РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2021Справа № 910/18571/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/18571/20

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС АЛЬЯНС"

про стягнення 18 728,26 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС АЛЬЯНС" про стягнення 18 728,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди № 1553 нерухомого майна, що належить до державної власності від 11.03.2014 (зі змінами), внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі в сумі 14 966,10 грн, за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 473,38 грн, штраф - 3142,88 грн та 3% річних у сумі 115,90 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 119, ЛІТЕРА Х, офіс 41.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на день винесення рішення від відповідача не надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

11 березня 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС Альянс» (надалі - Орендар, Відповідач) був укладений Договір оренди № 1553 (далі - Договір).

Також до Договору були укладені додаткові договори, що є його невід`ємною і складовою частиною, а саме: Додатковий договір № 1 від 02.11.2015, Додатковий договір № 2 від 15.06.2016, Додатковий договір № 3 від 10.05.2017 (з додатком), Додаткова угода № 4 від 13.04.2018, Додатковий договір № 5 від 27.03.2019, додатковий договір №5 від 18.06.2020 (з додатком).

Згідно з п.1 Додаткового договору № 6, у зв`язку з реорганізацією Орендодавця відповідно до наказу Фонду державного майна України від 05.08.2019 № 786, сторони домовились внести зміни до Договору, зокрема, у преамбулі та по тексту Договору з урахуванням його невід`ємних додатків Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області в усіх відмінках замінити на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

Відповідно до пункту 1.1 Договору (в редакції Додаткового договору №6) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення № 96 площею 10,7 кв. м на 2-му поверсі бізнес-центру вантажного терміналу (інв. № 47565) за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», та перебуває на балансі ДП «МА «Бориспіль» (далі - Балансоутримувач, позивач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31 березня 2020 року і становить за незалежною оцінкою - 512 800,00 (п`ятсот дванадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) без врахування ПДВ.

Відповідно до п. 1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення офісу для оформлення документації та перевезення вантажів авіатранспортом (без права здійснення митно-брокерської діяльності).

Факт передачі майна підтверджується Актом № 1 приймання-передачі майна від 11.03.2014.

Відповідно до пункту 3.1 Договору (в редакції Додаткового договору №6) орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2020 року - 7 692,00 (сім тисяч шістсот дев`яносто дві гривнi 00 копійок).

Згідно з п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць, визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно з п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - Балансоутримувачу.

Пунктом 5.3 Договору передбачено обов`язок Орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати Орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання Майна, у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п. 5.13 Договору Орендар зобов`язаний до 15 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача Акт приймання-здачі виконаних послуг та рахунок. Підписаний Акт приймання-здачі виконаних послуг Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти днів Акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернуто Балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним Сторонами.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури з Актами приймання-здачі виконаних послуг, які були передані під розписку уповноваженим представникам відповідача, а саме:

- рахунок-фактура № 76/778 з актом приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020;

- рахунок-фактура № 76/980 з актом приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020;

- рахунок-фактура № 76/1532 з актом приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2020;

- рахунок-фактура № 76/1806 з актом приймання-здачі виконаних послуг від 30.09.2020.

Вищезазначені рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг були отримані Орендарем, що підтверджується наступними реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів: реєстром виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.04.2020 по 30.04.2020; реєстром виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.05.2020 по 31.05.2020; реєстром виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.08.2020 по 31.08.2020; реєстром виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.09.2020 по 30.09.2020.

Пунктом 5 Додаткового договору № 6 передбачено, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України, Сторони домовились, що положення пунктів 2, 3 цього Додаткового договору застосовується до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме з 11 березня 2020 року.

У зв`язку з укладанням Додаткового договору № 6, було проведено коригування рахунків за період з 11.03.2020 по 31.05.2020. Таким чином, було виставлено рахунок-фактуру №76/1049 від 30.06.2020. Даний рахунок був отриманий Відповідачем про що свідчить реєстр виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.06.2020 по 30.06.2020.

Відповідно до рахунку № 76/1049 від 30.06.2020 коригуванню підлягають суми орендної плати за березень, квітень, травень 2020 року, загалом до ДП МА «Бориспіль» (30%) - 2 183,26 грн (мінус дві тисячі сто вісімдесят три гривні двадцять шість копійок).

Оскільки суму орендної плати за березень місяць (рахунок № 76/540 від 31.03.2020) відповідачем було сплачено повністю, без урахування коригувань, то відповідно до п. 3.9 Договору коригування за березень було перенесено в рахунок квітня місяця.

Після отримання зазначених рахунків та Актів, відповідач не надав вмотивованої відмови від підписання, і в силу п. 5.13 Договору, Акти вважаються підписаними сторонами та, відповідно, є підставою для здійснення оплати за надані ДП МА «Бориспіль» Послуги.

Відповідач, за твердженням позивача, яке не спростовано матеріалами справи, оплату за зазначеними рахунками не здійснив.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію № 35-28/5-165 від 15.09.2020, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Таким чином, відповідач належним чином не виконав зобов`язання, визначені Договором, щодо своєчасної сплати в повному обсязі орендної плати по договору оренди в зв`язку з чим за відповідачем значиться заборгованість за квітень, травень, серпень та вересень 2020 року, яка за розрахунком позивача становить 14 966,10 грн.

Наявність вказаної заборгованості стало підставою звернення із даним позовом до суду, в межах якого позивач також просить суд стягнути з відповідача і пеня в сумі 473,38 грн, штраф - 3142,88 грн та 3% річних у сумі 115,90 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди (найму).

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою зайняття комунального майна є договір оренди.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 14 966,10 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, заборгованість відповідача по орендній платі у сумі 14 966,10 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 473,38 грн, штраф - 3142,88 грн та 3% річних у сумі 115,90 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання з оплати орендної плати, а тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до Додаткового Договору № 1 пункт 3.7 Договору викладено а такій редакції: «орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати», а п. 3.8. Договору: «якщо на дату сплати орендної плати заборгованість становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар сплачує штраф у розмірі 21% від заборгованості.».

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача пеню в сумі 473,38 грн, штраф - 3142,88 грн та 3% річних у сумі 115,90 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 129, 236-238, 240, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС АЛЬЯНС" (03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 119, ЛІТЕРА Х, офіс 41; ідентифікаційний код 36413273) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) 14 966 грн 10 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 473 грн 38 коп. пені, 115, грн 90 коп. - 3% річних, 3 142 грн 88 коп. штрафу та 2102,00 грн судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.02.2021.

Суддя А.І. Привалов