Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/601/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від ТОВ "Він Стрім": Цуркан М.І. - договір від 07.04.2020; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, серія МК №883 від 24.04.2020

- від ТОВ "Клін Стрім": Єгоров С.О. - договір від 22.06.2020; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №498 від 23.07.2010

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" (м. Житомир)

про захист честі, гідності та ділової репутації

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім"

про визнання недійсним договору

У засіданні суду оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

До Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява від ТОВ "Він Стрім" до ТОВ "Клін Стрім" з такими позовними вимогами:

- визнати інформацію, поширену на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком: "ІНФОРМАЦІЯ_1" недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію TOB "Він Стрім";

- зобов`язати посадову особу (директора) ТОВ "Клін Стрім" протягом двох днів після набрання рішенням суду в цій справі законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення (оприлюднення) на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_6 статтю під заголовком: "Повідомляємо, що інформація, поширена стосовно ТОВ "Він Стрім" та його посадових осіб на сайті "Клін Стрім під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", є недостовірною, такою що вводить користувачів вебсайту в оману та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ТОВ "Він Стрім";

- стягнути 428000, 00 грн. матеріальної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації, 23900, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір.

У позовній заяві зазначено, що вказана інформація є недостовірною щодо ТОВ "Він Стрім", негативно впливає на його ділову репутацію, оскільки її висвітлення здійснюється у формі неправдивих тверджень, які мають явний обвинувальний характер, що підтверджується відсутністю висвітлення у ній конкретних фактів; зміст вказаної публікації прямо і недвозначно вказує читачеві на ніби то неправомірну діяльність ТОВ "Він Стрім" та її посадових осіб; принижує статус ТОВ "Він Стрім" в очах суспільства і партнерів, оскільки необгрунтовано ставить під сумнів дотримання у його діяльності моральних та правових норм, що в свою чергу впливає на господарську діяльність товариства, спричиняючи матеріальні збитки.

Ухвалою від 16.06.2020 господарський суд відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду (а. с. 81 у т. 1).

03.07.2020 до суду від відповідача надійшли такі документи: відзив на позовну заяву від 03.07.2020 із запереченнями проти позовних вимог (а. с. 89 - 93 у т. 1);

- зустрічна позовна заява від 03.07.2020 до ТОВ "Він Стрім" про визнання недійсним договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020, укладеного між сторонами, стягнення судового збору та витрат на правову допомогу з доданими документами (а. с. 96 - 125 у т. 1).

Ухвалою від 07.07.2020 господарський суд залишив без руху вказану зустрічну позовну заяву з підстав, у ній викладених (а. с. 127,128 у т. 1).

14.07.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками, якою позовні вимоги підтримано в повному об`ємі (а. с. 130-159 у т. 1).

Ухвалою від 23.07.2020 господарський суд прийняв до розгляду зустрічний позов; постановив об`єднати його в одне провадження з первісним позовом та розглядати за правилами загального позовного провадження (а. с. 182, 183 у т. 1).

В засіданні суду 30.10.2020 представник ТОВ "Він Стрім" надав для долучення до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_1 щодо його підпису на додатковій угоді №1 до договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 18.01.2020 (а. с. 105, 106 у т. 2).

Ухвалою від 10.12.2020 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 о 11:00 (а.с.126,127 т.2).

Ухвалою від 16.12.2020 господарський суд відклав розгляд справи по суті за усним клопотанням представника ТОВ "Клін Стрім"; призначив засідання суду на 26.01.2021 о 11:30 (а. с. 134 у т. 2).

Ухвалою від 26.01.2021 господарським судом оголошено перерву в засіданні суду до 29.01.2021 о 12:00 (а. с. 142 у т. 2).

29.01.2021 до суду представником позивача за первісним позовом надано клопотання про долучення до матеріалів справи витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.01.2021 стосовно ТОВ "Він Стрім" (а. с.143-147 у т.2), а також заяву від 29.01.2021, якою визнано факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с.148 у т. 2).

Представник ТОВ "Він Стрім" в засіданні суду позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (а. с. 130-132 у т.1); проти вимог зустрічної позовної заяви заперечив.

Представник ТОВ "Клін Стрім" в засіданні суду заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 03.07.2020 (а. с. 89 - 93 у т. 1); зустрічну позовну заяву підтримав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши уповноважених представників сторін з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин за зустрічною позовною заявою (а. с. 96 -100 у т. 1).

