СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа № 922/3963/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача - Коваленко Н.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1037958 від 26.01.2021,

1-го відповідача - не з`явився,

2-го відповідача - не з`явився,

третіх осіб - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" (вх.№173Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2020, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Калініченко Н.В., час проголошення ухвали - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - 09.12.2019, у справі № 922/3963/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департамент територіального контролю Харківської міської ради, м. Харків,

до 1-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп", м. Київ,

до 2-го відповідача Харківської міської ради, м. Харків,

про припинення права користування власності

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" та Харківської міської ради (з урахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 16.01.2021 про заміну неналежного відповідача з Виконавчого комітету Харківської міської ради на Харківську міську раду) про визнання недійсним акту про передачу нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; скасування державної реєстрації внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1"; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 31.10.2012 на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1", видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; скасування розпорядження Харківського міського голови від 30.10.2012 №4865 (з урахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 16.01.2021 про зміну предмета позову щодо дати розпорядження міського голови (з 30.12.2012 на 30.10.2012)); припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1"; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від нежитлової будівлі.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано, в порядку статті 136 Господарського процесуального кодексу України, заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові.

Як вказує заявник, є підстави вважати, що 1-им відповідачем здійснюються дії щодо підготовки відчуження оспорюваної будівлі, оскільки в рекламно-інформаційному щотижневику "Прем`єр-Дайджест" №260 від 02.11.2020 міститься оголошення про продаж будівлі по просп. Ювілейному, 56 в м. Харкові площею 64, 3кв.м. На думку позивача, імовірне подальше відчуження нежитлової будівлі ускладнить процес захисту позивачем своїх порушених прав в межах одного цього судового провадження та унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі №922/3963/20 заяву Приватного акціонерного товариства "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування" про забезпечення позову задоволено повністю; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення.

У даному випадку суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки через пов`язаність нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1", яка є предметом спору, із земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві постійного користування, і можливістю здійснення першим відповідачем як власником нежитлової будівлі розпорядчих дій щодо даного нерухомого майна на користь третіх осіб до закінчення розгляду справи, зазначене може призвести до того, що позивач не захистить свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі №922/3963/20 про забезпечення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не містить аналізу та переліку доказів, якими позивач обґрунтував наявність фактів імовірності ускладнення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, тобто, ґрунтується на припущеннях заявника, без обґрунтування належним чином необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі № 922/3963/20; встановлено учасникам справи строк до 28.01.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; встановлено учасникам справи строк до 28.01.2021 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на 04.02.2021 о 10:00год.

27.01.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1076), зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_1 було самовільно встановлено нежитлову будівлю на земельній ділянці, наданій у постійне користування позивачу, що призвело до грубого порушення його прав, без дотримання державних будівельних норм та правил, незалучення позивача до судового процесу у справі №2027/13773/2012 в суді першої інстанції та подальше переоформлення права власності на зазначену нежитлову будівлю на ТОВ "Солутурн-Груп", засновником якого є ОСОБА_1 , існує небезпека зловживання правом з боку 1-го відповідача та подальшого відчуження нежитлової будівлі третім особам, що значно ускладнить процес захисту позивачем своїх порушених прав та інтересів без ініціювання нових судових процесів та істотно ускладнить виконання рішення суду у разі його задоволення.

З огляду на викладене, просить залишити ухвалу місцевого господарського суду від 09.12.2020 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

29.01.2021 від Господарського суду Харківської області на запит апеляційного господарського суду надійшли копії додатків до позовної заяви (вх.№1168).

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 04.02.2021 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 - без змін.

Інші учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, у судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча сторони, у тому числі, і апелянт були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання (а.с.48-50, 53)

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи повідомлені про час, дату і місце судового засідання, і неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, про що сторони були повідомлені ухвалою суду від 14.01.2021, з огляду на встановлений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, предмет даного позову становить: визнання недійсним акту про передачу нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; скасування державної реєстрації внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1"; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 31 жовтня 2012 року на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1", видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; скасування розпорядження Харківського міського голови від 30 жовтня 2012 року №4865; припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1"; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від нежитлової будівлі.

