ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/2986/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005"

08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Дорожна, буд. 32,

до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс"

07201, Київська обл., смт Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 24,

адреса для листування: 04128, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16

про стягнення 351128,36 грн.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №3028/20 від 13.10.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про стягнення 351128,36 грн., з яких^ 349148,36 грн. основного боргу та 1980,00 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу № 88 від 01.08.2019, що укладений між ним та позивачем, в частині оплати паливно-мастильних матеріалів, що поставлені відповідачу позивачем.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.10.2020 судом залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 23300/20 від 26.10.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 25843/20 від 20.11.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 26398/20 від 27.11.2020), відповідно до якої позивачем уточнюються позовні вимоги, суд, оцінивши її у сукупності з раніше поданою позовною заявою, встановив, що у частині основного боргу розмір позовних вимог зменшено, у частині 3 % річних - збільшено, змінено предмет позову та заявлено нову позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат та, у цілому, розмір позовних вимог зменшено та остаточно заявлені до стягнення: 343148,36 грн. основного боргу, 1043,95 грн. інфляційних втрат, 3246,00 грн. 3 % річних.

Згідно з пунктом 2 частини 2, частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З урахуванням дати відкриття провадження у справі - 02.11.2020 та дати направлення до суду відповіді на відзив, що містить заяву про зменшення розміру позовних вимог 27.11.2020, суд дійшов висновку про її задоволення, відтак, подальший розгляд справи буде здійснюватись за таким предметом позову: стягнення 343148,36 грн. основного боргу, 1043,95 грн. інфляційних втрат, 3246,00 грн. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.12.2020 у задоволенні клопотання відповідача про призначення процедури врегулювання спору за участі судді (вх. № 25843/20 від 20.11.2020) відмовлено повністю.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Загал-2005» (далі - позивач, продавець) та Державним підприємством «Спеціалізоване лісогосподарське підприємством «Київоблагроліс» (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу № 88 від 01.08.2019, згідно з яким продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (далі - товар) кількість та ціна яких вказана у рахунках-фактури і накладних на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору покупець здійснює оплату за товар, перерахуванням коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця протягом 5 днів з моменту отримання видаткових накладних.

Згідно з пунктом 3.3 Договору по закінченню календарного місяця, протягом 5 календарних днів наступного місяця сторони підписують акт звірки взаємних розрахунків.

Пунктом 4.5 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність за Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ЦК України й інших діючих нормативних актів.

Відповідно до пункту 7.1 Договору термін дії договору - до 31.12.2019, але, в частині виконання сторонами зобов`язань за цим договором - до їх повного та остаточного виконання.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Загал-2005»

На виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними: № 4262 від 30.08.2019 на суму 83833,22 грн., № 4300 від 30.09.2019 на суму 49807,15 грн., № 4304 від 07.10.2019 на суму 35562,67 грн., № 4337 від 31.10.2019 на суму 71114,21 грн., № 4367 від 29.11.2019 на суму 40994,20 грн., № 4357 від 15.11.2019 на суму 37975,80 грн., № 4384 від 17.12.2019 на суму 49241,04 грн., № 4402 від 31.12.2019 на суму 45680,45 грн., № 4410 від 22.01.2020 на суму 48932,40 грн., № 4428 від 31.01.2020 на суму 19435,08 грн., № 4446 від 20.02.2020 на суму 52623,36 грн., № 4454 від 28.02.2020 на суму 14810,30 грн., № 4471 від 06.03.2020 на суму 47244,00 грн., № 4499 від 31.03.2020 на суму 73747,50 грн., № 4527 від 30.04.2020 на суму 26424,00 грн. № 4513 від 15.04.2020 на суму 46474,50 грн., № 4513 від 15.04.2020 на суму 46474,50 грн., № 4540 від 12.05.2020 на суму 35081,70 грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково, в наслідок чого виникла заборгованість у розмірі 349148,36 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків № 358 від 17.08.2020, що підписаний уповноваженими представниками сторін та долученим до матеріалів справи листом відповідача № 316 від 19.08.2020 про погодження графіку погашення заборгованості.

З моменту підписання акту звіряння № 358 від 17.08.2020, відповідачем сплачено 6000,00 грн., тобто, розмір заборгованості складає 343148,36 грн.

Крім того, за порушення строків оплати товару, позивачем нараховані: 1043,95 грн. інфляційних втрат та 3246,00 грн. 3 % річних.

Аргументи Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємством «Київоблагроліс»

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 20.11.2020 сума боргу на дату подання позовної заяви (09.10.2020) склала 344146,15 грн.

Оскільки акт звіряння від 20.11.2020 не підписано з боку позивача та з урахуванням долучених до матеріалів відзиву платіжних доручень: № 181 від 06.05.2020 на суму 10000,00 грн., № 3171 від 08.05.2020 на суму 53000,00 грн., № 244 від 22.07.2020 на суму 5000,00 грн., № 3501 від 31.07.2020 на суму 5000,00 грн., № 3939 від 25.09.2020 на суму 5000,00 грн., № 4281 від 06.11.2020 на суму 1000,00 грн., сума боргу складає 344146,15 грн.

