ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 місто Дніпро Справа № 904/1448/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Антоніка С.Г.

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Муравйов О.В., ордер АА №1064810 від 02.12.2020, адвокат;

від відповідача-1: Прохоров Ю.Г., довіреність №Ц/6-55/08-21 від 13.01.2021, головний юрист відділу;

Галагур З.А., довіреність №955 від 13.10.2020, адвокат;

від відповідача-2: Литвин Ю.С., довіреність №б/н від 22.11.2019, адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 (повний текст складений 14.08.2020, суддя Манько Г.В.) у справі №904/1448/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", м. Дніпро

до відповідача-1: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

про визнання протиправними дій та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про зміну предмету позову за рахунок уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії Акціонерного товариства "Українська залізниця" щодо прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України;

- солідарно стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" 21 654 288 грн. збитків, завданих внаслідок втрати напіввагонів у кількості 48 одиниць, судовий збір у розмірі 326 916,32 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 54 000 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Акціонерного товариства "Українська залізниця" щодо прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України;

- з Акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" 21 654 288 грн. збитків, завданих внаслідок втрати напіввагонів у кількості 48 одиниць, судовий збір у розмірі 325 865,32 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 826,12 грн.;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що розпорядження №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157, якими запроваджені обмеження щодо залізничних перевезень, починаючи з 16.03.2017 й до відміни шляхом заборони на перевезення вантажів та порожніх вагонів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей прийнято з перевищенням повноважень та суперечить чинному законодавству. Як зазначено у розпорядженнях № Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017, обмеження перевезень введено у зв`язку із введенням в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України", між тим вказаним рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 заборонено переміщення саме вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей та доручено Кабінету Міністрів України невідкладно вжити заходів щодо припинення переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, крім вантажів, що мають гуманітарний характер і надаються українськими та міжнародними гуманітарними організаціями, доручено Міністерству внутрішніх справ України, Національній поліції України, Національній гвардії України, Державній фіскальній службі України за участю Служби безпеки України невідкладно забезпечити виконання цього рішення, припинивши переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного і автомобільного сполучення.

На виконання вказаного рішення Ради національної безпеки і оборони України постановою Кабінету Міністрів України №623 від 18.08.2017 внесені зміни до Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №99, і в п. 22-1 встановлено, що з метою забезпечення національної безпеки переміщення вантажів (крім гуманітарних) припиняється в установленому порядку на строк дії відповідного рішення. Однак, розпорядження відповідача-1 №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 видані до прийняття постанови Кабінету Міністрів України №623 від 18.08.2017.

Місцевим господарським судом встановлено, що в порушення статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт", Акціонерне товариство "Українська залізниця" не погодило з Міністерством інфраструктури України питання запровадження тимчасових обмежень щодо перевезень вантажів та порожніх вагонів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, тобто спірні розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 прийняті з перевищенням повноважень та з порушенням закону.

При цьому місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача-1 про наявність повноважень щодо запровадження тимчасових обмежень перевезень в окремі райони та встановлення порядку перевезення вантажів на особливих умовах відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 30.05.2002 №344 з тих підстав, що вказаним наказом фактично відміняється дія норми Закону України "Про залізничний транспорт" та постанови Кабінету Міністрів України, що грубо порушує принцип верховенства права, тому цей наказ не може бути підставою для невиконання зазначених приписів актів законодавства України, які мають вищу, ніж наказ міністерства, юридичну силу.

Місцевий господарський суд зазначив, що факт перебування вагонів на станціях, в межах населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є підтвердженням позиції позивача щодо позбавлення права користування, розпорядження та володіння спірними вагонами через встановлену заборону на переміщення всіх видів залізничного рухомого складу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Відповідальність за безпеку руху і охорону об`єктів залізничного транспорту законодавством України покладено на відповідача-1. Матеріалами справи підтверджується, що саме через конвенційну заборону Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 позивач не може оформити електронний перевізний документ на відправлення напіввагонів в порожньому стані.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відповідачем-1 було завчасно, тобто до відповідного рішення Кабінету міністрів України від 18.08.2017, запроваджено конвенційні заборони № Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017; вказані заборони були запроваджені відповідачем-1 з перевищенням обсягу обмежень, встановлених Кабінетом Міністрів України, яким, як вбачається з тексту постанови №623 від 18.08.2017, було припинено тільки переміщення вантажів, щодо заборони переміщення порожніх напіввагонів як транспортних засобів (залізничного рухомого складу), жодних рішень державними органами не приймалося.

У зв`язку з прийняттям Акціонерним товариством "Українська залізниця" розпоряджень від 15.03.2017 за №Ц-1/2-2/156 та за №Ц-1/2-2/157 щодо введення конвенційної заборони на переміщення залізничного рухомого складу з/на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, повернення спірних напіввагонів на підконтрольну органам державної влади України територію стало неможливим. Внаслідок протиправних дій відповідача-1, належні позивачу напіввагони впродовж майже трьох років перебувають на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися ним, так-як не має до нього жодного доступу. Згідно наявних у справі доказів позивачу нічого не відомо про фізичний стан вказаних напіввагонів.

Розмір майнової шкоди визначається вартістю втраченого майна (напіввагона), яка підтверджується Звітом про незалежну оцінку рухомого майна - залізничних вагонів (48 поз.), що обліковуються на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" від 13.03.2020.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність в діях відповідача-1 повного складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для стягнення з нього збитків. Належні позивачу напіввагони були втрачені, оскільки не були повернуті позивачу. Як наслідок - позивачу були завдані реальні збитки у розмірі витрат, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права у розмірі ринкової вартості втрачених напіввагонів.

Місцевий господарський суд вважає, що саме на відповідача-1 має бути покладено обов`язок щодо відшкодування збитків, нанесених позивачу протиправними діями, а тому вимоги позивача до відповідача-2, яким не вчинено дій на порушення прав та законних інтересів позивача, задоволенню не підлягають.

Місцевий господарський суд погодився із доводами позивача, викладеними у запереченнях щодо заяви відповідача-1 про застосування строків позовної давності та дійшов до висновку, що строк звернення до господарського суду з визначеними у справі позовними вимогами позивачем не пропущено.

