РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2021Справа № 913/685/19
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом заступника прокурора Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Військово - цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті"

про стягнення 1 146 454,99 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Казначеєва Г.В. - представник за довіреністю б/н від 15.12.2020;

від прокуратури: Колодяжна А.В. - службове посвідчення №058277 від 01.12.2020.

встановив :

До Господарського суду Луганської області з позовом звернувся заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до ТОВ "БС Проперті" про стягнення заборгованості за договором оренди землі № 75 від 19.01.2020 р. у сумі 1 146 454,99 грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.12.2019 р., залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 р., матеріали вказаного позову були направлені за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 року у справі №913/685/19 (суддя Головіна К.І.) повернуто без розгляду позовну заяву Заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до ТОВ "БС Проперті" про стягнення заборгованості у сумі 1 146 454,99 грн. з усіма додатками до неї.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2019 року апеляційну скаргу прокуратури Луганської області залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі №913/685/19 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2020 касаційну скаргу заступника прокурора Луганської області задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 у справі №913/685/19 скасовано. Справу № 913/685/19 направлено до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату №05-23/1339 від 14.09.2020 року у зв`язку з неможливістю передачі справи на розгляд судді Головіній К.І., відповідно до п.4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №913/685/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мудрого С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 13.10.2020.

07.10.2020 на адресу суду від Військово - цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості правонаступника позивача.

13.10.2020 через канцелярію суду відповідач подав відзив, в якому просить суд залишити позов без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 суд долучив відзив до матеріалів справи, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, задовольнив клопотання Військово - цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк про залучення до участі у справі у якості правонаступника позивача. Замінив позивача - Сєвєродонецьку міську раду (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 32, ідентифікаційний код 26204220) на його правонаступника - військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 32, ідентифікаційний код 43748368) у справі №913/685/19. Відклав підготовче судове засідання у справі на 10.11.2020.

26.10.2020 на адресу суду від Луганської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідач.

Відповідач заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 року відкладено підготовче судове засідання у справі на 08.12.2020 року, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

07.12.2020 на адресу суду від Луганської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення та клопотання про приєднання доказів, відповідач через канцелярію суду подав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В судове засідання 08.12.2020 відповідач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник прокуратури повідомив, що направлено додаткові пояснення та заперечив проти клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, просив суд відмовити.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання за необґрунтованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 26.01.2021 року.

В судове засідання 26.01.2021 року представник позивача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник прокуратури підтримав позовні вимоги просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення прокуратури та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Належність звернення з даним позовом в інтересах держави саме заступником прокурора Луганської обласної прокуратури (підстави для представництва) в даній справі встановлено в Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2020 у справі №913/685/19.

На підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради №3561 від 22.10.2009, 19.01.2010 між Сєвєродонецькою міською радою Луганської області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Амстор" (орендар) укладено договір оренди землі №5, , який зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок за №5 від 12.02.2010.

Відповідно до п.1 договору, орендодавець на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради за №3561 від 22.10.2009 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі комерційного використання (під торговий центр "Амстор"), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 28, мікрорайон 73.

Згідно з п. 2, 3 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4014 га, у тому числі: капітальна одноповерхова- 1,0268 га, тимчасова- 0,0168 га, під спорудами - 0,0170 га, проходи, проїзди та площадки - 2,3009 га, під земельними насадженнями- 0,0399 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: торговий центр "Амстор".

Земельна ділянка передається в оренду: під торговий центр «Амстор» (п.14 договору).

Згідно з даними витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №164539985 від 23.04.2019 право власності за ТОВ «Амстор» на зазначений об`єкт нерухомого майна 26.10.2007 зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №862455 від 24.10.2007.

Факт передачі земельної ділянки в оренду підтверджується актом передачі-приймання земельної ділянки в натурі від 12.02.2010 року.

Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :06:043:0017 становить 10499441,52 грн.

Відповідно до п.8 договору, договір укладено на 25 років, строком по 22.10.2034р. включно. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та в розмірі:1 049 944,15 грн. на рік, що складає 10,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 договору).