Крім того, відповідач є державним підприємством без стороннього фінансування та станом на дату звернення з позовом до суду, перебуває у скрутному фінансовому становищі, відсутня можливість для погашення заборгованості.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Загал-2005» та Державним підприємством «Спеціалізоване лісогосподарське підприємством «Київоблагроліс» укладено договір купівлі-продажу № 88 від 01.08.2019, згідно з яким продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали, кількість та ціна яких вказана у рахунках-фактури і накладних на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору покупець здійснює оплату за товар, перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця протягом 5 днів з моменту отримання видаткових накладних.

На виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними: № 4262 від 30.08.2019 на суму 83833,22 грн., № 4300 від 30.09.2019 на суму 49807,15 грн., № 4304 від 07.10.2019 на суму 35562,67 грн., № 4337 від 31.10.2019 на суму 71114,21 грн., № 4367 від 29.11.2019 на суму 40994,20 грн., № 4357 від 15.11.2019 на суму 37975,80 грн., № 4384 від 17.12.2019 на суму 49241,04 грн., № 4402 від 31.12.2019 на суму 45680,45 грн., № 4410 від 22.01.2020 на суму 48932,40 грн., № 4428 від 31.01.2020 на суму 19435,08 грн., № 4446 від 20.02.2020 на суму 52623,36 грн., № 4454 від 28.02.2020 на суму 14810,30 грн., № 4471 від 06.03.2020 на суму 47244,00 грн., № 4499 від 31.03.2020 на суму 73747,50 грн., № 4527 від 30.04.2020 на суму 26424,00 грн. № 4513 від 15.04.2020 на суму 46474,50 грн., № 4513 від 15.04.2020 на суму 46474,50 грн., № 4540 від 12.05.2020 на суму 35081,70 грн.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, а саме: видатковими накладними: № 181 від 06.05.2020 на суму 10000,00 грн., № 3171 від 08.05.2020 на суму 53000,00 грн., № 244 від 22.07.2020 на суму 5000,00 грн., № 3501 від 31.07.2020 на суму 5000,00 грн., № 3939 від 25.09.2020 на суму 5000,00 грн., № 4281 від 06.11.2020 на суму 1000,00 грн.

Крім того, на підтвердження заборгованості до матеріалів справи долучено акт звіряння розрахунків № 358 від 17.08.2020, що підписаний уповноваженими представниками сторін, згідно з яким станом на 17.08.2020 сума боргу складає 349148,36 грн.

Отже, з урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується факт передачі та отримання товару, його часткова сплата відповідачем, погодження сторонами розміру заборгованості актом звіряння розрахунків від 17.08.2020 № 358 та сплати грошових коштів після його підписання, що підтверджується видатковими накладними № 3939 від 25.09.2020 на суму 5000,00 грн., № 4281 від 06.11.2020 на суму 1000,00 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 343148,36 грн., оскільки настав строк оплати переданого товару.

Також за порушення строків оплати переданого товару позивачем правомірно нараховані, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, 3 % річних та інфляційні втрати.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат зазначає, що розрахунок інфляційних втрат, у розмірі 1043,95 грн. - вірний, а розрахунок 3 % річних арифметично невірний, здійснивши вірний розрахунок, суд зазначає, що стягненню підлягають 3% річних у розмірі 3242,03 грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Також позивач заявляє про зобов`язання у рішенні суду органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, здійснювати нарахування 3% річних до моменту виконання рішення.

За результатами розгляду вказаної вимоги позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Аналіз приписів вказаної статті свідчить про те, що суд може зазначити у рішенні лише про подальше (до виконання рішення) нарахування відсотків або пені.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та можливим задовольнити вимогу позивача, заявлену в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, поклавши на орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, починаючи з 26.10.2020 обов`язок здійснювати нарахування 3% на суму боргу в розмірі 343148,36 гривень - до моменту повного виконання рішення.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в частині надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 55,35 грн., у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог - позивач має право, в порядку частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», звернутись з клопотанням до суду про повернення з державного бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76 - 80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №3028/20 від 13.10.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" (07201, Київська обл., смт Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 24, , адреса для листування: 04128, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" (08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Дорожна, буд. 32, ) 343148,36 грн. (триста сорок три тисячі сто сорок вісім гривень тридцять шість копійок) основного боргу, 3242,03 грн. (три тисячі двісті сорок дві гривні три копійки) 3 % річних, 1043,95 грн. (одна тисяча сорок три гривні дев`яносто п`ять копійок) інфляційних втрат, 5211,51 (п`ять тисяч двісті одинадцять гривень п`ятдесят одна копійка) судового збору.

3. Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати до стягнення з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" (07201, Київська обл., смт Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 24, , адреса для листування: 04128, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" (08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Дорожна, буд. 32, ) 3% річних від суми основної заборгованості у розмірі 343148,36 грн., починаючи з 26 жовтня 2020 року і до моменту виконання даного рішення суду.

4. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання даного рішення суду розрахувати остаточну суму вказаних у пункті 3 резолютивної частини рішення суду 3% річних за такою формулою: сума 3 % річних = сума залишку боргу х 3 х кількість днів прострочення : 365 : 100 (суму залишку боргу помножити на 3, помножити на кількість днів прострочення, розділити на 365, розділити на 100).

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.02.2021.

Суддя С.О. Саванчук