Позивач за зустрічним позовом заявив вимогу про визнання недійсним договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020 (а. с. 24, 107 у т. 1). Вказана вимога обгрунтована відсутністю у підписанта ОСОБА_1 зі сторони ТОВ "Клін Стрім" необхідного обсягу цивільної дієздатності; спірний договір було укладено без наміру набуття цивільних прав та обов`язків.

Правовою підставою вказано посилання на ст. ст. 203, 204, 215 ЦК України.

Так, 16.01.2020 між ТОВ "Клін Стрім" (власник) в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 та ТОВ "Він Стрім" (користувач) в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них (далі - договір про передачу) (а. с. 24 у т. 1), п. 1.1 якого передбачено, що власник передає у тимчасове платне користування користувачу Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 "Технічних умов ТУ У 20.4-1:2015 "Засоби дезінфекційні (антисептичні) для рук та шкірних покривів "КЛІН СТРІМ (CLEAN STREAM)" (технічні умови) та виключні права на них (об`єкт користування), а користувач приймає об`єкт користування у тимчасове користування та зобов`язується сплачувати власнику винагороду за користування ним.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 договору про передачу під передачею ТУ та виключних прав на них розуміється передача власником користувачеві копій, зроблених з оригіналів, засвідчених оригінальною печаткою власника. Приймання-передача об`єкту користування здійснена сторонами одночасно з підписанням цього договору без підписання будь-яких додаткових документів.

За п.1.4 договору про передачу під користуванням ТУ в договорі розуміється право користувача виробляти самостійно та/або шляхом розміщення замовлень на виготовлення у третіх осіб та право розповсюджувати продукцію, виготовлену за ТУ.

Під виключними правами в цьому договорі розуміється термін, що визначений Законом України "Про авторське право та суміжні права" від 23.12.1993 № 3792-ХІІ (п.п. 1.4.1. договору про передачу).

Відповідно до п. 1.5 договору про передачу користувач має право на користування об`єктом користування протягом терміну дії цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору про передачу за користування об`єктом користування користувач зобов`язується сплатити власнику 1000,00 грн. за кожен рік користування. Оплата за користування об`єктом користування сплачується користувачем на користь власника у безготівковому порядку, не пізніше 31 грудня кожного календарного року.

Відповідно до п. 5.1 договору про передачу, він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 20 років з дати його підписання, тобто до 16.01.2040. У разі відсутності однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення його строку. Договір вважається продовженим щоразу на 5 календарних років на визначених цим договором умовах.

Згідно з п. 6.1 договору про передачу у випадку переходу прав власності на об`єкт користування, цей договір не втрачає силу, а є чинним на визначених у ньому умовах для нового власника, про що власник зобов`язаний його попередити та нести всі негативні наслідки не повідомлення.

18.01.2020 між ТОВ "Клін Стрім" в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 і ТОВ "Він Стрім" в особі директора ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020 (а. с. 95 у т. 2), згідно з п. п. 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.1 договору про передачу та викласти його у такій редакції:

"За цим договором власник передає у тимчасове платне користування користувачеві Технічні умови ТУУ 20.4-1:2015 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (Clean Stream)" та Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 з урахуванням змін № 1 від 01.02.2017 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (Clean Stream)" (далі - технічні умови) та виключні права на них (далі - об`єкт користування), а користувач приймає об`єкт користування у тимчасове користування та зобов`язується сплачувати власнику винагороду за користування ним".

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_1 від 01.09.2020 (а. с. 21 у т. 2) з підстав у ній викладених повідомлено, зокрема, що 16.01.2020 з метою врегулювання питання штрафних санкцій, які виникли на користь ТОВ "Він Стрім" укладено договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них; про вказаний договір ОСОБА_3 було відомо; крім того, ОСОБА_3 направлено на електронну адресу ОСОБА_1 копії відповідних документів, в тому числі ТУ.

У нотаріально посвідченій заяві свідка від 28.10.2020 ОСОБА_1 додатково пояснено, що підпис на додатковій угоді № 1 до договору про передачу може відрізнятися від звичного підпису через те, що 17.01.2020 він отримав незначну травму долоні руки, якою виконано підпис; до лікарні не звертався (а. с.106 у т. 2).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 11.09.2020 (а. с. 97 у т. 2) ОСОБА_3 повідомлено, зокрема, що ТОВ "Клін Стрім" не передавалось право виробництва третім особам, в тому числі ТОВ "Він Стрім"; ТОВ "Клін Стрім" повернуло ТОВ "Він Стрім" оплату в розмірі 1000,00 грн., оскільки не укладало договору на вказану суму; ТОВ "Клін Стрім" спроможне саме виробляти продукцію та не має наміру передавати технологію, яка є комерційною таємницею, третім особам.