Місцевий господарський суд поновив процесуальний строк відповідачу-2 для надання до матеріалів справи доказів, згідно відповідних заяв відповідача-2, які надійшли до Господарського суду Дніпропетровської області 17.07.2020 та 21.07.2020.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом розглянуто спір в порядку господарського судочинства, тоді як підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, так як предметом спору є оскарження розпоряджень від 15.03.2017 за №Ц-1/2-2/156 та за №Ц-1/2-2/157 щодо введення конвенційної заборони на переміщення залізничного рухомого складу з/на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Вказує на порушення місцевим господарським судом принципу змагальності сторін в частині зобов`язання відповідача-1 надати письмові відповіді на поставлені питання та долучення додаткових доказів, поданих позивачем поза межами процесуального строку. Апелянт вбачає процесуальні порушення місцевим господарським судом в частині прийняття заяви про збільшення позовних вимог, якою, за доводами апелянта, змінено одночасно предмет і підставу позову, що є недопустимим.

Апелянт звертає увагу на відсутність договірних відносин із позивачем та відповідачем-2 щодо перевезення рухомого складу. Посилається на приписи статті 29 Статуту залізниць України, відповідно до якої відповідач-1 наділений правом (господарською компетенцією) запроваджувати тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення, за погодженням з Мінтрансом; у лютому 2017 року стало неможливим використання залізничних шляхів між територією, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, та іншою частиною території України у зв`язку з тим, що невідомими особами було пошкоджено залізничні колії, а у Акціонерного товариства "Українська залізниця" відсутній доступ до залізничної мережі на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

На думку апелянта, відповідальність за незбереження вагонів має покладатись на Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", оскільки саме на нього покладений обов`язок забезпечити збереження вантажу (вагонів). Не погоджується апелянт і із розміром заявлених збитків, посилаючись на те, що його визначено за звітом про незалежну оцінку рухомого майна, до якого не додано документ, що посвідчує повноваження оцінювача, відсутня кваліфікація оцінки залізничного рухомого складу.

Апелянт наполягає на тому, що ним правомірно видані розпорядження від 15.03.2017 за №Ц-1/2-2/156 та за №Ц-1/2-2/157 в межах своїх повноважень, оскільки обмеження введені 15.03.2017, позивачем пропущений шестимісячний строк позовної давності. Вказує, що спірні вагони мають статус "вантаж", знаходяться на станціях, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, тобто не перебувають у власності чи користування позивача; виконання перевезень унеможливлене внаслідок форс-мажорних обставин, тому залізниця має бути звільнена від відповідальності за неможливість здійснення перевезень.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Подобєда І.М., Антоніка С.Г.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20, розгляд скарги призначений в судове засідання на 05.11.2020.

16.10.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволення апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Позивач вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що розпорядження №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 прийняті відповідачем-1 з перевищенням повноважень та суперечить чинному законодавству. Оскільки дії відповідача-1 щодо прийняття незаконних розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 призвели до втрати позивачем можливості користуватися та розпоряджатися своїми вагонами, позивач погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення збитків у розмірі втрачених вагонів з відповідача-1.

19.10.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Відповідач-2 погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що розпорядження №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157від 15.03.2017 прийняті відповідачем-1 з перевищенням повноважень (без погодження з Мінтрансом) та суперечить чинному законодавству (до впровадження Кабінетом Міністрів України відповідної постанови). Зазначає, що звертався до Координаційного центру з питань режиму та економічної діяльності на територіях, прилеглих до смуги безпеки вздовж лінії розмежування з проханням здійснити перевезення (повернення) спірних вагонів та підконтрольну територію України, однак отримав відмову у зв`язку із прийняттям відповідачем-1 розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017. Відповідач-2 зазначає, що саме дії відповідача-1 щодо прийняття незаконних розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 призвели до втрати позивачем можливості користуватися та розпоряджатися своїми вагонами, тому стягнення збитків у розмірі втрачених вагонів підлягає стягненню з відповідача-1.

Також відповідачем-2 викладені свої доводи щодо спростування доводів апелянта про те, що порожні вагони мають статус "вантаж".

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Орєшкіної Е.В. у відпустці розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20, призначений у судове засідання на 05.11.2020, не відбувся.

У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Подобєда І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 визначено для розгляду справи №904/1448/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Антонік С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2020 справу №904/1448/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Широбокової Л.П., Антоніка С.Г.; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20 призначено у судове засідання на 03.12.2020.

01.12.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" надійшли додаткові пояснення щодо окремих доводів апеляційної скарги, в яких позивач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.12.2020, оголошено перерву до 28.01.2021.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2020, представниками апелянта підтримано апеляційну скаргу, представниками позивача-2 та відповідача-2 підтримані заперечення на апеляційну скаргу.

Також у судовому засіданні 28.01.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" наполягав на задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, поданого до апеляційного господарського суду 09.12.2020, з огляду на відсутність повноважень у Прохорова Юрія Геннадійовича на підписання апеляційної скарги.

Представники Акціонерного товариства "Українська залізниця" заперечували проти задоволення клопотання про закриття апеляційного провадження, надали до апеляційного господарського суду копію посадової інструкції, яка визначає кваліфікаційні вимоги, завдання та функціональні обов`язки, мету посади, права і повноваження, відповідальність взаємодію, оцінювання посади головного юриста відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах Юридичного департаменту Акціонерного товариства "Українська залізниця".

У судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021, оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" є власником 48 напіввагонів, а саме:

- №56098668, №56098759, №56098833, №56098874, №56098908, №56137953, №56137979, №56138001, №56138050, №56138084, №56138118, №56138126, №56138134, № 56138167, №56138209, №56138217, № 56138233, №56138241, №56138266, №56138316, №56138365, №56140130, №56143324, №56143357, №56171085, №56171127, № 56183320, №56183353 відповідно до договору фінансового лізингу №1-УМТ від 05.12.2016, акту про перехід права власності предмета лізингу від 17.12.2019 до договору фінансового лізингу №1-УМТ від 05.12.2016;

- №63483044, №63876726, №64112170, №64903818, №67446245, №68165125 відповідно до договору фінансового лізингу №2-УМТ від 27.01.2017, акту приймання-передачі предмета лізингу №1 від 27.01.2017, акту про перехід права власності предмета лізингу від 06.12.2019 до договору фінансового лізингу 2-УМТ від 27.01.2017;

- №60834710, №64717002, №66028663, №67065466, № 67110650, №67136689, №67209023, №68163815, №68231661, №68389121, №68587880 відповідно до договору фінансового лізингу №3-УМТ від 16.02.2017, акту про перехід права власності предмета лізингу від 06.12.2019 до договору фінансового лізингу №3-УМТ від 16.02.2017;

- №56082100 відповідно до договору купівлі-продажу №27/16 від 01.11.2016, акту приймання-передачі вагонів від 13.12.2016;

- №67234286 відповідно до договору купівлі-продажу №29/16 від 02.12.2016, акту приймання-передачі вагонів від 21.12.2016;

- №68442649 відповідно до договору купівлі-продажу №17/16 від 22.09.2016, акту приймання-передачі вагонів від 27.10.2016.