Видом забезпечення позову, який позивач просить застосувати, є накладення арешту на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує, що право власності на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові було визнано за громадянкою ОСОБА_1 на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2012 року у справі № 2027/13773/2012 та внесено до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн Груп".

Постановою Харківського апеляційного суду у справі № 2027/13773/2012 від 19 червня 2019 року рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2012 року у справі № 2027/13773/2012 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові.

Постановою Верховного Суду від 20 січня 2020 року постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року у справі № 2027/13773/2012 скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду Харківським апеляційним судом винесена постанова 10 березня 2020 року, якою рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2012 року у справі № 2027/13773/2012 в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові, загальною площею 64, 3кв.м скасовано.

Не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу та просила зупинити виконання постанови Харківського апеляційного суду міста Харкова у справі № 2027/13773/2012 від 10 березня 2020 року. Верховний Суд, відкриваючи касаційне провадження, 11 червня 2020 року відмовив у зупиненні виконання постанови Харківського апеляційного суду міста Харкова у справі №2027/13773/2012 від 10 березня 2020 року.

Місцевим господарським судом встановлено, що по зазначеному вище об`єкту нерухомого майна, право власності за громадянкою ОСОБА_1 скасовано постановою Харківського апеляційного суду у справі № 2027/13773/2012 від 10 березня 2020 року, проте, дане майно є внесеним до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп", що зумовило позивача звернутись до суду з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Нежитлова будівля по АДРЕСА_1 розташована на земельній ділянці, яка у відповідності до Державного акту на праві постійного користування земельною ділянкою серія ХР № 36-01-001563 від 25 березня 1997 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на праві постійного користування за № 179, належить Приватному акціонерному товариству "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування".

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно постанови Харківського апеляційного суду від 10.03.2020 у справі №2027/13773/2021, у вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності, зокрема на нежитлову будівлю по пр. АДРЕСА_2 , яку, за твердженням позивача, ОСОБА_1 побудувала самовільно без проекту.

Під час розгляду справи №2027/13773/2012 у 2012 році, Приватне акціонерне товариство "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування" не було залучено як землекористувача, на земельній ділянці якого було побудовано нерухоме майно.

Згідно відповіді Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради від 05.06.2020, наданої на запит адвоката позивача, "нежитлова будівля літ. "Б-1", заг. пл. 64, 3кв.м зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2012 у справі №2027/13773/2012.

Для видачі свідоцтва про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна ТОВ "Солутурн-Груп" було надано відповідний пакет документів, передбачений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (чинним на час видачі свідоцтва), зокрема протоколи загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп", акт приймання-передачі про передачу ОСОБА_1 в якості оплати частини частки в статутному капіталі ТОВ "Солутурн-Груп" нерухомого майна, статут ТОВ "Солутурн-Груп", технічні паспорти на об`єкт нерухомого майна, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо юридичної особи, рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2012 у справі №2027/13773/2012, звернення до Харківського міського голови та інші.

Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" підготовлено висновок щодо можливості видачі ТОВ "Солутурн-Груп" свідоцтва про право власності по АДРЕСА_2 .

На підставі поданих документів ТОВ "Солутурн-Груп" було прийнято розпорядження Харківського міського голови №4865 від 30.10.2012 про видачу юридичній особі свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 ".

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №227949290 від 13.10.2020, право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 зареєстровано за ТОВ "Солутурн-Груп" 17.10.2013.

Як вказує позивач у позовній заяві, в ході виконання кадастрової зйомки земельної ділянки, користувачем якої є позивач і на якій розташована спірна нежитлова будівля, та початку виготовлення технічної документації з відновлення меж земельної ділянки, у 2019 році було встановлено, що на земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля, власник якої та підстави набуття права власності до цього позивачу відомі не були.

Згідно наданої позивачем копії рекламно-інформаційного щотижневика "Прем`єр-Дайджест" №260 від 02.11.2020, міститься оголошення про продаж будівлі по просп. Ювілейному, 56 в м. Харкові площею 64, 3кв.м.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Питання забезпечення позову врегульовані главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 вказано, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

У даному випадку позивач звернувся з позовом до суду із вимогами немайнового характеру: про визнання недійсним акту про передачу нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; скасування державної реєстрації внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1"; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 31 жовтня 2012 року на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1", видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; скасування розпорядження Харківського міського голови від 30.10.2012 №4865; припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1"; а також зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від нежитлової будівлі.

