ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 січня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/275/19

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шмир А.І.

розглянувши скаргу Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області на постанову про відкриття виконавчого провадження №295 від 11.12.2020 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи", 46003, м. Тернопіль, вул.. С. Крушельницької, 18, офіс 908/1

до відповідача: Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", 47343, Тернопільська обл.., Збаразький район, с. Зарубинці

про присудження до виконання обов`язку в натурі, а саме зобов`язання повернути із оренди обладнання в натурі за Договором оренди обладнання № 04-07/18 від 04.07.2018.

в межах провадження у справі про банкрутство № 11/Б-1203

За участю представників сторін:

Скаржника: Лакомий О.Б.;

Відповідача: Теплюк В.В.;

Збаразький міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ): Кобзар О.П. - головний державний виконавець Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)

Суть справи: 07 лютого 2020 року Господарським судом Тернопільської області прийнято Рішення у справі № 921/275/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи", 46003, м. Тернопіль, вул..С.Крушельницької, 18, офіс 908/1 до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", 47343, Тернопільська обл.., Збаразький район, с.Зарубинці про присудження до виконання обов`язку в натурі, а саме зобов`язання повернути із оренди обладнання в натурі за Договором оренди обладнання № 04-07/18 від 04.07.2018 в межах провадження у справі про банкрутство № 11/Б-1203; позов задоволено в повному обсязі; на виконання даного рішення видано Наказ господарського суду Тернопільської області від 24 жовтня 2020 року.

15.12.2020 на адресу суду від Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" надійшла скарга на постанову про відкриття виконавчого провадження №295 від 11.12.2020. Скаржник просить суд скасувати постанову головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Кобзар О.П. від 02.12.2020 про відкриття виконавчого провадження №63785137.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.12.2020 прийнято до розгляду скаргу Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" на постанову про відкриття виконавчого провадження №295 від 11.12.2020; розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 24 грудня 2020 р.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.12.2020 відкладено розгляд скарги Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" на постанову про відкриття виконавчого провадження №295 від 11.12.2020 на 15 січня 2021 року о 10 год. 00 хв.

14 січня 2021 року на адресу суду від Збаразького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшов відзив № 21.15-30/602-21 та 21.12-30/613/21 від 14.01.2021 року, в якому головний державний виконавець Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в задоволенні скарги просить відмовити, оскільки зазначене у рішенні суду майно не є майном Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", а майном стягувача, яке рішенням суду зобов"язано боржника повернути з оренди позивачу у справі.

15.01.2021року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи" надійшли письмові пояснення № б/н від 14.01.2021 року (вх.№ 308 від 15.01.2021 року), в яких стягувач вважає, що Постанова про відкриття виконавчого провадження № 63785137 від 02.12.2020 року винесена з дотриманням всіх норм чинного законодавства України, а скарга Боржника не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник ДП "Зарубинський спиртовий завод" підтримав скаргу на постанову про відкриття виконавчого провадження №63785137.

Представники ТОВ "Українські енергетичні системи" та Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заперечили щодо доводів Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", просили в задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши скаргу по суті, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх у судових засіданнях, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07 лютого 2020 року у справі № 921/275/19 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи" до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" зобов`язано Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод", 47343, Тернопільська обл., Збаразький район, с.Зарубинці, ідентифікаційний код 00375065 виконати обов`язок за Договором оренди обладнання № 04-07/18 від 04.07.2018 щодо повернення із оренди обладнання в натурі та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи", 46003, м.Тернопіль, вул.С.Крушельницької, 18, офіс 908/1, ідентифікаційний код 39389715 обладнання.

На виконання рішення Господарським судом Тернопільської області від 07 лютого 2020 року у справі № 921/275/19 - 24.10.2020р. було видано наказ про примусове виконання рішення.

Скаржник зазначив, що 09.12.2020 р. на адресу ДП "Зарубинський спиртовий завод" надійшла постанова головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Кобзар Оксани Петрівни про відкриття виконавчого провадження № 63785137 від 02.12.2020 р.

ДП "Зарубинський спиртовий завод" вважає постанову про відкриття виконавчого провадження № 63785137 від 02.12.2020 р. незаконною, оскільки відповідно пункту 3 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Скаржник наголосив, що державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно Додатку і до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Таким чином, Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" встановлена пряма заборона вчиняти будь-які виконавчі дії, за винятками, вказаними в Законі, до 20.10.2022 р. Виняток становить стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Рішенням у справі № 921/275/19 зобов`язано Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" виконати обов`язок за Договором оренди обладнання № 04-07/18 від 04.07.2018 щодо повернення із оренди обладнання в натурі та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи" обладнання згідно переліку.

Відповідно до пункту 3 "Прикінцевих та перехідних положень" вказаного Закону дане рішення не може виконуватись до 20.10.2022 р.

Скаржник вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2020 р. у ВП № 63785137 не відповідає чинному законодавству, оскільки Законом передбачена пряма заборона до 20.10.2022 р. вчинення виконавчих дій щодо ДП "Зарубинський спиртовий завод", за винятком стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Розділ VІ Господарського процесуального кодексу України регулює процесуальні питання, пов`язані з судовим контролем за виконанням судових рішень.

Зокрема, статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, орендоване майно /обладнання/ не є державним майном, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи".

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи той факт, що майно /обладнання, зазначене в рішенні та в наказі господарського суду у справі № 921/275/19 від 24.10.2020 року отримано Державним підприємством "Зарубинський спиртовий завод" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи" в оренду за договором оренди обладнання № 04-0/18 від 04 липня 2018 року, відтак заборона вчинення виконавчих дій на таке майно/обладнання/ не розповсюджується, оскільки не є власністю боржника.

В Рішенні від 26 червня 2013 р. № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження") Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, ст. 129-1, ч. 2 якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також, Конституційний Суд України, взявши до уваги ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги за № 295 від 11.12.2020 Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області на Постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2020 /ВП № 63785137/, винесену головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.234,235,231,340,342,343Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги за № 295 від 11.12.2020 Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області на Постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2020 /ВП № 63785137/, винесену головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - відмовити.

2. Ухвалу направити: Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи", 46003, м.Тернопіль, вул..С.Крушельницької, 18, офіс 908/1; Державному підприємству "Зарубинський спиртовий завод", 47343, Тернопільська обл.., Збаразький район, с.Зарубинці та Збаразькому міжрайонному відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), м. Збараж, вул. Шолом-Алейхема, буд. 19, Тернопільська область, 47302.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 08.02.2021.

Суддя А.М. Сидорук