На підставі договору №58-1 ТЕО від 29.07.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (клієнт), Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" надавало Товариству з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі.

Згідно з пунктом 4.2 договору №58-1 ТЕО від 29.07.2013 за втрату рухомого складу клієнт (відповідач-2) несе матеріальну відповідальність у розмірі, необхідному для придбання іншого вагона, аналогічного втраченому. Вартість вагона підлягає відшкодуванню на поточний рахунок експедитора (позивача) протягом трьох банківських днів з моменту пред`явлення рахунку експедитором (позивачем).

Відповідно до договору піднайму №32а/16 від 05.12.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" (лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (піднаймач), позивач (лізингоодержувач) передає, а відповідач-2 (піднаймач) приймає в тимчасове платне користування - піднайм залізничний рухомий склад (вагони) з метою подальшого надання третім особам послуг з організації процесу перевезення вантажів з використанням вагонів.

Згідно з пунктом 9.3 договору піднайму №32а/16 від 05.12.2016, за втрату або пошкодження рухомого складу піднаймач несе матеріальну відповідальність в розмірі ринкової вартості, необхідної для придбання або ремонту вагону, аналогічного втраченому або пошкодженому. Вартість вагону підлягає відшкодуванню на розрахунковий рахунок лізингоодержувача протягом трьох банківських днів з моменту пред`явлення рахунку лізингоодержувачем.

Актами прийому-передачі вагонів у піднайм підтверджується факт передачі вагонів позивача у піднайм відповідачу-2 на підставі договору піднайму № 32а/16 від 05.12.2016.

Протягом січня-березня 2017 року 48 напіввагонів Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" передавались до перевезення Акціонерному товариству "Українська залізниця" (відповідач-1), що підтверджується відповідними залізничними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи: №№48689475, 48713358, 48689764, 53759338, 48726384, 48806756, 48705263, 48378624, 48763783, 48806707, 48566111, 48720403, 48713358, 48629620, 48737597, 48689426, 48635445, 48697569, 48515019, 48689681, 48822738, 48698005, 48689665, 53534343, 48713358, 48347009, 48822738, 48378673, 48763874, 48380810, 48763973, 48729081, 48722375, 48791636, 48763874, 48764047, 48782981, 48707970, 48713358, 48713358, 48764377, 48590723, 48720700, 48754006, 48739726, 48700736, 48723118.

Згідно з інформацією Філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про дислокацію 48 напіввагонів власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" станом на 13.03.2020 48 приватних напіввагонів №№ 56082100, 56098668, 56098759, 56098833, 56098874, 56098908, 56137953, 56137979, 56138001, 56138050, 56138084, 56138118, 56138126, 56138134, 56138167, 56138209, 56138217, 56138233, 56138241, 56138266, 56138316, 56138365, 56140130, 56143324, 56143357, 56171085, 56171127, 56183320, 56183353, 60834710, 63483044, 63876726, 64112170, 64717002, 64903818, 66028663, 67065466, 67110650, 67136689, 67209023, 67234286, 67446245, 68163815, 68165125, 68231661, 68389121, 68442649, 68587880, знаходяться на залізничних станціях Дарьевка (Дар`ївка Дон (501402)), Должанская (Довжанська Дон (500908)), Байрак (Байрак Дон (500607)), Новый Свет (Новий Світ Дон (483702)), Кумшацкий (Кумшацький Дон (504203)), Лобовские Копи (Лобівські Копальні Дон (501807)), Фащевка (Фащівка Дон (503003)), Дебальцево-Сорт (Дебальцеве-Сортувальна Дон (500005)), Щетово (Щотове Дон (501900)), Дебальцево (Дебальцеве Дон (500202)), Сорочье (Сороче Дон (489304)).

Відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014 розпочато антитеррористичну операцію на території Донецької та Луганської областей.

У статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р був затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Залізничні станції Дарьевка (Дар`ївка Дон (501402)), Должанская (Довжанська Дон (500908)), Байрак (Байрак Дон (500607)), Новый Свет (Новий Світ Дон (483702)), Кумшацкий (Кумшацький Дон (504203)), Лобовские Копи (Лобівські Копальні Дон (501807)), Фащевка (Фащівка Дон (503003)), Дебальцево-Сорт (Дебальцеве-Сортувальна Дон (500005)), Щетово (Щотове Дон (501900)), Дебальцево (Дебальцеве Дон (500202)), Сорочье (Сороче Дон (489304)) перебувають на території проведення антитерористичної операції, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, що був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, та розташовані на території населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, які затверджені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р.

Інформація Філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про дислокацію 48 спірних напіввагонів власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" не спростовується відповідачем-1.

Матеріалами спрви підтверджується, що до 15.03.2017 порядок перевезень вантажів залізничним транспортом через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей був врегульований у встановленому законодавством порядку, управління цими перевезеннями здійснювало Акціонерне товариство "Українська залізниця". При цьому, місцевим господарським судом взято до уваги, що дії відповідача-1 щодо встановлення заборони на переміщення вантажів та залізничного рухомого складу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей стосуються району проведення антитерористичної операції, розпочатої на підставі Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014.

Згідно зі статтями 1, 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом":

- антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності;

- район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція;

- режим у районі проведення антитерористичної операції - особливий порядок, який може вводитися в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення і передбачати надання суб`єктам боротьби з тероризмом визначених цим Законом спеціальних повноважень, необхідних для звільнення заручників, забезпечення безпеки і здоров`я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. На вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Відповідні фахівці цих підприємств, установ та організацій при проведенні антитерористичної операції можуть у встановленому порядку, за їх згодою, залучатися до виконання окремих доручень. В`їзд осіб до району проведення антитерористичної операції та виїзд з нього здійснюються в порядку, встановленому керівником антитерористичної операції, що підлягає оприлюдненню в офіційних друкованих виданнях України.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №415ог від 12.06.2015 затверджено Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, який регулює окремі питання здійснення контролю за переміщенням в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів), а також види блокпостів, контрольних пунктів в`їзду-виїзду, порядок їх функціонування, правила перетинання.