Оскільки мають місце вимоги немайнового характеру, у спірних правовідносинах необхідно застосовувати та досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень.

Така правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №908/1318/19.

Судова колегія зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №911/3871/17.

Досліджуючи матеріали оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 09.12.2020, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про забезпечення позову містить обґрунтовані мотиви щодо доцільності та необхідності забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно: так, нежитлова будівля по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" у місті Харкові розташована на земельній ділянці, яка відповідно до Державного акту на праві постійного користування земельною ділянкою серія ХР № 36-01-001563 від 25 березня 1997 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на праві постійного користування за № 179, належить Приватному акціонерному товариству "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування" на праві постійного користування.

Апелянтом не заперечується, що земельною ділянкою, на якій побудована спірна нежитлова будівля, користується позивач.

Право власності на нежитлову будівлю, яка побудована на земельній ділянці, якою користується позивач, за громадянкою ОСОБА_1 скасовано постановою Харківського апеляційного суду у справі №2027/13773/2012 від 10.03.2020, проте, дане майно є внесеним до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп", що стало підставою для звернення з даним позовом, у тому числі з вимогами про визнання недійсним акту про передачу нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп", визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 31 жовтня 2012 року на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1", видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп"; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від нежитлової будівлі.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, через пов`язаність в силу положень статті 377 Цивільного кодексу України і статті 120 Земельного кодексу України нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) будинок 56, літ. "Б-1" із земельною ділянкою, якою користується позивач, можна припустити, що у разі вчинення 1-им відповідачем розпорядчих дій щодо даного нерухомого майна на користь третіх осіб під час розгляду справи, зазначене може призвести до того, що позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду (зокрема, щодо вимог про визнання недійсним акту про передачу нежитлової будівлі по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп", визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 31 жовтня 2012 року на нежитлову будівлю по проспекту Ювілейному (колишня 50-річчя ВЛКСМ), будинок 56, літ "Б-1", видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп") чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Приватного акціонерного товариства "Проектно-конструкторський технологічний експериментальний інститут машинобудування" у разі задоволення позову (в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від нежитлової будівлі).

Згідно наданої позивачем копії рекламно-інформаційного щотижневика "Прем`єр-Дайджест" №260 від 02.11.2020, міститься оголошення про продаж будівлі по просп. Ювілейному, 56 в м. Харкові площею 64, 3кв.м.

Зазначене дозволяє висловити обґрунтовані припущення про імовірне відчуження власником спірного майна, що (у разі такого відчуження) частково унеможливить виконання судового рішення (у разі задоволення позовних вимог), а також матиме наслідком неможливості справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не може їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень.

У даному випадку позивачем обґрунтовано необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням зв`язку між необхідністю накладення арешту на спірне нерухоме майно і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та надано докази на їх підтвердження, керуючись положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Поряд з цим, апеляційним господарським судом не встановлено порушення прав апелянта, оскільки із оскаржуваної ухвали вбачається, що накладаючи арешт на спірний об`єкт нерухомості, суд першої інстанції не заборонив апелянту як його власнику володіти та користуватись спірним майном.

Тобто, захід забезпечення позову, який був застосований судом, а саме, накладення арешту, жодним чином не обмежують апелянта у праві володіти та користуватися спірним майном, а апелянтом не доведено з наданням відповідних належних та допустимих доказів, яким саме чином накладений оскаржуваною ухвалою арешт майна обмежує його можливість здійснювати господарську діяльність шляхом користування об`єктом нерухомості.

Тобто, захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно є адекватним; накладений оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 09.12.2020 арешт майна як один з видів заходів забезпечення позову і механізму забезпечення ефективного юридичного захисту, обмежує можливість саме розпорядження спірним майном та має кінцеву мету запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову, а також ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тобто, повністю відповідає меті його застосування.

Така правова позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №904/4900/18.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що викладені апелянтом суду апеляційної інстанції доводи не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, прийнятої з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 09.12.2020 у справі №922/3963/20 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255-256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солутурн-Груп" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі №922/3963/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.02.2021.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза