СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. Справа № 922/2933/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Ярош В.В.

за участю представників:

прокурор: Хряк О.О., посвідчення

від позивача: Ткаченко Л.М., на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд», м. Харків (вх. № 2894 Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020, повне рішення складено 07.10.2020 (суддя Смірнова О.В.),

у справі № 922/2933/19

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області, м. Харків, в інтересах держави в особі: Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд», м. Харків

про стягнення 10998,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» про стягнення в дохід державного бюджету України плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 10 998,70 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" в дохід державного бюджету України плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 10998,70 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" на користь прокуратури Харківської області судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Рішення мотивовано обгрунтованістю заявлених вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області в інтересах держави в особі Укртрансбезпеки до ТОВ «Укрінформтрейд» відмовити.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, що є підставою для скасування судового рішення.

Зазначає, що 31.05.2018 на транспортному засобі перевозився рідкий (подільний) вантаж - дизельне паливо, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху; відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу свідчить про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів. Отже, результати, які здійснені посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, не можна вважати достовірними, оскільки здійсненні без застосування методики, яка б враховувала особливості та властивості вантажу.

Вказує, що вимоги, стосовно визначення за допомогою вимірювального (зважувального обладнання) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантажень на вісь проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, наявні в підпункті 2 п.2 Порядку №879, який на час розгляду даної справи є чинним, використання такої методики позивачем під час проведення зважування автомобіля відповідача 31.05.2018 не доведено.

Щодо габаритно-вагового контролю, апелянт наголошує, що позивачем в жодному документі не вказано вид пункту габаритно-ваговою контролю, де було проведено 31.05.2018 ГВК транспортного засобу відповідача. Зі змісту чеку від 31.05.2018, акту №0004492, довідки №0021701 та розрахунку №2524/18 неможливо встановити характеристик зважувального обладнання, яке було використане Укртрансбезпекою у Миколаївській області при проведенні габаритно-вагового контролю.

Апелянтом наголошено на протиправності розрахунку позову на суму 10998,70 грн., так як курс євро на день подання позовної заяви складав 29,98 грн, з чого слідує 361,80 євро *29,98 грн=10846,76 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19. Встановлено строк для подання іншими учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу, в порядку визначеному статтею 263 Господарського процесуального кодексу України.

26.11.2020 на адресу суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив (вх.№11633), в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд», а рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19 без змін, розглядати справу №922/2933/19 за участю представника Укртрансбезпеки.

Позивачем зазначено, що відповідачем не надано жодного належного доказу, який би спростував факт допущеного відповідачем порушення, водієм підписані складені співробітниками Укртрансбезпеки документи без будь-яких зауважень.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19 призначено на 22.12.2020 о 12:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Гетьмана Р.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Сіверін В.І., Склярук О.І.

У судовому засіданні 22.12.2020 представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Прокурор та представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, просили рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19 залишити без змін.

У судовому засіданні 22.12.2020 року оголошено перерву до 26.01.2021 о 12-30.

25.01.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника ТОВ «Укрінформтрейд» адвоката Золотухіної І.В. про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та підготовки правової позиції.

Клопотання залишено колегією суддів без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав (ч.2 ст.202 ГПК України): неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За положеннями ч.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

У судовому засіданні 22.12.2020 року приймала участь представник апелянта Халаєва Г.О. , яка виклала позицію ТОВ «Укрінформтрейд», та була належним чином повідомлена про оголошення перерви у судовому засіданні до 26.01.2021 о 12-30.

Зміна представника, за положеннями Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для відкладення розгляду апеляційної скарги.

Позиція апелянта є викладеною в апеляційній скарзі, явка представників у судове засідання апеляційним господарським судом обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ст.266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/2933/19 витік.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судових засіданнях представників прокуратури, позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2018 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області у період з 28.05.2018 по 03.06.2018, на автодорозі Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв», 211км+920м, проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють перевезення вантажів та пасажирів.

Співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Миколаївський області, відповідно до п. 3,4 Порядку зупинення транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №422 від 20.05.2013, зупинено транспортний засіб марки DAF модель FT 95 XF 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності Льоушкіній С.В. на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з напівпричепом марки FRUEHAUF, моделі TF34Т з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автоперевізник ТОВ «Укрінформтрейд».

За кермом транспортного засобу перебував водій ОСОБА_3 (посвідчення водія НОМЕР_5 від 27.07.2016 року), який на вищевказаному транспортному засобі згідно з товарно-транспортними накладними №19782 та №19781 від 31.05.2018 року здійснював перевезення дизельного палива.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю та зважування складені довідка №0021701 від 31.05.2018 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю (талон зважування 2524, 31.05.2018, 16:40) та акт №0004492 від 31.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, якими встановлено, зокрема, що габаритно-ваговий контроль проводився у Миколаївській області, автодорога Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв» (через Вознесенськ) 211км+920м; суб`єкт, що перевіряється ТОВ «Укрінформтрейд», водій ОСОБА_3 , транспортний засіб марки DAF модель FT 95 XF 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUEHAUF, моделі TF 34Т з реєстраційним номером НОМЕР_3 , найменування та вид вантажу - дизельне пальне Євро сорт С (ДТ-Л-К5) 30-1202, маршрут руху із зазначенням пройденої відстані - ЛВДС «Новоград-Волинський - Миколаїв», 603 км; повна маса (нормативно допустима) 40 тон, фактична маса - 45,45 тон.