Відповідно до Тимчасового порядку залізничні вантажоперевезення здійснюються виключно через залізничні станції, на яких визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду (КПВВ) на залізничному транспорті. КПВВ на залізниці призначені для перевезення виключно вантажів. КПВВ на залізниці функціонують без вихідних, цілодобово, контрольно-перевірочні заходи та перетин лінії зіткнення здійснюються цілодобово або у інший час, встановлений за окремим рішенням керівника АТО.

Перелік КПВВ на залізничному транспорті визначний Додатком 2 до Тимчасового порядку: 1) на дистанції колії "Родаково" - "Красний Лиман" Донецької залізниці - на залізничній станції "Красний Лиман" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний прикордонний пункт (КрП) на залізничній станції "Ниркове"); 2) на дистанції колії "Ясинувата" - "Красний Лиман" Донецької залізниці - на залізничній станції "Костянтинівка" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний прикордонний пункт КрП на залізничній станції "Кривий Торець"); 3) на дистанції колії "Родаково" - "Світланово" - "Лисичанськ" Донецької залізниці на залізничній станції "Переїзна"; 4) на дистанції колії "Донецьк" - "Волноваха" Донецької залізниці на залізничній станції "Волноваха"; 5) на дистанції колії "Дебальцеве" - "Микитівка" - "Майорське" - "Артемівськ 2" - "Красний Лиман" розгорнуто КрП на залізничній станції "Артемівськ 2"; 6) на дистанції колії "Родакове" - "Луганськ" - "Кондрашевська" - Кондрашевська Нова" - "Городній" - на залізничній станції "Городній".

Згідно з умовами Тимчасового порядку Укрзалізниця щодобово не пізніше 08.00 надає до ДФС (на електронну адресу) та СБУ витяг з Бази Даних (ГІОЦ), зведену інформацію щодо переміщення вантажів (товарів) протягом наступної доби через залізничні станції, на яких діють контрольні пункти в`їзду-виїзду. При цьому формування вантажних рухомих складів мало здійснюватися лише з напіввагонів та відкритих платформ. Укрзалізниця на період проведення АТО припиняє завантаження та переміщення вантажів (товарів) через лінію зіткнення Донецької та Луганської областей, власники яких не внесені до відповідного Переліку згідно Тимчасового порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2014 №720 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №977 від 25.11.2015) пункт 62 Статуту залізниць України було доповнено новим абзацом наступного змісту: на період проведення антитерористичної операції плата за перевезення вантажів із станцій відправлення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", розташованих на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, вноситься на станціях призначення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що розташовані на іншій території України.

Відповідно до Закону України "Про боротьбу з тероризмом" (стаття 14-1) порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції -переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції здійснюється в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №99 відповідно до частини першої статті 4 та частини першої статті 14-1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" затверджено Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Відповідно до умов Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, переміщення товарів через лінію зіткнення здійснюється у визначених для цього місцях фізичними особами та суб`єктами господарювання з дотриманням положень цього Порядку та норм законодавства. За рішенням керівника антитерористичної операції в районі її проведення можуть встановлюватися додаткові обмеження. Надається визначення терміну "лінія зіткнення", що визначається як умовне розмежування між тимчасово неконтрольованою територією та контрольованою територією. Рух автомобільного та залізничного транспорту в межах контрольованої території від контрольного пункту в`їзду/виїзду, контрольного пункту в`їзду/виїзду на залізниці до лінії зіткнення та у зворотному напрямку здійснюється в межах дорожніх коридорів (автомобільних та на залізниці), визначених керівником антитерористичної операції. Перелік дорожніх коридорів, контрольних пунктів в`їзду/виїзду, контрольних пунктів в`їзду/виїзду на залізниці затверджується керівником антитерористичної операції та оприлюднюється на офіційних веб-сайтах ДФС, Держприкордонслужби та СБУ. Переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, суб`єктам господарювання дозволялося переміщувати товари до району або з району проведення антитерористичної операції виключно залізничним транспортом, крім випадків, передбачених пунктом 31 цього Порядку, яким регулюється питання забезпечення населення, що проживає на тимчасово неконтрольованій території, товарами та послугами, а також гуманітарною та благодійною допомогою.

Указом Президента України № 62/2017 від 15.03.2017 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України".

Згідно з пунктом 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" вирішено тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського "Комплексу заходів" від 12.02.2015, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинити переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

15.03.2017 Акціонерне товариство "Українська залізниця" прийняло розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157, якими запровадило обмеження щодо залізничних перевезень - починаючи з 16.03.2017 й до відміни, було введено заборони на перевезення вантажів та порожніх вагонів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Зі змісту розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 вбачається, що обмеження перевезень вводяться "в зв`язку з введенням в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017", "Причина введення обмеження: відповідно до звернення РФ Донецька зал. від 15.03.2017 № 1/887, рід відправок: "Всі відправки", рід вантажу: "Всі вантажі", рід рухомого складу: "Всі".

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" було заборонено переміщення саме вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Відповідно до пункту 2 цього рішення, Рада національної безпеки і оборони України доручила Кабінету Міністрів України невідкладно вжити заходів щодо припинення переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, крім вантажів, що мають гуманітарний характер і надаються українськими та міжнародними гуманітарними організаціями. Доручено Міністерству внутрішніх справ України, Національній поліції України, Національній гвардії України, Державній фіскальній службі України за участю Служби безпеки України невідкладно забезпечити виконання цього рішення, припинивши переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного і автомобільного сполучення.

Відповідно до статті 107 Конституції України, Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про Раду національної безпеки і оборони України" рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Постановою Кабінету Міністрів України №623 від 18.08.2017 на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" було внесено зміни до Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №99, і в пункті 22-1 встановлено, що з метою забезпечення національної безпеки переміщення вантажів (крім гуманітарних) припиняється в установленому порядку на строк дії відповідного рішення.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" є суб`єктом господарювання, який відповідно до статті 4 Закону України "Про залізничний транспорт" наділений виключною компетенцією щодо управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях.

Згідно із Статутом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (в редакції, яка діяла станом на 15.03.2017), Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, утвореною як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" Акціонерне товариство "Українська залізниця" має право запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №460 від 30.06.2015, Міністерство інфраструктури України (Мінінфраструктури) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінінфраструктури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту.

Матеріали справи не містять належних доказів про те, що на виконання положень статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" Акціонерне товариство "Українська залізниця" погоджувало з Міністерством інфраструктури України питання запровадження тимчасових обмежень щодо перевезень вантажів та порожніх вагонів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Законом України "Про залізничний транспорт" визначаються основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування, його роль в економіці і соціальній сфері України, регламентує його відносини з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими видами транспорту, пасажирами, відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу.

