ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Справа№ 910/8737/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токарева А.Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 19.01.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Першого заступника прокурора м. Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 (повний текст рішення складено 12.12.2019) у справі №910/8737/19 (суддя Мандриченко О.В..)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №3

до Київської міської ради,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будленд Авація"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договорів оренди

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будленд авація" (відповідач 2), у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196, яким товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ" із земель комунальної власності передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,6573 га (кадастровий номер :62:005:0009) та земельну ділянку площею 0,6498 (кадастровий номер :62:005:0010) для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху на просп. Генерала Ватутіна 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва;

- визнати недійсним договір оренди № 914 від 22.03.2019 земельної ділянки площею 0,6573 га. по просп. Генерала Ватутіна, З-б у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:005:0009), укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С.;

- визнати недійсним договір оренди № 915 від 22.03.2019 земельної ділянки площею 0,6498 га по просп. Генерала Ватутіна, 3-а у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:005:0010), укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що рішення Київської міської ради від 05.07.2018 прийнято, а договори оренди земельних ділянок від 22.03.2019 укладено з порушенням вимог чинного земельного законодавства, всупереч інтересам держави та територіальної громади, у зв`язку з чим рішення має бути визнано незаконним та скасовано, а договори оренди підлягають визнанню недійсними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 у справі № 910/8737/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Зазначене рішення мотивоване тим, що оскільки спірні земельні ділянки були сформованими, зареєстрованими в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому з урахуванням ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на майно, яке розміщено на цій земельній ділянці, Київська міська рада мала право надати її в користування без зміни меж та цільового призначення. Також суд дійшов висновку, що вид використання спірних земельних ділянок не суперечить їх цільовому призначенню, передбаченому діючою містобудівною документацію, зокрема, Генеральним планом м. Києва. Крім того, суд вказав, що звертаючись з даним позовом до суду прокурор повинен був навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції Перший заступник прокурора м. Києва звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2019 у справі № 910/8737/19 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Скаржник вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте без повного та всебічного з`ясування обставин, на які послався прокурор як на підставу своїх позовних вимог. Прокурор переконаний, що судом невірно застосовано норми ст.ст. 120,124, 134 Земельного кодексу України, оскільки у зв`язку з набуттям ТОВ «Будленд Авація» права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на земельних ділянках, товариство може набути не на конкурентних засадах лише право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно.

Також прокурор вказує, що суд не врахував доводи щодо того, що при прийнятті оскаржуваного рішення Київською міською радою щодо відведення земельних ділянок не враховано державні та санітарні норми.

Крім того, прокурор вважає що судом не враховано положення ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», оскільки в даному випадку прокурор звернувся на захист інтересів держави самостійно, а не в інтересах органів Держгеокадастру чи ОМС.

16.01.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Шаптала Є.Ю., суддів: Тищенко А.І., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 по справі №910/8737/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2019 у даній справі. Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення та строки на їх подання. Розгляд справи № 910/8737/19 призначено на 19.02.2020 року.

19.02.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 відкладено розгляд справи № 910/8737/19 за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 на 18.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 повідомлено учасників справи, що у зв`язку із вжитим в Україні карантинним режимом, судове засідання з розгляду апеляційної скарги Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 у справі № 910/8737/19 не відбулося 18.03.2020. Зазначено, що про дату та час наступного судового засідання у справі №910/8737/19 учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 призначено до розгляду апеляційну скаргу Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 у справі № 910/8737/19 на 27.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 розгляд справи відкладено на 08.07.2020.

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 07.07.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будленд Авація» надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

07.07.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будленд Авація» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній наводить свої заперечення проти доводів апеляційної скарги прокурора, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Відповідач-2 стверджує, що оскаржуване рішення КМР прийняте з дотриманням вимог законодавства, без порушення інтересів територіальної громади та вважає прокурора не уповноваженою особою для подання апеляційної скарги та позову.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1858/20 від 07.07.2020, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Станік С. Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 у справі № 910/8737/19 прийнято до свого провадження колегією суддів та призначено до розгляду апеляційну скаргу скаргою Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 на 05.08.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2252/20 від 05.08.2020, у зв`язку з перебуванням судді Станіка С. Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Яковлєв М. Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/8737/19 прийнято до свого провадження колегією суддів та призначено до розгляду апеляційну скаргу скаргою Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 на 15.09.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3123/20 від 15.09.2020, у зв`язку з перебуванням судді Куксова В. В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді:Тищенко А. І., Яковлєв М. Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 у справі № 910/8737/19 прийнято до свого провадження колегією суддів та призначено до розгляду апеляційну скаргу скаргою Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 на 18.11.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4753/20 від 17.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А. І. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Яковлєв М. Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 у справі № 910/8737/19 апеляційну скаргу скаргою Першого заступника прокурора м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 прийнято до свого провадження визначеним складом.

