ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.01.2021м. ДніпроСправа № 904/5778/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс", м. Полтава
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості у розмірі 3 098 573,41 грн.
Суддя Крижний О.М.
Секретар судового засідання Колісник О.М.
Від позивача: Стеценко О.В., ордер, адвокат
Від відповідача: не з`явився
Від позивача надійшла заява про прийняття додаткового рішення, у якій просить приєднати до матеріалів справи докази, що підтверджують понесені позивачем витрати та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 120224,45 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Судове засідання призначено на 27.01.2021.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Від відповідача електронною поштою надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить відмовити в повному обсязі щодо стягнення адвокатських витрат. Відповідач зазначає, що договір про надання правової допомоги за своєю природою є договором про надання послуг. У даному договір не було визначено розміру гонорару, а тому сума у 120000,00 грн. є необґрунтованою та непідтвердженою. Відповідач зазначає, що позивачем надано до суду лише позовну заяву, як заяву по суті спору, яка судячи по її змісту не вимагала значних витрат часу на її складання, клопотання про долучення до матеріалів справи документів та акту приймання-передачі послуг адвоката. Відповідач вважає, що дана справа не є складною. Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій (запитів чи звернень до підприємств, установ чи організацій) з метою збирання доказів, і це може бути підтвердженням того, що всі докази були у позивача. Також відповідач зауважує, що позивачем не додано детального обґрунтованого опису робіт, в якому беручи до уваги критерії реальності, розумності та необхідності надання зазначених в ньому адвокатських послуг, з урахуванням складності справи, тому відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу.
Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 120224,45 грн.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі документи, суд, -
У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 3098573,41 грн., з яких:2 373 010,40 грн. - основний борг; 623 202,20 грн. - пеня та штраф; 40 367,06 грн. - інфляційні витрати; 61 993,75 грн. 3% річних.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 3 098 573,41 грн. задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" основний борг у розмірі 2373010,40 грн., 3% річних у розмірі 61932,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 40367,05 грн. та судовий збір у розмірі 37129,65 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення, у якій просить приєднати до матеріалів справи докази, що підтверджують понесені позивачем витрати та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 120224,45 грн.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Так, до позовної заяви позивач додав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрати, зокрема, витрати на попередню правничу допомогу 80000,00 грн. - 132000,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021 Адвокатське бюро "Стеценко та партнери" надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" наступні послуги:

- правова допомога у справі №904/5778/20 відповідно до Додатку №1 до цього акту - 85022,40 грн.;

- додаткові витрати у відповідності до п.3.5 договору (компенсація вартості квитків на проїзд, добові на відрядження, компенсація вартості оренди житла) - 10448,34 грн.;

- гонорар успіху у відповідності до п.3.8 договору складає 2% від фактично стягнутої судовим рішенням суми, а саме: 2475371,21 грн. - 24753,71 грн.

Згідно з Додатком №1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021 за період з 05.10.2020 по 15.01.2021 адвокатом Стеценко О.В. надано позивачу такі послуги:

- збирання доказів для здійснення аналізу правової позиції та підготовки до позовної заяви: договір про закупівлю товару, специфікація №1 до договору, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності, паспорти якості, акт звірки взаєморозрахунків, платіжні доручення, банківська виписка, тендерна документація - 3 год.;

- аналіз зібраних доказів та розробка правової позиції по справі - 1 год.;

- підготовка обґрунтованого розрахунку стягуваних сум, підготовка до подання позовної заяви - 6 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (12.11.2020) - 2 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (30.11.2020) - 2 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (16.12.2020) - 1 год.;

- підготовка додаткових пояснень від 13.01.2021 - 3год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (14.01.2020) - 2 год.

Всього витрачено 20 год. Погодинна ставка у відповідності до п.3.1 договору 150 дол. США. Додаткові витрати (компенсація вартості квитків на проїзд, добові на відрядження, компенсація вартості оренди житла) становлять 10 448,34 грн.

Згідно з платіжним дорученням №100 від 18.01.2021 позивачем сплачено адвокатському бюро 120224,45 грн.

