти приймання-передачі теплової енергії за договором від 01.09.06 № 501994 за період з листопада 2019 р. - квітень 2020 р. підписано з позначенням про відмову у підписанні його (їх) Споживачем.

З підстав порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором від 01.12.06 № 601191 щодо оплати 7333,27 грн. основного боргу (теплової енергії) за період з листопада 2019 р. по квітень 2020 р., позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з підприємства Інвастарт ЗОГОСЕВС 7 451,28 грн. основного боргу, 18,96 грн. 3 % річних та 1 156,38 грн. пені.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР, відображені у витягу з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search та приєднані до матеріалів цієї справи), станом на час звернення до суду із позовною заявою найменуванням юридичної особи з ідентифікаційним кодом (код ЄДРПОУ) 24904344 є підприємство Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (далі підприємство Інвастарт ЗОГОСЕВС).

Враховуючи, що однією із сторін за договором від 01.12.06 № 601191, а саме Споживачем, є юридична особа колективне підприємство інвалідів зі слуху Інвастарт (), і що станом на час розгляду справи № 908/3059/20 вірним найменування юридичної особи з кодом згідно відомостей з ЄДР є підприємство Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (скорочена найменування: підприємство Інвастарт ЗОГО СЕВС), у суду наявні правові підстави вважати, що Споживачем за договором від 01.12.06 № 601191 є підприємство Інвастарт ЗОГО СЕВС.

Отже, позов пред`явлено позивачем до належного відповідача.

Вирішуючи спір по даній справі по суті спору суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договорів

Таким чином, укладений між сторонами договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.06 № 501994 є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань.

Статтями 525, 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали цієї справи, відповідач ухилився від виконання свого обов`язку передбаченого п. 6.6.2 договору щодо повернення Теплопостачальній організації оформлених актів приймання-передачі теплової енергії за спірний період, заперечень (зауважень) до вказаних актів позивачу не надіслав (не надав).

А тому, відповідно до положень ст. 629 ЦК України, якою визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами та п. 6.6.2. договору, акти приймання-передачі теплової енергії за договором від 01.09.06 № 501994 за період з листопада 2019 р. - квітень 2020 р. слід вважати погодженими відповідачем і такі акти є підставою для проведення остаточних розрахунків у зазначений в них розрахунковий період.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами підтвердженого відпуск відповідачу теплової енергії за договором від 01.09.06 № 501994 з листопада 2019 р. - квітень 2020 р. включно на загальну суму 7 451,28 грн.

Згідно із п. 6.3 Договору, оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються Споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати теплової енергії отриманої від позивача за спірний період на загальну суму 7 451,28 грн. належним чином не виконав.

Наявність основної заборгованості у вказаній сумі підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 7 451,28 грн. основного боргу за договором від 01.09.06 № 501994, яка виникла за період листопада 2019 р. по квітень 2020 р. включно є обґрунтованими, заснованими на законі та договорі, і такими, що підлягають задоволенню судом.

Також, позивачем, з підстав порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором від 01.09.06 № 501994, заявлено вимоги про стягнення з підприємства Інвастарт ЗОГО СЕВС 18,96 грн. 3 % річних та 1 156,38 грн. пені (розрахунки наявні у матеріалах справи).

В силу приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Пеня, за визначенням частини 3 ст. 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Умовами п. 7.2.8. Договору передбачено, що у разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

За приписом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений наведеними вище нормами, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Враховуючи, що у п. 6.3. Договору від 01.09.06 № 501994 виконання грошового зобов`язання визначається до настання певного терміну, а саме до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим (ч. 2 ст. 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов`язання вважається день, що передує цьому терміну, тобто в данному випадку за теплову енергії надану: у листопаді 2019 р. відповідач мав розрахуватись по 24.12.19 включно, у грудні 2019 р. по 24.01.20 включно, у січні 2020 р. по 24.02.20 включно, і так далі.

З урахуванням викладеного, перевіривши за допомогою ІПС «Законодавство» надані до позовної заяви розрахунки пені та 3 % річних, судом визнано обґрунтованим та законним нарахування позивачем до стягнення з відповідача:

1) загальної суми пені у розмірі 133,81 грн., з якої: 60,32 грн. пені за період з 25.12.19 по 10.03.20 за порушення грошового зобов`язання по сплаті 1174,61 грн. (теплова енергії за листопад 2019 р.); 65,74 грн. пені за період з 25.01.20 по 10.03.20 за порушення грошового зобов`язання по сплаті 2 309,16 грн. (теплова енергії за грудень 2019 р.); 7,75 грн. пені за період з 25.02.20 по 10.03.20 за порушення грошового зобов`язання по сплаті 859,46 грн. (теплова енергії за січень 2020 р.);

2) загальної суми 3 % річних у розмірі 17,19 грн., з якої:

- 7,42 грн. 3 % річних за період з 25.12.19 по 10.03.20 за порушення грошового зобов`язання по сплаті 1174,61 грн. (теплова енергії за листопад 2019 р.);

- 8,71 грн. 3 % річних за період з 25.01.20 по 10.03.20 за порушення грошового зобов`язання по сплаті 2 309,16 грн. (теплова енергії за грудень 2019 р.);

- 1,06 грн. 3 % річних за період з 25.02.20 по 10.03.20 за порушення грошового зобов`язання по сплаті 859,46 грн. (теплова енергії за січень 2020 р.).

У зв`язку із чим, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 133,81 грн. пені та 17,19 грн. 3 % річних.

В іншій частині вимоги про стягнення пені та 3 % річних судом відхиляються через їх безпідставність, у т.ч. як такі що не відповідають припису ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 1 920,51 грн.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (69118, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 15-А, ) на користь концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 79а; ) 7 451 (сім тисяч чотириста п`ятдесят одну) грн. 28 коп. основного боргу, 133 (сто тридцять три) грн. 81 коп. пені, 17 (сімнадцять) грн. 19 коп. 3 % річних та 1852 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

У зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи судом підписано рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Повний текст рішення підписано 05.02.21.

Суддя В.Л. Корсун