Згідно зі статтями 1, 4 Закону України "Про залізничний транспорт" залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс підприємств залізничного транспорту, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо; вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі; транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, моторейковий транспорт) і контейнери. Управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" просить визнати протиправними дії Акціонерного товариства "Українська залізниця" щодо прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України, посилаючись на те, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України", яке було введено в дію Указом Президента України № 62/2017 від 15.03.2017, та постановою Кабінету Міністрів України №623 від 18.08.2017, прийнятої на виконання цього рішенням Ради національної безпеки і оборони України, заборонено тільки переміщення вантажів через лінію зіткнення, а також на те, що при прийнятті розпоряджень Акціонерне товариство "Українська залізниця" не зверталося за погодженням до центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту, функції якого станом на 15.03.2017 виконувало Міністерство інфраструктури України.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" посилається на статтю 29 Статуту залізниць України, яка містить положення, які за змістом відповідають приписам частини 2 статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт", і наділяють Акціонерне товариство "Українська залізниця" правом (господарською компетенцією) запроваджувати тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення, за погодженням з Мінтрансом; також посилається на пункт 4 листа Міністерства юстиції України від 26.12.2008 №758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії", де зазначається, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Місцевий господарський суд не погодився з такими доводами відповідача-1 з тих підстав, що Закон України "Про залізничний транспорт", ухвалений Верховною Радою України, відповідно до Конституції України має вищу силу ніж Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України. Статут залізниць України затверджено відповідно до статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт". Між цими актами відсутня колізія, навпаки, в частині 2 статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" має право запроваджувати тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, наказ Міністерства транспорту України від 30.05.2002 №344 не стосується права, яке надано частиною 2 статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" Акціонерному товариству "Українська залізниця" встановлювати тимчасові обмежень щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення, а також повноважень центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту щодо погодження таких обмежень, відповідно до норми Закону України. Фактично наказом Міністерства транспорту України від 30.05.2002 №344 відміняється дія норми Закону України та постанови Кабінету Міністрів України, що грубо порушує принцип верховенства права, тому цей наказ не може бути підставою для невиконання зазначених приписів акті законодавства України, які мають вищу, ніж наказ міністерства, юридичну силу.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Місцевий господарський суд зазначив, що, по-перше, оскільки частиною другою статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" та статтею 29 Статуту залізниць України передбачено для Акціонерного товариства "Українська залізниця" необхідність погоджувати введення тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення, то Акціонерне товариство "Українська залізниця" мало при використанні наданого права здійснювати його у порядку, який встановлений Законом України "Про залізничний транспорт" та статті 29 Статуту залізниць України. Міністерство інфраструктури України, як центральний орган виконавчої влади в галузі транспорту, має діяти при запровадженні Акціонерним товариством "Українська залізниця" тимчасових обмежень щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, відповідно до частини другою статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" має особисто здійснювати свої повноваження щодо погодження наведених обмежень.

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" товариство (Акціонерне товариство "Українська залізниця") є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Державна адміністрації залізничного транспорту України не мала власних прав і обов`язків щодо погодження рішень, які мало право запроваджувати на виконання частини 2 статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт".

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" є суб`єктом господарювання, який наділений виключною компетенцією щодо управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях; розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157, якими запроваджені обмеження щодо залізничних перевезень починаючи з 16.03.2017 й до відміни шляхом заборони на перевезення вантажів та порожніх вагонів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей прийнято з перевищенням повноважень та суперечить чинному законодавству.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" посилається на те, що у лютому 2017 року стало неможливим використання залізничних шляхів між територією, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень та іншою частиною території України у зв`язку з тим, що невідомими особами було пошкоджено залізничні колії, а у Акціонерного товариства "Українська залізниця" відсутній доступ до залізничної мережі на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до пункту 1.4 Правил планування перевезень вантажів передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження Укрзалізницею здійснюється через автоматизовану систему "МЕСПЛАН".

Згідно з пунктом 7.1.2 Правил планування перевезень вантажів Укрзалізниця забезпечує введення в АС "МЕСПЛАН" місячних та додаткових замовлень на перевезення вантажів у межах України, наданих відправниками залізниці в порядку, визначеному Правилами, на договірних засадах, безкоштовно.

Відповідно до пункту 2.2 Правил планування перевезень вантажів порожні власні контейнери, які повертаються власнику після вивантаження, перевозяться за планом або за додатковим замовленням.

Відповідно до вимог Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до правил оформлення перевізних документів, наявність зазначених відправником у графі 9 "Документи, що додані відправником" додаткових супровідних документів та документів дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України. Перед укладенням договору перевезення за результатами такої перевірки начальник станції або уповноважений ним працівник станції проставляє свій підпис (із зазначенням дня, місяця і року) у графі 57 "Увезення дозволено. Навантаження призначено на".

Оформлення електронних залізничних документів здійснюється через автоматизовану систему "Клієнт" (АС "Клієнт"), дані щодо цієї системи знаходяться у відкритому доступі на офіційній веб-сторінці Акціонерного товариства "Українська залізниця" в мережі Інтернет.

Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній.

Оформлення залізничних перевізних документів (залізничних накладних) здійснюється в порядку, визначеному Правилами оформлення перевізних документів, а саме: електронний перевізний документ заповнюється працівником Акціонерного товариства "Українська залізниця" та проставляються передбачені Правилами коди та тексти (графа 54), накладається електронний підпис робітника залізниці (графа 38), залізницею проставляється календарний штемпель станції відправлення (графа 56).

21.02.2017 відповідно до залізничної накладної №48590723 на станції Енакиево (Єнакієве Дон (488706)) Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято до перевезення під завантаження порожній вагоні власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" №68163815 призначенням на станцію Дарьевка (Дар`ївка Дон (501402)).

28.02.2017 відповідно до залізничної накладної №48729081 на станції Дарьевка (Дар`ївка Дон (501402)) Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято до перевезення вантаж у вагоні власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" №64112170 (відповідно до відомості вагонів) призначенням на станцію Огородный (Городній Дон (507704)).

02.03.2017 відповідно до залізничної накладної №48763874 на станції Лобовские Копи (Лобівські Копальні Дон (501807)) Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято до перевезення вантаж у вагоні власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" №60834710 (відповідно до відомості вагонів) призначенням на станцію Фащевка (Фащівка Дон (503003))

03.03.2017 відповідно до залізничної накладної №48713358 на станції Огородный (Городній Дон (507704)) було прийнято до перевезення під завантаження порожній вагоні власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" №67209023 (відповідно до відомості вагонів) призначенням на станцію Кумшацкий (Кумшацький Дон (504203)).