Відповідач за зустрічним позовом проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву від 27.07.2020 (а. с.1 - 3 у т. 2).

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд під час розгляду зустрічного позову.

За ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання правочину (господарського договору) недійсним, слід встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

3. Висновок господарського суду за зустрічним позовом.

3.1. Щодо тверджень ТОВ "Клін Стрім" стосовно відсутності у підписанта ОСОБА_1 зі сторони ТОВ "Клін Стрім" необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Згідно із ст. ст. 92, 97 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 239 ЦК України повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати та припиняти її цивільні права і обов`язки.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, зокрема, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Таким чином, за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників товариства жодним чином не змінюється.

Так, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що засновниками, відповідно:

- ТОВ "Він Стрім" є: ОСОБА_2 (керівник з 08.06.2018), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 137,138 у т. 2);

- ТОВ "Клін Стрім" є: ОСОБА_3 (керівник з 14.08.2014) та ОСОБА_1 підписант (комерційний директор) (а. с. 52 - 54 у т. 1).

Одним з напрямків діяльності ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім" є виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (код КВЕД 20.41) (а. с. 52-54 у т. 1; а. с. 137,138 у т. 2).

У п. п. 15.11, 15.12 Статуту ТОВ "Клін Стрім" зазначено, що директор відповідає як за діяльність дирекції товариства в цілому, так і за виконання покладених на нього окремих завдань. Директором та членами дирекції товариства можуть бути особи, які перебувають з товариством у трудових відносинах (а. с. 108 -113 у т. 1).

Відповідно до підп. 15.16 Статуту ТОВ "Клін Стрім" для забезпечення діяльності товариства призначається комерційний директор з повноваженнями директора товариства.

Відповідно до ст. ст. 65, 128 Господарського кодексу України керувати підприємством, установою, організацією може як сам власник (засновник), так і найманий працівник.

Крім того, діючим законодавством не передбачено обов`язку товариства укладати трудовий договір із директором - засновником.

З огляду на викладені обставини, господарський суд вважає, що комерційний директор ОСОБА_1 без укладення трудового договору мав право підписувати договір від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них та додаткову угоду № 1 від 18.01.2020 до нього.

Отже, вказана позивачем за зустрічним позовом підстава для визнання недійсним договору від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них являється такою, що суперечить фактичним даним.

3.2. Щодо наявності підстав для задоволення зустрічної позовної заяви, виявлених господарським судом під час розгляду справи.

У ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" наведено такі визначення:

- близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у ч. 1 ст. 3 Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі, зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Підпунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 3 ст. 61 Закону України "Про запобігання корупції" визначено посадові та службові особи юридичних осіб, зокрема, не вчиняти та не брати участі у вчиненні корупційних правопорушень, пов`язаних з діяльністю юридичної особи; утримуватися від поведінки, яка може бути розціненою як готовність вчинити корупційне правопорушення, пов`язане з діяльністю юридичної особи; невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 65 вказаного Закону нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою, зокрема, заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи.

Як зазначено у заяві свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються рідними братами (а. с. 97 у т. 2).

Представник позивача в засіданні суду 29.01.2021 не заперечив проти вказаного факту родинних відносин та надав щодо цього письмову заяву (а. с.148 у т.2).

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що укладаючи договір від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від імені ТОВ "Клін Стрім", ОСОБА_1 допущено конфлікт інтересів.

Також суд враховує, що ч. 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Зі змісту наведеної норми матеріального права можна виокремити такі види порушень з боку посадових осіб юридичної особи:

1) порушення порядку вчинення правочину;

2) вихід за межі повноважень;

3) недобросовісні, нерозумні, недбалі дії, які шкодять товариству (можуть бути вчинені без порушення порядку, в межах повноважень).

Якщо посадова особа товариства порушила свої обов`язки, ст. 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що значний правочин, правочин із заінтересованістю, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення.

Водночас підписання виконавчим органом товариства - директором договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника (п. 8.6 постанови ВП ВС від 08.10.2019 у справі №916/2084/17; п.79 постанови ВП ВС від 03.12.2019 у справі №904/10956/16; п.7.11 постанови ВП ВС від 07.07.2020 № 910/10647/18).

Окрім того, встановлену у ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину вправі спростувати лише суд шляхом ухвалення рішення суду про визнання його недійсним (постанова ВПВС від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц).