В судовому засіданні 18.11.2020 оголошено перерву до 01.12.2020.

20.11.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будленд Авація» надійшли доповнення, де товариство наполягає, що прокурор взагалі не може звертатись до суду з таким позовом з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду.

26.11.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшли пояснення щодо застосування положень статті 134 ЗК України з посиланням на висновки Верховного Суду. Прокурор просить врахувати ці висновки, згідно яких надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів дорожнього сервісу має відбуватись виключно на конкурентних засадах.

В судовому засіданні 01.12.2020 оголошено перерву до 19.01.2021.

19.01.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшли пояснення щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі, де вказує, що у разі якщо орган місцевого самоврядування приймає рішення всупереч закону та всупереч інтересам територіальної громади, а відтак і держави, саме прокурор має право діяти на захист порушених державних інтересів шляхом подання відповідного позову.

В судове засідання 19.01.2021 з`явились представники учасників справи та надали свої пояснення.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Рішенням Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196 про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ" для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху на просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва (надалі - оскаржуване рішення КМР) ухвалено:

1. Передати товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", за умови виконання пункту 2 цього рішення, в оренду на 5 років земельні ділянки площею 0,6573 га (кадастровий номер :62:005:0009, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку N НВ-018) та площею 0,6498 га (кадастровий номер :62:005:0010, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку N НВ-018) для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху на просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно (договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2008 N 2/04, рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Український правовий альянс" від 12.06.2008 N 10-100/08, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.12.2017 N 2404271, N 24041974) (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, код КВЦПЗ - 12.11, заява ДЦ від 11.04.2018 N 72007-01-03, справа А-24509).

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ":

2.1. Виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України.

2.2. У місячний термін надати до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації документи, визначені чинним законодавством, необхідні для укладення договору оренди земельних ділянок.

2.3. Забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельних ділянок.

2.4. Питання майнових відносин вирішувати в установленому порядку.

2.5. Питання пайової участі та укладення з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору про пайову участь вирішувати в порядку та випадках, встановлених законодавством.

2.6. Виконати вимоги, викладені в листах Департаменту містобудування та архітектури від 06.09.2017 N 7620/0/12-4/19-17 та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 06.09.2017 N 31-26-0.31-1496/35-17.

2.7. Дотримуватись обмежень у використанні земельних ділянок, зазначених у витягах з Державного земельного кадастру.

2.8. У разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному чинним законодавством України.

2.9. Питання сплати відновної вартості зелених насаджень або укладення охоронного договору на зелені насадження вирішувати відповідно до рішення Київської міської ради від 27.10.2011 N 384/6600 "Про затвердження Порядку видалення зелених насаджень на території міста Києва" (із змінами і доповненнями).

3. Внести зміни до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 N 806/3381 (чинність яких продовжена рішенням Київської міської ради від 07.07.2016 N 572/572), виключивши земельну ділянку площею 0,6573 га та земельну ділянку площею 0,6498 га на просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва з переліку озеленених територій загального користування м. Києва, що відповідають типологічним ознакам та планувальним вимогам (03-04, Паркова зона між просп. Ватутіна і вул. Закревського, таблиця 2).

4. Попередити землекористувача, що використання земельних ділянок не за цільовим призначенням тягне за собою припинення права користування ними відповідно до вимог статей 141, 143 Земельного кодексу України.

5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування.

На виконання вказаного рішення між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «БУДЛЕНД АВАЦІЯ» укладено договори оренди земельних ділянок, які зареєстровані в реєстрі за № 915 від 22.03.2019 та за № 914 від 22.03.2019 (далі - Договори). Строк дії Договорів визначено на п`ять років. Об`єктами оренди, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру та Договорів, є земельні ділянки що розташовані за адресою: м. Київ, просп. Генерала Ватутіна, 3-а, З-б у Деснянському районі м. Києва, площею 0,6498 га (кадастровий номер :62:005:0010) та площею 0,6573 га (кадастровий номер :62:005:0009), із цільовим призначенням - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 2.1 Договорів).