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що факт перебування вагонів на станціях, в межах населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є підтвердженням позиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" щодо позбавлення права користування, розпорядження та володіння спірними вагонами через встановлену заборону на переміщення всіх видів залізничного рухомого складу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Місцевий господарський суд звернув увагу на те, що за приписами статей 11, 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України. Охорона вантажів і об`єктів залізничного транспорту, нагляд за дотриманням вимог пожежної безпеки, ліквідація пожеж на залізничному транспорті загального користування, розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень здійснюються відомчою воєнізованою охороною Акціонерного товариства "Українська залізниця", працівники якої під час виконання службових обов`язків мають права, які передбачені Положенням про відомчу воєнізовану охорону Акціонерного товариства "Українська залізниця" та чинним законодавством України, застосовувати вогнепальну зброю та спеціальні засоби (наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини) у випадках і порядку, передбачених чинним законодавством України, а також гарантії правового та соціального захисту.

Відповідальність за безпеку руху і охорону об`єктів залізничного транспорту законодавством України покладено на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України", яке було введено в дію Указом Президента України № 62/2017 від 15.03.2017, було зупинено саме переміщення вантажів через лінію зіткнення для припинення торговельно-економічних операцій з окремими районами Донецької і Луганської областей.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними доказами, саме рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" було основною підставою прийняття Акціонерним товариством "Українська залізниця" розпоряджень № Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" у листі від 21.04.2017 №ЦЦО-13/256 вказало, що залізничні перевезення вагонів зі станцій, які знаходяться на територіях окремих районів Донецької і Луганської областей України, на територію, яка контролюється державною владою, можливе тільки за умови прийняття відповідного рішення Ради національної безпеки і оборони України.

Листами Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ЦЦО-13/662 від 17.07.2019, №ЦЦО-13/700 від 29.07.2019, листом Міністерства інфраструктури України №8651/47/10-19 від 26.07.2019 підтверджується, що Акціонерне товариство "Українська залізниця", обмежуючи переміщення як вантажів, так і порожніх вагонів, діяло на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України".

Листом Міністерства інфраструктури України №6450/45/10-19 від 04.06.2019 підтверджується, що ним не надавалися Акціонерному товариству "Українська залізниця" погодження на запровадження конвенційних заборон, оформлених розпорядженнями Акціонерного товариства "Українська залізниця" №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017.

З преамбули наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 06.09.2017 №649-ог вбачається, що його було затверджено з метою повернення транспортних засобів підприємств.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку повернення транспортних засобів з території окремих районів Донецької та Луганської областей, підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України, які мають намір повернути транспортні засоби (в тлумаченні статті 6 Статуту залізниць України), необхідно звернутися із заявою в письмовій формі (Додаток №1) до Координаційного центру з питань режиму та економічної діяльності на територіях, прилеглих до смуги безпеки вздовж лінії розмежування. Згідно з пунктом 3.3 Порядку повернення транспортних засобів з території окремих районів Донецької та Луганської областей, транспортні засоби допускаються до переміщення у порожньому вигляді, перевезення будь-яких вантажів не допускається.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України надано визначення терміну транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, моторейковий транспорт) і контейнери. Відповідно до статті 8 Статуту залізниць України, перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

Відповідно до Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 06.09.2017 №649-ог, керівникам оперативно-тактичних угрупувань доручено здійснювати перепускний режим на контрольних постах та контрольних пунктах в`їзду-виїзду на залізничному транспорті у межах Донецької та Луганської областей з урахуванням вимог цього наказу з моменту його оприлюднення.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) 14 квітня 2017 року №222ог затверджено Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Відповідно до пункту 1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, цей порядок визначає окремі питання здійснення контролю за переміщенням через лінію зіткнення та/або в її межах в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (далі - АТО) осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також види блокпостів, контрольних пунктів в`їзду-виїзду, порядок їх функціонування, правила їх перетинання.

Переміщення товарів (вантажів), у тому числі визнаних в установленому порядку гуманітарною допомогою, до району або з району проведення антитерористичної операції (через лінію зіткнення та/або в її межах) фізичними особами і суб`єктами господарювання, які здійснюють такі переміщення, визначається Порядком переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №99.

Додатком №2 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей затверджено Перелік контрольних пунктів в`їзду - виїзду на залізничних шляхах.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку повернення транспортних засобів з території окремих районів Донецької та Луганської областей, повернення транспортних здійснюється виключно через транспортні коридори, на яких визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізничному транспорті, які затверджені Додатком № 2 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, згідно з яким до Перелік контрольних пунктів в`їзду - виїзду на залізничних шляхах включено: на дистанції колії "Городній" - "Кондрашевська Нова" - "Луганськ Північний" Донецької залізниці, на залізничній станції КПВВ "Городній" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний пост (КрП) на залізничній станції "Кондрашевська Нова"); на дистанції колії "Красний Лиман" - "Світланово" - "Родаково" Донецької залізниці - на залізничній станції КПВВ "Красний Лиман" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний пост (КрП) на залізничній станції "Світланово"); на дистанції колії "Красний Лиман" - "Попасна" - "Мар`ївка" Донецької залізниці - на залізничній станції КПВВ "Красний Лиман" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний пост (КрП) на залізничній станції "Попасна"); на дистанції колії "Переїзна" - "Попасна" - "Мар`їнка" Донецької залізниці - на залізничній станції КПВВ "Переїзна" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний пост (КрП) на залізничній станції "Попасна"); на дистанції колії "Красний-Лиман" - "Артемівськ 2" - "Микитівна" Донецької залізниці - на залізничній станції КПВВ "Красний Лиман" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний пост (КрП) на залізничній станції "Артемівськ 2"); на дистанції колії "Костянтинівна" - "Фенольна" - "Яснувата" Донецької залізниці - на залізничній станції КПВВ "Костянтинівна" (поза межами КПВВ розгорнуто контрольний пост (КрП) на залізничній станції "Фенольна"); на дистанції колії "Волноваха" - "Південнодонбаська" - "Оленівка" Донецької залізниці - на залізничній станції КПВВ "Волноваха".

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що доводи Акціонерного товариства "Українська залізниця" про неможливість використання залізничних шляхів між територією, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень та іншою частиною території України, спростовуються положеннями постанов Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №99 та від 18.08.2017 №623, Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 14.04.2017 №222ог, Порядку повернення транспортних засобів з території окремих районів Донецької та Луганської областей, який було затверджено наказом Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 06.09.2017 №649-ог.

