ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.01.2021 р. cправа № 914/2465/20

м.Львів

за позовом Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління, м.Сокаль Львівської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд, м.Червоноград Львівської області

про: стягнення заборгованості . Ціна позову: 2478853,49 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Цюзик Л.Д. представник (довіреність від 03.08.2020);

від відповідача: не з`явився;

вільний слухач: ОСОБА_1 .

Суть спору: на розгляді у Господарському суді Львівської області перебуває справа за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління», м.Сокаль Львівської області до Приватного акціонерного товариства «Укрзахідвуглебуд», м.Червоноград Львівської області про стягнення заборгованості в сумі 2478853,49грн., з яких 1894484,22грн. основної заборгованості, 413817,62грн. інфляційних втрат, 170551,65грн. 3% річних.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Зокрема, ухвалою суду від 20.01.2021 підготовче засідання відкладено на 27.01.2021.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

27.01.2021 за вх.№1882/21 в документообігу суду зареєстровано подане від сторони відповідача клопотання про відкладення судового засідання та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Представник позивача в підготовче засідання 27.01.2021 з`явилася, подала клопотання (в подальшому було зареєстровано в канцелярії суду за вх.№1970/21 від 27.01.2021) про продовження строку на подання доказів та клопотання (в подальшому було зареєстровано в канцелярії суду за вх.№1973/21 від 27.01.2021) про долучення до матеріалів справи копії доказів.

В підготовче засідання 27.01.2021 з`явився п. ОСОБА_1 , який повідомив, що він є адвокатом та являється представником відповідача на підставі довіреності від 26.01.2021, виданої Т.в.о. головою правління ПАТ «Укрзахвідглебуд» п.І.О.Винник.

Разом з тим, ознайомившись із поданою довіреністю та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що п.Денькович М.В. не є уповноваженим представником позивача на участь в розгляді даної справи з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 56 ГПК України, в редакції Закону № 390-IX від 18 грудня 2019 року, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, прийнятий Закон визначає поняття "самопредставництва юридичної особи" шляхом закріплення такого права не лише за керівником, членом виконавчого органу юридичної особи, а для держави та територіальної громади - за керівником відповідного органу, а і за іншими уповноваженими особами.

Працівник юридичної особи підтверджує право на звернення від її імені в порядку самопредставництва, для чого надає суду: витяг з контракту, в якому визначено, що особа має повноваження представляти юридичну особу в суді в конкретній судовій справі без окремого доручення; або оригінал або копію трудового договору (акту про призначення), або оригінал посвідчення та витяг з посадової інструкції в якій визначено, що особа має повноваження представляти юридичну особу в суді без окремого доручення керівника; та окреме доручення (резолюція) керівника, в якому визначено повноваження особи представляти інтереси юридичної особи в суді в конкретній судовій справі, якщо посадовою інструкцією або контрактом не передбачено право такої особи представляти інтереси юридичної особи без такого доручення.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і в порядку представництва (адвоката). При цьому, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Як встановлено судом, виданою Т.в.о. головою правління довіреністю від 26.01.2021 уповноважено гр.Деньковича Миколу Васильовича серед іншого представляти інтереси ПАТ «Укрзахідвуглебуд» в усіх судах зі всіма правами, що надані законом позивачу, відповідачу, третій особі тощо.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу (частини 1 і 2 статті 58 ГПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина 3 статті 60 ГПК України).

Таким чином, чинним процесуальним законом дійсно передбачено, що участь у розгляді малозначних справ можуть брати представники, які не мають статусу адвоката, на підставі довіреності учасника справи.

У той же час, відповідно до ч.5 ст. 12 ГПК України, малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою від 26.10.2020 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розгляд даної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, оскільки ціна позову 2478853,49грн. перевищує сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених станом на 2020 рік 210200,00грн.

Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів, передбачених ч.3 ст.56 ГПК України, на підтвердження наявності у представника (Деньковича Миколи Васильовича) повноважень представляти інтереси юридичної особи в суді (відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) - самопредставництво. За таких обставин п.Денькович М.В. станом на даний час вправі брати участь в розгляді цієї справи лише в якості вільного слухача, а не представника відповідача.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Поряд з цим суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 19 грудня 2020р. до 28 лютого 2021р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., № 63, ст. 2029).

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Для забезпечення принципів законності, справедливості та верховенства права, з метою дотримання законних прав та інтересів усіх учасників у справі, дотриманням змагальності сторін, неупередженого та своєчасного вирішення спору, виходячи з основних засад (принципів) господарського судочинства, суд приходить до висновку про відкладення підготовчого засідання.

Керуючись ст.ст.2, 56, 177, 182, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Підготовче засідання відкласти на 08.02.21 о 12:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх, зал судових засідань №9.

2. Відповідачу:

- надати належні та допустимі докази представництва інтересів відповідача адвокатом (ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги тощо).

3. Сторонам:

- забезпечити явку повноважних представників в підготовче засідання.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

5. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя С.Б. Кітаєва