Акт №0004492 від 31.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів підписаний водієм транспортного засобу, ОСОБА_3 , без зауважень.

Відповідно до Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0004492 від 31.05.2018 року, проведеного згідно з п. 31-1 Постанови Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, плата ТОВ "Укрінформтрейд" за проїзд автомобілем марки DAF модель FT 95 XF 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUEHAUF, моделі TF 34Т з реєстраційним номером НОМЕР_3 , становить 361,80 євро.

Наведена сума еквівалентна 10998, 70 грн. по курсу валют Національного Банку України від 31.05.2018, що підтверджено роздруківкою офіційного сайту Національного Банку України.

Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області на адресу ТОВ "Укрінформтрейд" було надіслано повідомлення (з додатками) про необхідність до 30.06.2018 здійснення оплати плати за проїзд згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0004492 від 31.05.2018 року у сумі 10 998,70 грн., яке залишено відповідачем без задоволення.

Зважаючи на те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд відповідачем у добровільному порядку і у встановлені чинним законодавством строки не сплачена, а Укртрансбезпекою України, як контролюючим органом, на якого покладено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, не здійснено заходів щодо стягнення нарахованої відповідачу плати, прокурор звернувся до суду з відповідним позовом.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що позивач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі № 926/16/19 дійшла висновку, що повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати.

При цьому за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Враховуючи, що законодавством України не передбачено механізму примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку, або звернення до суду з позовом про стягнення, а також те, що несплата коштів тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, в результаті чого порушуються інтереси держави, у прокурора виникають підстави для звернення до суду з позовом, спрямованим на захист інтересів держави.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як зазначено вище, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" в дохід державного бюджету України плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 10 998,70 грн, посилаючись на те, що зміст і призначення плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні державі матеріальних збитків внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Надходження плати за проїзд автомобільними дорогами являє публічний інтерес, оскільки від повноти та своєчасності її зарахування до бюджету залежить ефективність і результативність останнього, можливість запровадження і реалізації програм економічного і соціального розвитку країни, що в свою чергу надає державі можливість виконувати гарантовані Конституцією України зобов`язання перед народом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт», відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 наведеного Закону передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентована Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 5-1 пункту 2 Порядку № 879 наведене визначення поняття "документальний габаритно-ваговий контроль" - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 також наведене визначення поняття "великовагові та великогабаритні транспортні засоби" - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.6 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних ( п.20 Порядку № 879).

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету (п.26 Порядку № 879).

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п. 28 Порядку № 879) .

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку №879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкта господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як вже було зазначено, за результатами зважування транспортних засобів співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області складено довідку №0021701 від 31.05.2018 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0004492 від 31.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Зокрема, встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 45,45 тон при нормативно допустимій для даного виду транспортного засобу 40,0 тон.

Враховуючи, що законодавчо встановлена похибка становить 2%, то транспортний засіб необхідно вважати невеликоваговим лише при загальній вазі - 40,8тн.

В п.12 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

На підтвердження перебування обладнання габаритно-вагового контролю на момент перевірки у справному та повіреному стані, позивачем додано до справи сертифікат відповідності від 27.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за №UA.TR.002.CB.0300-17 та сертифікат перевірки типу, зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за № UA.TR.002.CТ.0115-17 Rev.0., дійсний до 27.11.2027 року.

Щодо зауваження апелянта, що наданий позивачем чек не містить реквізитів щодо зважувального обладнання, пункту проведення вагового контролю, тощо, судова колегія зазначає, що в обгрунтування даних доводів апелянтом не наведено суду жодної норми законодавства, якою було б встановлено перелік реквізитів для чеку ( талону зважування).

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10,12.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №215/24992 (далі - Наказ №1007/1207), зокрема підпунктом 5 пункту 4, зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пункту 30 Порядку № 879.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу до актів від 31.05.2019 року виконаний відповідно до формули наведених положень та складає 361,80 євро.

Відповідно до п.п 2 п.37 постанови №879, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим національним банком на день проведення розрахунку.

Наведена сума еквівалентна 10 999,15 грн. по курсу валют Національного Банку України станом на 31.05.2018 (3040,1182грн. за 100євро), що підтверджено наявною у матеріалах справи роздруківкою офіційного сайту Національного Банку України.

Отже, вимога прокурора про стягнення плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами у сумі 10998,70 грн. заявлена в межах здійсненого позивачем розрахунку.

Згідно з п.31-1 Порядку № 879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Зміст і призначення закріпленої у Порядку № 879 плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Положення цього нормативного акта, оприлюдненого в установленому законом порядку, у повній мірі визначають механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними у постановах від 06.06.2018 року у справі № 820/1203/17, від 12.02.2020 у справі №926/16/19, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області на адресу ТОВ "Укрінформтрейд" відповідача надсилалося повідомлення з вимогою про необхідність до 30.06.2018 сплатити плату за проїзд згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0004492 від 31.05.2018 року у сумі 361,80 євро, що еквівалентно 10 998,70 грн., яке залишено відповідачем без задоволення.

Вказані вище обставини відповідачем не спростовані, в матеріалах справи докази сплати відсутні.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позову.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на наведене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при ухваленні рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/2933/19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/2933/19 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі №922/2933/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2020 (повне рішення складено 07.10.2020) у справі №922/2933/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.02.2021.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Склярук