Про поширення на керівника юридичної особи норм закону щодо представництва йдеться у п.п. 6.21, 6.22 постанови ВП ВС від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ч. 1 ст. 232 ЦК України підлягає застосуванню при вирішенні спорів про визнання правочину, вчиненого керівником юридичної особи, таким що вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.

Однак у зустрічному позові не йдеться про оспорювання договору саме на підставі ч.1 ст. 232 ЦК України, у зв`язку з чим відсутні посилання на обставини "зловмисної домовленості" представників сторін договору та зазначення доказів, які ці обставини підтверджують.

У ч. 4 ст. 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Посадові особи товариства, винні у порушенні порядку вчинення значних правочинів чи правочинів із заінтересованістю, солідарно відповідають за збитки, завдані товариству (ч. 5 ст. 44, ч. 4 ст. 45 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" ).

Про можливість відповідальності керівника товариства за заподіяні збитки юридичній особі порушенням своїх обов`язків щодо представництва йдеться у постанові ВП ВС від 26.11.2019 у справі №910/20261/16, у постанові ВП ВС від 11.12.2019 у справі № 638/15118/16-ц.

У ч. 2 ст. 241 ЦК України передбачено, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Із змісту ч.1 ст.241 ЦК України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у виді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (правова позиція ВС у складі КГС від 16.04.2019 у справі № 924/678/18).

Визначальним у вчиненні дій щодо схвалення правочину, вчиненого з перевищенням повноважень, є зміст таких дій, оскільки вони мають свідчити про прийняття правочину до виконання. Очевидно також, що таке схвалення повинно бути до прийняття рішення у справі про визнання правочину недійсним (правова позиція ВС у складі КГС від 02.04.2019 у справі № 908/6214/14).

Доказами схвалення правочину можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і таке інше) (правова позиція ВС у складі КГС від 11.04.2019 у справі № 904/2164/18).

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим (правові висновки об`єднаної палати КЦС у складі ВС від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17).

Враховуючи викладені обставини, господарський суд прийшов до висновку про задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них у зв`язку з допущенням ОСОБА_1 конфлікту інтересів та вчиненням недобросовісних та нерозумних дій щодо юридичної особи - ТОВ "Клін Стрім", засновником якої він є.

4. Розподіл судових витрат між сторонами за зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову - судовий збір покладається на відповідача за зустрічним позовом.

5. Щодо обгрунтованості позовних вимог за первісним позовом.

Первісний позов обгрунтований такими фактами.

02.07.2018 між ТОВ "Він Стрім" в особі директора ОСОБА_2 (покупець) та ТОВ "Клін Стрім" в особі директора ОСОБА_3 (постачальник) укладено договір поставки № 02/07/18 (далі - договір поставки) (а. с. 25 у т.1), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити продукцію, яку виготовляє постачальник (далі - товар) на умовах, визначених в цьому договорі.

У додатку № 1 до вказаного договору наведено перелік товару (а. с. 26 у т. 1).

01.10.2019 між ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім" укладено додаткову угоду до договору поставки (далі - додаткова угода) (а. с. 27 у т.1), відповідно до п. 1 якої покупець зобов`язаний купувати у постачальника товар не менше 5 тон на місяць.

Постачальник реалізує свою продукцію виключно через покупця. У випадку порушення даного пункту постачальник відшкодовує покупцю понесені збитки у розмірі вартості товару, який проданий третій особі (п. 2 додаткової угоди).

В підтвердження виконання договору поставки, в матеріалах справи є видаткові накладні та акт звірки взаєморозрахунків за січень 2020 року (а. с. 69 - 76 у т. 1).

В подальшому, 16.01.2020 між ТОВ "Клін Стрім" (власник) в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 та ТОВ "Він Стрім" (користувач) в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них (далі - договір про передачу) (а. с. 24 у т. 1)

18.01.2020 між ТОВ "Клін Стрім" в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 і ТОВ "Він Стрім" в особі директора ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020 (а. с. 95 у т. 2).

27.04.2020 адвокат Цуркан М.І. в інтересах ТОВ "Він Стрім" провів фіксацію змісту вебсторінки за адресою у мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_7, на якій її власник у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, розмістив публікацію під назвою (мовою оригіналу): "ІНФОРМАЦІЯ_1" та зазначено TOB "Він Стрім" м. Київ, п-т. Голосіївський, 58, кв. 156 (а. с. 22 у т. 1).