На підтвердження того, що саме через конвенційну заборону №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" не може оформити електронний перевізний документ на відправлення напіввагонів в порожньому стані в матеріалах справи містяться роздруківки (скрін-шоти) з АС Клієнт щодо вибіркових 5 вагонів власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс". Акціонерним товариством "Українська залізниця" не спростовується, що щодо всіх інших вагонів Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" через введену конвенційну заборону №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017, оформлення електронних перевізних документів з метою направлення їх у порожньому стані з території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноважень, на іншу частину території України також не можливе.

Місцевий господарський суд встановив, що протиправність дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" полягає в тому, що відповідач-1, прийнявши розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 щодо заборони переміщення вагонів у порожньому стані (транспортних засобів) залізничними шляхами через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей, такими своїми діями протиправно порушив права позивача на повернення належних йому 48 напіввагонів з території, тимчасово непідконтрольної органам державної влади України (НКТ), на контрольовану органами державної влади територію України (КТ). Прийняття Акціонерним товариством "Українська залізниця" 15.03.2017 розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 у зв`язку з введенням в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" здійснено в добровільному порядку, оскільки вказаним рішенням було заборонено переміщення саме вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, але не самих вагонів як залізничного рухомого складу (транспортних засобів) у порожньому стані.

Рада національної безпеки і оборони України не забороняла переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей порожніх залізничних транспортних засобів, які належали на правах приватної власності суб`єктам господарювання, або використовувалися ними на інших правових підставах відповідно до чинного законодавства України.

Кабінетом Міністрів України також було припинено переміщення тільки вантажів (крім гуманітарних) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей відповідно до внесених 18.08.2017 змін до Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №99.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що Акціонерне товариство "Українська залізниця", вчинивши дії щодо прийняття розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України, перевищив обсяг заборон, які встановлені в рішенні Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" та в постанові Кабінету Міністрів України №623 від 18.08.2017, і неправомірно заборонив переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані.

Апелянт вважає, що спір стосовно оскарження розпоряджень від 15.03.2017 за №Ц-1/2-2/156 та за №Ц-1/2-2/157 щодо введення конвенційної заборони на переміщення залізничного рухомого складу з/на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, є адміністративним, тому місцевим господарським судом розглянуто спір з порушенням правил підвідомчості.

Апеляційний господарський суд погоджується із такими доводами апелянта.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначає суб`єкта владних повноважень як орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень, окрім органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадової чи службової особи, може бути також інший суб`єкт у разі виконання ним делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом зокрема визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частина перша статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник у зв`язку із прийняттям Акціонерним товариством "Укрзалізниця" рішення щодо встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України.

Згідно з пунктом 3 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 №460, одним із основних завдань Мінінфраструктури є забезпечення формування та реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідно до підпункту 16 пункту 4 вказаного Положення Мінінфраструктури відповідно до покладених на нього завдань в межах повноважень, визначених законом, виконує функції Адміністрації залізничного транспорту України.

Підпункт 40 пункту 4 вказаного Положення Мінінфраструктури відповідно до покладених на нього завдань установлює процедуру та строки припинення або обмеження навантаження і перевезення вантажів та вантажобагажу, що зумовлено обставинами непереборної сили, воєнними діями, блокадою, епідемією або іншими обставинами, які не залежать від перевізників та власників інфраструктури залізничного транспорту загального користування і перешкоджають здійсненню перевезень, та оповіщення про це перевізників і власників інфраструктури залізничного транспорту загального користування.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про залізничний транспорт" Акціонерне товариство "Українська залізниця" має право запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Таким чином, Акціонерне товариство "Укрзалізниця" має повноваження щодо тимчасового обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, яким є Міністерство інфраструктури України.

З наведеного вбачається, що повноваження Акціонерного товариства "Укрзалізниця" щодо тимчасового обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення є обмеженими в частині необхідності погодження таких заходів з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту та є делегованими центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, яким є Міністерство інфраструктури України.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що Акціонерне товариство "Укрзалізниця" у межах спірних правовідносин наділений публічно-владними управлінськими функціями, відповідно, є суб`єктом владних повноважень, а даний спір є публічно-правовим та має розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, предметом цього спору є поведінка (рішення, дії та бездіяльність) Акціонерного товариства "Укрзалізниця" при здійсненні ним владних управлінських функцій щодо прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи, що спір про визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" про прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України є публічно-правовим та має розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі №904/1448/20 в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначено в рішенні місцевого господарського суду, внаслідок протиправних дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" напіввагони впродовж майже трьох років перебуває на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися ним, так-як не має до нього жодного доступу.

Місцевий господарський суд погодився з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", що спірні напіввагони є фактично втраченими для позивача, оскільки він впродовж тривалого періоду часу об`єктивно позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю (вказаним напіввагоном), відтак Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" завдано майнову шкоду (збитки) у розмірі ринкової вартості фактично втрачених на піввагонів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" просить стягнути солідарно з Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на свою користь 21 654 288 грн. збитків, завданих внаслідок втрати напіввагонів у кількості 48 одиниць.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, завдана Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" майнова шкода полягала у фактичній втраті належних йому на праві власності напіввагонів.

Розмір майнової шкоди визначається вартістю втраченого майна (напіввагонів) відповідно до Звіту про незалежну оцінку рухомого майна - залізничних вагонів (48 поз.), що обліковуються на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" від 13.03.2020 складає 21 654 288,00 грн.

За висновком місцевого господарського суду, в діях Акціонерного товариства "Українська залізниця" наявний повний склад цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для стягнення з відповідачів збитків. Належні позивачу напіввагони були втрачені, оскільки не були повернуті позивачу. Як наслідок - позивачу були завдані реальні збитки у розмірі витрат, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права у розмірі ринкової вартості втрачених напіввагонів.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку рухомого майна - залізничних вагонів (48 поз.), що обліковуються на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", виконаної (оцінки) станом на 13.03.2020 сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіма Капітал", ринкова вартість об`єкта оцінки (48 напіввагонів, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", що були втрачені на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень), складає 21 654 288,00 грн.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що жодних порушень умов укладених договорів Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" не допускало, оскільки територія надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" в зазначених договорах жодним чином не обмежувалась, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" мав право здійснювати замовлення транспортно-експедиторських послуг в тому числі й на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень.