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 22.03.2018 № НВ-018 та № НВ-018, земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі: категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, вид використання - для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛЕНД АВАЦІЯ» на праві приватної власності належать будівлі загальною площею 40,7 кв.м та 40,6 кв.м, які розташовані за адресою: просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва, тобто саме на спірних земельних ділянках.

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-17, № НВ-017 земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі: земельна ділянка №:62:005:0009 відповідно до інвентаризації від 01.09.2017 має визначені межі та розмір 0,6573 га., розташована в м. Києві, пр-т Генерала Ватутіна 3-б; земельна ділянка №:62:005:0010 відповідно до інвентаризації від 01.09.2017 має визначені межі та розмір 0,6498 га., розташована в м. Києві, пр-т Генерала Ватутіна 3-а. Дані земельні ділянки мають цільове призначення - експлуатація та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху.

13.11.2017 ТОВ «БУДЛЕНД АВАЦІЯ» звернулося до Київської міської ради із заявою № 63023-01-03 щодо укладення договорів оренди земельних ділянок, на яких розташовано належні товариству об`єкти нерухомого майна. До даної заяви товариство додало витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-17, № НВ-017 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки спірні земельні ділянки були сформованими, зареєстрованими в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому з урахуванням ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на майно, яке розміщено на цій земельній ділянці, Київська міська рада мала право надати її в користування без зміни меж та цільового призначення.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, виходячи з наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких є, зокрема, визнання правочину недійсним (пункт 1), визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм вбачається, що реалізуючи надані Конституцією України та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин, Рада зобов`язана діяти виключно в межах наданих їй повноважень та в інтересах її територіальної громади, дотримуючись приписів законодавства України у своїй діяльності.

Частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, вказані норми права прямо пов`язують надання земельної ділянки на позаконкурентних засадах саме з розташуванням на цій земельній ділянці певної будівлі чи споруди.

Як встановлено судом, на підставі Договору купівлі-продажу №2/04 від 08.04.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛЕНД АВАЦІЯ» на праві приватної власності належать будівлі загальною площею 40,7 кв.м та 40,6 кв.м, які розташовані за адресою: просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва.

Право власності на вказані об`єкти нерухомого майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.04.2018, номер інформації довідки 119775338, наявної в матеріалах справи, та не заперечується відповідачем.

Частинами першою і другою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з пунктом 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім`я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» і статті 125 ЗК України, яка пов`язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права.

З огляду на викладене, внаслідок набуття Товариством права власності на нерухоме майно загальною площею 40,7 кв.м та 40,6 кв.м, які розташовані за адресою: просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва, до Товариства перейшло право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться дане майно, в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача.

Натомість, оскаржуваним рішенням Ради було вирішено передати Товариству в оренду на 5 років земельні ділянки площею 0,6573 га (кадастровий номер :62:005:0009, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку N НВ-018) та площею 0,6498 га (кадастровий номер :62:005:0010, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку N НВ-018) для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху на просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Тобто фактично Радою було передано Товариству земельну ділянку, яка майже в 160 разів перевищує площу земельної ділянки, право користування якою було набуте Товариством.

Судова колегія звертає увагу, що оскаржуване рішення Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196 про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ" прийнято на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, тобто у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно.

З аналізу положень ст.ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України вбачається, що попереднім землекористувачем є особа, яка здійснила державну реєстрацію свого права користування.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до рішення Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196 спірна земельна ділянка відведена Товариству за рахунок земель комунальної власності територіальної громади м. Києва.

При постановленні оскаржуваного рішення про відмову у задоволенні позову, судом першої інстанції не враховано, що оскільки у даному випадку право власності чи право користування на спірні земельні ділянки не було оформлено попереднім власником нерухомого майна, тому у подальшому не могло виникнути переходу такого права до ТОВ "БУДЛЕНД АВАЦІЯ".

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла до висновку, що земельна ділянка, яка відводиться за рахунок земель, не наданих у власність чи користування, не відноситься до земель, які згідно з приписами ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають передачі в оренду на конкурентних засадах, не може передаватись в оренду інакше, як із земельного аукціону.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г та постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №910/9028/19.

З огляду на наведене, колегія суддів звертає увагу, що надання спірних земельних ділянок без проведення аукціону свідчить про порушення як Радою, так і Товариством положень статей 122, 124, 134 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки на момент прийняття Київською міською радою рішення від 05.07.2018 № 1132/5196 спірна земельна ділянка перебувала у комунальній власності територіальної громади міста Києва, судова колегія дійшла до переконання, що порушення процедури передачі такої земельної ділянки в оренду свідчить про наявність порушеного права власника такої земельної ділянки - територіальної громади міста Києва.