Посилаючись на експертний висновок від 04.05.2020, вих. № 94/2020-ЕВ за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту вебсторінки у мережі Інтернет, складений ДП "Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет" Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" (а. с. 18 - 21 у т. 1) та довідку від 08.05.2020, вих. № 110/2020-Д з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення (а. с. 11-16 у т. 1), позивач за первісним позовом вказав, що реєстрантом доменного імені являється ТОВ "Клін Стрім" (уповноважена особа Ігор Коцюба), місцезнаходження якого зазначено: м. Житомир, Слобідська, 27.

18.05.2020 позивач за первісним позовом надіслав відповідачу за первісним позовом претензію щодо спростування недостовірної інформації способом у ній вказаному, перерахування на розрахунковий рахунок позивача суму завданих збитків, з описом вкладення у цінний лист (поштова накладна 900 від 18.05.2020) (а. с. 34 - 37 у т. 1); однак згідно з поясненнями від 11.06.2020 (а. с. 56 - 58 у т. 1), вказана претензія до 02.06.2020 перебувала у поштовому відділенні м. Житомира, після чого із закінченням строку зберігання була повернута відправнику.

Викладені обставини стали підставою для звернення з позовною заявою до господарського суду.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву від 03.07.2020 (а. с. 89 - 93 у т. 1), відповідачем вказано, серед іншого, таке:

- повідомлення про виготовлення контрафактної продукції було розміщено після отримання інформації від правоохоронних органів щодо цього; договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020 укладений без наміру набуття цивільних прав та обов`язків; поширена інформація спрямована на захист прав громадян від використання неякісних товарів, враховуючи те, що у ТОВ "Він Стрім" відсутні технічні умови на виготовлення даної продукції в рідкій формі та відсутні висновки державної санітарно-епідемілогічної служби, тому поширена інформація є дійсною щодо зловживань під час виготовлення продукції.

Позивач за первісним позовом підтвердив належними доказами те, що ТОВ "Клін Стрім" є реєстрантом (власником) вебсайту: ІНФОРМАЦІЯ_5, а також щодо розміщення відповідачем спірної інформації на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_5, про спростування якої він просить.

В матеріалах справи є такі документи на підтвердження якості дезінфекційних засобів: свідоцтво про державну реєстрацію дезінфекційного засобу від 05.03.02-08/2245/27 від 03.06.2016, видане Державною санітарно-епідеміологічною службою України, на дезінфекційний засіб "Рідина антисептична для рук "Клін Стрім" (а. с. 119 у т.1); висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 18.05.2016 № 05.03.02-04/16885, виданий на на дезінфекційний засіб "Гель антисептичний для рук "Клін Стрім" (а. с.120 у т. 1); свідоцтво про державну реєстрацію дезінфекційного засобу від 05.03.02-08/2245/27 від 21.07.2019, видане Державною санітарно-епідеміологічною службою України, на дезінфекційний засіб "Рідина антисептична для рук "Клін Стрім" (а. с. 15 у т.2); Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (CLEAN STREAM)", дата надання чинності: 16.09.2015, чинні до: без обмежень (а. с. 74 - 85 у т. 2); Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 з урахуванням змін № 1 від 01.02.2017 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (CLEAN STREAM)" (а. с. 86 - 94 у т. 2).

Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням недійсним договору від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, позивачем не доведено факту поширення проти ТОВ "Він Стрім" негативної та недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію.

За таких обставин, підстави для задоволення первісного позову щодо визнання поширеної в мережі Інтернет інформації недостовірної та такої, що порушує честь, гідність, ділову репутацію TOB "Він Стрім" та зобов`язання посадової особи (директора) ТОВ "Клін Стрім" протягом двох днів після набрання рішенням суду в цій справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, відсутні.

Одночасно господарський суд вважає за необхідне звернути увагу позивача за первісним позовом, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа; щодо немайнового права юридичної особи, способом захисту буде позов про захист ділової репутації.

Оскільки первісна позовна вимога про стягнення з відповідача 428000,00 грн. матеріальної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації являється похідною від первісного позову, тому слід також відмовити в задоволенні позовної вимоги за первісним позовом про стягнення з ТОВ "Клін Стрім" матеріального шкоди за розповсюдження недостовірної інформації у сумі 428000,00грн.

6. Розподіл судових витрат між сторонами за зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ст. 129 ГПК України у разі відмови від позову - судовий збір покладається на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Він Стрім".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, 14/1, кімната 511; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" (10019, м. Житомир, вул. Слобідська, буд. 27, ):

- 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.02.21

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2

представнику позивача на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3

3 - відповідачу (реком.) та на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

представнику відповідача на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_8