Неможливість повернення належних позивачу 48 напіввагонів з території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, була обумовлена не діями чи бездіяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" як сторони за договорами, які пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням ним умов цих договорів, а стала наслідком введення Акціонерним товариством "Українська залізниця" конвенційних заборон на переміщення вантажів та залізничного рухомого складу з/на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, відповідно до розпоряджень від 15.03.2017 №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157.

В матеріалах справи міститься належним чином завірена копія Звіту про незалежну оцінку рухомого майна - залізничних вагонів (48 поз.), що обліковуються на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", виконаної (оцінки) станом на 13.03.2020 сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіма Капітал". У вказаному звіті містяться відомості про оцінювачів (сторінка 4 звіту), до звіту додані сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів, кваліфікаційний свідоцтво, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача (додаток D).

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що саме на Акціонерне товариство "Українська залізниця" має бути покладено обов`язок щодо відшкодування збитків, нанесених позивачу протиправними діями, а тому вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", яким не вчинено дій на порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", задоволенню не підлягають.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду та вважає, що відповідальність за незбереження вагонів має покладатись на Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", оскільки саме на нього покладений обов`язок забезпечити збереження вантажу (вагонів); зазначає, що розмір збитків визначено за звітом про незалежну оцінку рухомого майна, до якого не додано документ, що посвідчує повноваження оцінювача, відсутня кваліфікація оцінка залізничного рухомого складу.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.

Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною поведінкою Акціонерного товариства "Українська залізниця" позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс") вказано прийняття розпоряджень №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 з перевищенням повноважень.

Між тим, як встановлено апеляційним господарським судом, вимоги про визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" про прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України, підвідомчі адміністративного суду та мають розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що такий елемент складу правопорушення, необхідного для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків, як протиправна поведінка не доведена позивачем у цій справі з тих підстав, що оцінка такій поведінці (прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 з перевищенням повноважень) має надаватись адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, що виключає наявність складу цивільного правопорушення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення збитків у розмірі 21 654 288,00 грн.

При цьому, апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апелянта про порушення місцевим принципу змагальності сторін в частині долучення додаткових доказів, поданих позивачем поза межами процесуального строку, оскільки в заявах про долучення матеріалів справи містилися клопотання про поновлення строку на подання матеріалів, які розглянуті та задоволені місцевим господарським судом.

Апелянт вбачає процесуальні порушення місцевим господарським судом в частині прийняття заяви про збільшення позовних вимог, якою, за доводами апелянта, змінено одночасно предмет і підставу позову, що є недопустимим.

Заявлені у справі майнові вимоги (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 16.03.2020 та про зміну предмету позову від 29.05.2020) про стягнення збитків у розмірі ринкової вартості 48 напіввагонів пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, тому правильно були об`єднані в одній позовній заяві.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Враховуючи, що у первісній позовній заяві заявлено про стягнення збитків у розмірі вартості 1 напіввагону, а в заяві про зміну предмету позову заявлено про стягнення збитків розмірі вартості 48 напівввагонів (змінено предмет за рахунок уточнення розміру збитків), апеляційний господарський суд не вбачає порушень місцевим господарським судом щодо прийняття уточнень до розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що 21.07.2020 та 04.08.2020 Акціонерним товариством "Українська залізниця" подавалась заява про застосування строку позовної давності.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що вказані заяви Акціонерним товариством "Українська залізниця" подано після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (07.07.2020), тобто з пропущенням процесуального строку.

Також, місцевий господарський суд погодився із доводами позивача та зазначив, що строк звернення до господарського суду з визначеними у справі позовними вимогами позивачем не пропущено.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Апелянт вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що ним пропущений строк подання заяви про застосування наслідків пропуску позовної давності та вважає, що до спірних правовідносин має застосовуватись 6-місячний строк, встановлений статтею 315 Господарського кодексу України та статтею 136 Статуту залізниць України.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі в частині визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" про прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 та про відмову у задоволенні позову про стягнення збитків у сумі 21 654 288,00 грн., позовна давність у даному випадку не застосовується.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для його задоволення.

За приписами частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (частини 1-4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційну скаргу від 02.09.2020 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20 підписано представником Акціонерного товариства "Українська залізниця" Прохоровим Юрієм Геннадійовичем. На підтвердження повноважень до апеляційної скарги надані копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 17.08.2018 та копія довіреності №Ц/6-45/305-19 від 23.12.2019.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021, Акціонерним товариством "Українська залізниця" надано копію посадової інструкції, яка визначає кваліфікаційні вимоги, завдання та функціональні обов`язки, мету посади, права і повноваження, відповідальність, взаємодію, оцінювання посади головного юриста відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах Юридичного департаменту Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - головний юрист).

Згідно з пунктом 6.3 посадової інструкції головний юрист має право представляти інтереси товариства в будь-яких судових інстанціях згідно з процесуальним законодавством з наданням усіх процесуальних прав, встановлених кодексами, які надані позивачу, відповідачу та третій особі, у тому числі з правом підписання та подання, зокрема, апеляційних скарг, з урахуванням обмежень, визначених у наданій головному юристу довіреності.

Довіреністю №Ц/6-45/305-19 від 23.12.2019 уповноважено головного юриста відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах Юридичного департаменту Акціонерного товариства "Українська залізниця" Прохорова Юрія Геннадійович, зокрема, підписувати та подавати апеляційні скарги.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що апеляційну скаргу від 02.09.2020 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20 підписано повноважним представником Акціонерного товариства "Українська залізниця" Прохоровим Юрієм Геннадійовичем; клопотання позивача щодо закриття апеляційного провадження у справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (пункт 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги про безпідставність задоволення позову в частині стягнення збитків у сумі 21 654 288,00 грн.

Також апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" про прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення місцевого господарського суду про задоволення позову з прийняттям нового рішення про закриття провадження у справі в частині визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" про прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 та про відмову у задоволенні позову про стягнення збитків у сумі 21 654 288,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 231, 269, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/1448/20 скасувати.

Закрити провадження у справі в частині визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Українська залізниця" щодо прийняття розпорядження №Ц-1/2-2/156 та №Ц-1/2-2/157 від 15.03.2017 в частині встановлення заборони на переміщення залізничного рухомого складу (приватних вагонів) в порожньому стані через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей у напрямку з територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, на іншу частину території України.

Відмовити у задоволенні позову про солідарне стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" 21 654 288 грн. збитків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 487 221,48 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений - 01.02.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя С.Г. Антонік

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі №904/1448/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" (), Акціонерного товариства "Українська залізниця" (), Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" ().