ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1753/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Станкова І.М.,

за участю представників сторін:

від ДП «АДМУ» в особі Одеської філії - Ахмадулліна В.Р.,

від ФОП Молли І. О. - не з`явився,

від КП «Одестранспарксервіс» не з`явився,

від Одеської міської ради Цвігун О.Ю.,

від Міністерства інфраструктури України не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 року (суддя Бездоля Д.О.)

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)

до: 1. Фізичної особи-підприємця Молли Інги Олегівни

2. Комунального підприємства «Одестранспарксервіс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Одеської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерства інфраструктури України

про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2020 року ДП «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (далі позивач, адміністрація) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ФОП Молли І. О. (далі відповідач 1) та КП «Одестранспарксервіс» (відповідач 2) про визнання недійсним договору №72/П-КР-2019/03-01 від 03.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний договір між відповідачами укладено з порушенням чинного законодавства. Так, за умовами вказаного договору КП «Одестранспарксервіс» надає право ФОП Молли І. О. організувати та проводити діяльність із забезпечення пакування транспортних засобів на місцях паркування (спеціальна відведена автостоянка), що розташована Митній прощі, 1, однак об`єкт «Митна площа» загальною площею 6 200 м2 числиться в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності як державне майно, органом управління якого визначено Міністерство інфраструктури України, а балансоутримувачем, тобто особою, яка здійснює право господарського відання ДП «Адміністрація морських портів України» в особі його відокремленого підрозділу - Одеської філії.

Таким чином, об`єкт площею 1 852м2, що знаходиться на балансі та в господарському віданні Адміністрації, використовується сторонніми особами, що не є працівниками ОФ ДП «АМПУ», у зв`язку з чим Адміністрація позбавлена можливості використовувати належне їй майно на власний розсуд. Відповідно, на думку позивача, останній має право ініціювати визнання такого Договору недійсним.

Крім цього, позивач зазначив, що оскаржений Договір має ознаки договору оренди землі, однак в Договорі не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки та вказаний Договір не був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим, був укладений з порушенням норм законодавства, що також, є підставою для визнання його недійсним.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що

позивачем не доведено наявність порушеного права, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис щодо речового права позивача на об`єкт Митна площа за адресою: м. Одеса, площа Митна, Ѕ;

звернення з даним позовом є передчасним, оскільки спір щодо речового права держави та господарського відання позивача на об`єкт Митна площа є первісним, натомість не переданий на вирішення господарського суду позивачем в межах даної справи, відповідно, спори, пов`язані з володінням та користуванням зазначеним майном, є похідними відносно нього;

позивачем невірно обраний ефективний спосіб захисту права, адже в матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення реєстрації за позивачем речового права на об`єкт, частина якого використовується відповідачем-1 з метою здійснення діяльності паркування транспортних засобів на підставі спірного договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Адміністрація звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що незалежно від того чи розглядалась справа в судовому провадженні щодо права власності об`єкта чи ні, та незалежно від результатів розгляду такої справи, Договір продовжує діяти, тому даний Договір можна визнати недійсним тільки в судовому порядку, тобто в даній справі. Отже, такий спосіб захисту як визнання Договору недійсним, на думку апелянта, є належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

Апелянт зазначає, що відповідачами не доведено та відповідно судом першої інстанції не визнано, що Договір було укладено з дотриманням вимог законодавства та наявності у підписантів Договору правомочностей щодо розпорядження Об`єктом.

Крім цього, посилаючись на судову практику (постанова ВП ВС від 18.04.2018 у справі №439/212/14-ц, постанова ВС від 20.05.2020 у справі №303/6974/16), скаржник вважає, що оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була його стороною. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

26.01.2021 до суду від Міністерства інфраструктури України надійшла заява в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, та клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника останнього.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

До початку судового засідання 03.02.2021 від КП «Одестранспарксервіс» через електрону пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

Представник ФОП Молли І. О. в судове засідання 03.02.2021 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Проте, така неявка представника ФОП Молли І. О. не перешкоджає розгляду скарг, оскільки, ухвалою апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скарги по суті.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що всі сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та враховуючи клопотання Міністерства і КП «Одестранспарксервіс», колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за їх відсутності.

В судовому засіданні 03.02.2021 представник Адміністрації надала пояснення, в яких підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню, рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник Одеської міської ради заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта та Одеської міської ради, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 20.09.2011 рішенням Одеської міської ради №1251-VI (т.1, а.с.143-148) затверджено Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у м. Одесі, Типовий договір балансоутримання місць для паркування, визначено КП «Парксервіс-Одеса» уповноваженим органом по здійсненню організації та експлуатації майданчиків для платного паркування транспортних засобів та укладення договорів балансоутримання місць для паркування на території м. Одеси.