Наведеним спростовується висновок суду першої інстанції стосовно того, що оскільки спірні земельні ділянки були сформованими, зареєстрованими в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому з урахуванням ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на майно, яке розміщено на цій земельній ділянці, Київська міська рада мала право надати її в користування без зміни меж та цільового призначення.

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами апелянта про те, що судом неправильно застосовано норми ст.ст. 120,124, 134 Земельного кодексу України.

У зв`язку із вищевикладеним, судова колегія дійшла до висновку, що позовні вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ" із земель комунальної власності передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,6573 га (кадастровий номер :62:005:0009) та земельну ділянку та площею 0,6498 га (кадастровий номер :62:005:0010) для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху на просп. Генерала Ватутіна, 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню.

Стосовно вимог прокуратури щодо визнання недійсним договорів оренди земельної ділянки, а саме - договору оренди № 914 від 22.03.2019 земельної ділянки площею 0,6573 га. по просп. Генерала Ватутіна, З-б у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:005:0009), укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С.; договору оренди № 915 від 22.03.2019 земельної ділянки площею 0,6498 по просп. Генерала Ватутіна, 3-а у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:005:0010), укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С. судова колегія зазначає наступне.

Згідно із статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин першої і другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Отже, оскільки судовою колегією рішення Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196 визнано незаконним, то і відповідно Договори оренди земельної ділянки від № 914 від 22.03.2019 та № 915 від 22.03.2019, укладені на виконання вказаного рішення є такими, що суперечать вимогам законодавства, а тому підлягають визнанню недійсними.

Крім того, прокурор вважає, що судом не враховано положення ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», оскільки в даному випадку прокурор звернувся на захист інтересів держави самостійно, а не в інтересах органів Держгеокадастру чи ОМС.

Щодо наведених доводів колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Отже, в розумінні приписів наведених норм господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави.

У поданій суду позовній заяві прокурор зазначає, що неправомірна передача земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ" порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів з максимально вигідним економічним результатом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи, що поняття "інтереси держави" є оціночним, а прокурором визначено в чому на його думку полягає порушення державних інтересів, судова колегія приходить до висновку, що наведені прокурором обставини, якими мотивовано необхідність звернення до суду з даним позовом за висновками суду є обґрунтованими.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу (п.76).

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц вказала, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia(«суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункти 68,69 постанови).

Судом встановлено, що в обґрунтування наявності права на звернення до суду у якості позивача прокурор зазначив в позовній заяві, що відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), не наділено повноваженнями на звернення до суду з позовами про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, отже даний позов заявлено прокурором як позивачем.

З огляду на вищенаведене, згідно з нормами чинного законодавства прокурор є органом, уповноваженим представляти інтереси держави у даних спірних правовідносинах.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що звертаючись з даним позовом до суду прокурор повинен був навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктам, а саме Головному управлінню Держгеокадастру у м. Києві та територіальній громаді міста Києва є необгрунтованими та спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє заперечення відповідача - 2 щодо того, що прокурор є не уповноваженою особою для подання позову та апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами частини 1 статті 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора м. Києва - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 у справі №910/8737/19 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 05.07.2018 № 1132/5196, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ" із земель комунальної власності передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,6573 га (кадастровий номер :62:005:0009) та земельну ділянку площею 0,6498 га (кадастровий номер :62:005:0010) для експлуатації та обслуговування споруд автостоянки та технічних засобів організації дорожнього руху на просп. Генерала Ватутіна 3-а, 3-б у Деснянському районі м. Києва.

Визнати недійсним договір оренди № 914 від 22.03.2019 земельної ділянки площею 0,6573 га. по просп. Генерала Ватутіна, З-б у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:005:0009), укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С.

Визнати недійсним договір оренди № 915 від 22.03.2019 земельної ділянки площею 0,6498 га по просп. Генерала Ватутіна, 3-а у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:005:0010), укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДЛЕНД АВАЦІЯ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С.

Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню) 50 коп. судового збору за подання позовної заяви, 4 322 (чотири тисячі триста двадцять дві) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДЛЕНД АВАЦІЯ» (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, ) на користь прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню) 50 коп. судового збору за подання позовної заяви, 4 322 (чотири тисячі триста двадцять дві) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Матеріали справи № 910/8737/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.02.2021.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв