УХВАЛА

02 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 915/1618/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглядаючи касаційну скаргу Миколаївської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Караманян Карлена Миколайовича до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною в редакції позивача,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Караманян Карлен Миколайович (далі - ФОП Караманян К.М.) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївської міської ради (з урахуванням уточнень) про визнання додаткової угоди до договору оренди від 06.08.2013 № 9393 укладеною в редакції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на положення частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та зазначив, що він належно виконував обов`язки за договором, а після спливу строку дії договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем було порушено визначений законом та п. 3.1. договору порядок щодо поновлення договору оренди на новий строк, а саме ФОП Караманян К. М. невчасно звернувся до орендодавця з заявою про продовження строку дії договору, а отже не скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Приймаючи постанову апеляційний господарський суд виходив з того, що орендар (позивач) належно виконує обов`язки за договором оренди землі, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і протягом одного місяця після закінчення строку договору відсутній лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, тому наявні підстави для застосування до позовних вимог частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Миколаївська міська рада у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням апеляційним господарським судом норм чинного законодавства, зокрема, статті 33 Закону України "Про оренду землі".

При вивченні матеріалів касаційної скарги колегією суддів з`ясовано, що ухвалою Верховного Суду від 14.01.2021 передано на розгляд Великої палати Верховного Суду справу № 903/1030/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Лешика Ігоря Івановича до Луцької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права, а саме статті 33 Закону України "Про оренду землі", у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 915/1618/19, до перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку судових рішень у справі № 903/1030/19.

Керуючись статтями 228, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 915/1618/19 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич