ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" лютого 2021 р. Справа № Б3/081-12/24 (911/295/21)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 , м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»,

м. Київ

про визнання недійсним договору

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б3/081-12/24 за заявою ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Інвестгруп", яке є правонаступником ПАТ "Банк перший", про банкрутство ТОВ "Інфініті" (), порушена ухвалою від 18.07.2012 р. (суддя Лопатін А.В.) за редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (також "Закон про банкрутство"), чинною до 19.01.2013 р.

Ухвалою підготовчого засідання від 14.08.2012 р. введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Інфініті".

Наразі триває процедура розпорядження майном боржника - ТОВ "Інфініті", повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Янчук Олександр Миколайович, повноваження керівника боржника також покладено на останнього.

28.01.2021 р. на адресу суду від гр. ОСОБА_1 надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним договору іпотеки, посвідченого 30.09.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О. за реєстровим № 6288.

Крім того, 28.01.2021 р. до суджу від гр. ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення вищенаведеного позову, в якій позивач просить суд:

1) Накласти арешт на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0017;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0014;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0086;

2) Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0017; земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0014; земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0086;

3) Накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ІНВЕСТ ХОЛДИНГ", .

4) Накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНД БІЗНЕС ІНВЕСТ", .

Зазначена заява обґрунтована тим, що, на переконання позивача, при укладанні договору іпотеки 30.09.2009 р. допущено порушення законодавства України, які призвели станом на сьогоднішній день до незаконного відчуження майна боржника (ТОВ «Інфініті»). Виходячи із зазначеного, позивач вказує, що з урахуванням сутності спору та реальних побоювань, що об`єкти нерухомого майна (земельні ділянки) можуть бути відчужені відповідачем-2 на користь третіх осіб під час розгляду справи за позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 30.09.2009 р., невжиття заходів забезпечення позову у випадку його задоволення, може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення прав позивача та до спричинення збитків. Крім того, на думку позивача, такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту та заборона іншим особам вчиняти певні дії, щодо майна, що прямо стосуються предмету спору, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також, в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що за останні 2 місяці відбувались незаконні втручання в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що підтверджується листом №17.3-13-504 від 25.01.2021 р.

Поряд із зазначеним, позивач також вказує на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом проаналізовано заявлені позивачем в зазначеній заяві вимоги, мотиви, на які посилається позивач в обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, подані позивачем документи і чинне законодавство та встановлено наступне:

Згідно частинами першою та другою ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини першої ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії та/ або вжиття інших заходів до забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави відносно майна, що є предметом спору), що у майбутньому, у разі задоволення позовних вимог, може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, що, в свою чергу, порушить права позивача. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. (даної позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 21.01.2019 р. у справі № 902/483/18).

Судом встановлено, що позивачем заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним договору іпотеки, посвідченого 30.09.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О. за реєстровим № 6288.

Водночас, в заяві про забезпечення вищенаведеного позову позивач просить суд:

5) Накласти арешт на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0017;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0014;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0086;

6) Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0017; земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0014; земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0086;

7) Накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ІНВЕСТ ХОЛДИНГ", .

8) Накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНД БІЗНЕС ІНВЕСТ", .

Таким чином, позивачем заявлено позов про визнання договору недійсним, тобто позов немайнового характеру, водночас в заяві про забезпечення позову позивач посилається на необхідність забезпечення майнового інтересу останнього, а саме шляхом накладення арешту на відповідне майно, заборони вчиняти будь-які дії щодо такого майна.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням відсутності заявленої в позові вимоги, яка б стосувалась безпосередньо майна (на яке позивач в заяві про забезпечення позову просить накласти арешт, заборонити щодо нього вчиняти дії), зокрема вимоги відносно повернення такого, тощо, суд, враховуючи зміст позовних вимог, не погоджується з твердженнями позивача, що визначені ним заходи забезпечення позову, в разі їх застосування, будуть реальною гарантією виконання судового рішення у даній справі, у випадку задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами частини першої статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом враховано, що під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку, в тому числі щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Разом з тим, позивач звертаючись з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову про визнання недійсним договору шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти будь-які дії щодо такого майна, вищевказане не врахував.

З огляду на все вищенаведене, проаналізувавши мотиви звернення із заявою про забезпечення позову, врахувавши не доведення позивачем наявності обставин, що свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, з урахуванням предмету позову - визнання недійсним договору, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову з зазначених в ній мотивів та визначеними заходами забезпечення позову, які, на переконання позивача, слід вжити для забезпечення реального виконання рішення за результатами розгляду позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 26.01.2021 р. б/н (вх. № 27/21 від 28.01.2021 р.) про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 01.02.2021 р.

Суддя А.В. Лопатін