До заяви додані: копія договору про надання правової допомоги №05/10-Р/2 від 05.10.2020, копія акту приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021, копія Додатку №1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021, копія рахунку-фактури №210115 від 15.01.2021 на суму 120224,45 грн., копія платіжного доручення №100 від 18.01.2021 на суму 120224,45 грн., копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Адвокатського бюро "Стеценко та партнери", копія наказу №1 від 12.12.2017, копія витягу з реєстру адвокатів, витяги з інформацією щодо переможців конкурсу ААУ "Адвокат року 2018" та "Адвокат року 2020"

Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 129 ГПК України).

Частиною 5 названої статті передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема, явка в судове засідання, участь у судовому засіданні, відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, і витрати, понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

За приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвокатів, суд зазначає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини відповідача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг позивачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Відповідач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини розглядуваного питання суд зазначає, що положення ГПК України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою позивачем наданих відповідачеві послуг з правової допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг відповідачем не має беззаперечного статусу.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Розглянувши доданий до відзиву акт наданих послуг та Додаток до нього, суд звертає увагу на те, що адвокатом витрачено 3 год. на збирання доказів, проте у самій позовній заяві зазначено, що всі оригінали додатків до позову знаходяться у позивача.

Також заявлено значний розмір витрат, пов`язаних з прибуттям до суду. В аспекті даного питання суд звертає увагу на наступне. Судом у засіданнях додатково роз`яснювалося представнику позивача про можливість участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції, з метою збереження часу та коштів на відрядження. Однак позивач і не намагався скористатися даною можливістю. У судовому засіданні 27.01.2021 представник позивача зазначив, що не всі клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, задовольняються. Суд звертає увагу, що даний аргумент не є обґрунтованим. У випадку якщо сторона заявляє у судовому засіданні про бажання прийняти участь у наступному судовому засіданні у режимі відеоконференції, наступне судове засідання завжди призначається судом відразу у режимі відеоконференції на час, коли є технічна можливість.

Також суд звертає увагу, що дана справа не є складною, проте її розгляд не міг відбуватися за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку з тим, що ціна позову перевищувала 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, 76,6% ціни позову складав основний борг за 10 видатковими накладними. Фактично дана сума була безспірною, оскільки в матеріалах справи міститься підписаний відповідачем акт виконаних робіт (а.с.79). Даний акт підписаний станом на 23.12.2019, тобто до укладення договору на правову допомогу.

Сам лише розмір стягуваних сум не є єдиною визначальною обставиною для визначення розміру витрат на правничу допомогу. У даній справі ціна позову не є пропорційною складності справи. Як уже зазначалося, справа не є складною.

Суд звертає увагу, що питання щодо витрат на правничу допомогу схоже з обставинами, що розглядалися Верховним Судом у справі № 922/2685/19. У вказаній справі суди також звернули увагу на те, що незважаючи на значну суму позову матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом, обсяг наданих послуг, ціну позову, кількість судових засідань, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає адекватним розміром правничої допомоги, яка може бути покладена на відповідача - 31956,00 грн. (з урахуванням часткового задоволення позовних вимог 79,89%). Суд вважає за необхідне скористатися правом суду і не розподіляти витрати на правову допомогу в іншій частині на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача).

На підставі викладеного, враховуючи що позов задоволено частково (задоволено 79,89% заявлених вимог), беручи до уваги заперечення відповідача проти стягнення витрат на правову допомогу, право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом, обсяг наданих послуг, ціну позову, кількість судових засідань, часткове задоволення позовних вимог та баланс інтересів сторін у даному питанні, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 31956,00 грн.

Керуючись ст.ст. 46, 221, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд.2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" (36014, м. Полтава, вул. Європейська, 2, оф. 209, ідентифікаційний код 42044752) витрати на правничу допомогу у розмірі 31 956,00 грн. (тридцять одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят шість грн. 00 коп.)

В стягненні решти заявлених витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 01.02.2021.

Суддя О.М. Крижний