16.04.2015 рішенням Одеської міської ради №6506-VI (т.1, а.с.149) внесено зміни до рішення №1251-VI, виключивши КП «Парксервіс-Одеса» з його тексту та викладено п.4 рішення в наступній редакції: «визначити КП «Одестранспарксервіс» уповноваженою особою по здійсненню організації та експлуатації майданчиків для платного паркування транспортних засобів та укладення договорів балансоутримання місць для паркування на території м. Одеси».

27.08.2014 рішенням Одеської міської ради №5286-VI (т.1, а.с.150-152) затверджено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, до якого включено спеціальну земельну ділянку за місцезнаходженням: площа Митна, 1, займаною площею 1 089,00 м2.

03.01.2019 між КП «Одестранспарксервіс» (уповноважена особа) та ФОП Моллою І. О. (оператор) було укладено договір балансоутримання місць для паркування №72/П-КР-2019/03-01 (т. 1, а.с.13-14), за умовами якого, уповноважена особа надає право оператору організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка), загальною площею 1 089 м2, що розташовані за адресою: площа Митна, 1, м. Одеса (п. 1.1. Договору).

13.07.2020 Департамент комунальної власності Одеської міської ради за результатом розгляду запиту відповідача-2 повідомив останнього листом, що земельна ділянка, на якій розташований цей паркувальний майданчик, відповідно до ст.83 Земельного кодексу України, знаходиться у розпорядженні територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради (т.1, а.с.166).

Враховуючи зазначене вище, судова колегія зазначає, що обов`язковою умовою задоволення позову про визнання правочину недійсним є встановлення судом факту порушення у зв`язку із його вчиненням прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позов особи, яка не була учасником правочину, про визнання недійсним оспорюваного правочину може бути задоволений лише в тому разі, якщо таким правочином порушено право цієї особи - не учасника правочину, і воно може бути відновлене шляхом повернення сторін цього правочину до первісного стану.

З матеріалів справи вбачається що 04.03.2013 розпорядженням Кабінету Міністрів України №133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» реорганізовано державні підприємства морського транспорту, утворено ДП «АМПУ» та віднесено його до сфери управління Міністерства інфраструктури України. (т.1, а.с. 16-18).

19.03.2013 Наказом Міністерства інфраструктури України №163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення ДП «АМПУ» державні підприємства морського транспорту були реорганізовані, та утворене внаслідок виділу державне підприємство «Адмінісирація морських портів України». До переліку державних підприємств морського транспорту, що підлягають реорганізації ввійшло і ДП «Одеський морський торговельний порт» (т.1, а.с. 20-23).

На виконання вищевказаного наказу комісією з реорганізації було складено розподільчий баланс майна, майнових прав та зобов`язань ДП «ОМТП» до ДП «АМПУ» станом на 13.06.2013. Згідно з актом приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань від 13.06.2013 ДП «ОМТП» було передано, а ДП «АМПУ» прийнято майно, зокрема, об`єкт «Митна площа», інвентаризаційний номер 072525, який введений в експлуатацію 01.03.1966 (т.1, а.с. 24-30).

23.06.2013 Наказом ДП «АМПУ» №17 (т.1, а.с.31), зокрема, наділено філії ДП «АМПУ» майном, яке є частиною майна ДП «АМПУ», згідно з актами приймання-передачі. Згідно акту приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань від 13.06.2013 №19 (т.1, а.с.32-35) вищевказане майно було передано Одеській філії ДП «АМПУ».

У витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, який є Додатком 1 до листа ФДМУ від 13.11.2018 (т.1, а.с.67-70), наявні наступні відомості:

Суб`єкт управління Міністерство інфраструктури України, балансоутримувач майна ДП «АМПУ» в особі Одеської філії ДП «АМПУ», відомості про державне майно, Митна площа, інвентаризаційний номер 072525, назва майна відповідно до класифікатора державного майна майдани, тротуари та пішохідні зони, за адресою м. Одеса, площа Митна, Ѕ, площею 6 200 м2.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис щодо речового права позивача на об`єкт Митна площа за адресою: м. Одеса, площа Митна, Ѕ.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову щодо визнання оскарженого Договору недійсним, судова колегія вважає обґрунтованим, оскільки позивачем не доведено, що вищевказаний Договір порушує його права.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на судову практику та доводи апеляційної скарги, що відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що об`єкт «Митна площа» належить позивачу на праві власності.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.02.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.