У подальшому, згідно з даними витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №164539985 від 23.04.2019 право власності на об`єкт нежитлової нерухомості - торгівельний центр «Амстор», загальною площею 11642,7 кв.м, що знаходиться за адресою проспект Космонавтів, 28, мікрорайон 73, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 28.12.2016 року зареєстровано за ТОВ «БС Проперті».

Таким чином, з 28.12.2016 року власником об`єкта нерухомого майна - торгівельного центру «Амстор» є товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «БС Проперті».

За змістом частини 1 статі 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями пунктів "а", "е" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з ч.1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється у разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Водночас питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до положень статей 125 і 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 3, 4 статті 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За приписами ч. 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, а має місце заміна сторони в зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.05.2018 у справі №910/14212/17 та від 07.11.2018 у справі №910/20774/17.

При цьому Верховний Суд наголошує, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Враховуючи вищезазначене, договір оренди землі №75 від 19.01.2010 не був припинений повністю 28.12.2016, а припинився лише щодо зобов`язань для ТОВ "Амстор", тому відповідно з 28.12.2016 відповідач (ТОВ «БС Проперті») фактично став стороною вказаного договору оренди землі, за яким у нього виник обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Крім того, за змістом статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України. Отже, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача як землекористувача є орендна плата.

В ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п. 9 договору оренди землі №75 від 19.01.2010 року, орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та в розмірі:1 049 944,15 грн. на рік, що складає 10,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

04.07.2012 року до вищезазначеного договору внесено зміни щодо нормативної грошової оцінки, яка стала складати 24 944 166,90 грн., та розміру та строків внесення орендної плати.

Так, в п.2 додаткової угоди закріпили, що орендна плата з 01.01.2015 складає 2494416,69 грн. на рік, що складає 10% від нормативної грошової оцінки та вноситься щомісячно у розмірі 207 868,06 грн., протягом 30 календарних днів, наступних за останнім днем звітного місяця.

Згідно даних витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки від 27.06.2017 року №426/0/195-17 та 16.06.2017 № 393/0/195-17 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 складає 19900911,12 грн., станом на 2017 рік - 21094802,52 грн. відповідно.

Відповідно до п. 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

Згідно з п. 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Таким чином за період з 28.12.2016 року по 31.08 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 1 146 454,99 грн. з урахування індексації що підтверджується відповідним розрахунком, а саме:

з 28.12.2016 по 31.12.2016 в розмірі 21 398,83 грн. (10,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки),

з 01.01.2017 по 31.08.2017 в розмірі 1 125 056,16 грн. (8,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

Вищезазначений розрахунок виконано спеціалістом Сєвєродонецької міської ради.

Щодо застосування коефіцієнту оренди 8,0 слід зазначити, що відповідно до рішення сесії Сєвєродонецької міської ради № 478 від 22.06.2016 «Про затвердження ставок орендної палати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради» з 01.01.2017 на території Сєвєродонецької міської ради при розрахунку розміру орендної плати застосовуються нові ставки орендної плати, що і було зазначено у відповідному розрахунку розміру орендної плати.

Згідно з довідкою ДПІ у м. Сєвєродонецьку від 26.02.2018 № 253/12-14-07-23, протягом 2016-2017 років ні попереднім землекористувачем (ТОВ «Амстор»), ні власником нерухомого майна (ТОВ «БС Проперті») жодні суми земельного податку або орендної плати по спірній ділянці не надходили та не сплачувались.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги заступника прокурора Луганської обласної прокуратури в інтересах держави є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 1-5, ідентифікаційний код 40447298) на користь військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 32, ідентифікаційний код 43748368) заборгованість з орендної плати в розмірі 1 146 454 (один мільйон сто сорок шість тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн. 99 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 1-5, ідентифікаційний код 40447298) на користь Луганської обласної прокуратури (93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Богдана Ліщини, будинок 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації доходів бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 196 (сімнадцять тисяч сто дев`яносто шість) грн. 82 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 04.02.2021 року.

Суддя С. М. Мудрий