ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3521/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт.Кегичівка Харківської області
до Фізичної особи ОСОБА_1 , смт.Кегичівка Харківської області
про стягнення 30 184,00 грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торгівельні ряди" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Трясак Ганни Андріївни (далі за текстом - відповідач) про стягнення 30184,00грн., з яких: 1980,00грн. заборгованості з орендної плати та 28204,00грн. неустойки.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" №36 від 15.06.2015 щодо сплати орендної плати та повернення орендованого майна після припинення дії даного договору.

Ухвалою від 09.11.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.12.2020.

У підготовчому засіданні 01.12.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 16.12.2020.

У підготовчому засіданні 16.12.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 27.01.2021.

06 січня 2021 року від відповідача надійшло клопотання по проведення засідання без її участі. У даному клопотанні відповідач зазначила, що позовні вимог є необґрунтованими, надуманими та такими, що не відповідають вимогам законодавства, а тому не підлягають задоволенню. Також, до клопотання додано письмові пояснення відповідача, в яких вона зауважила на тому, що з 2007 року на ринку були відсутні належні умови роботи, однак позивач будь-яких відповідних заходів на її прохання не вживав. При цьому, позивач збільшив орендну плату на 50%, і, хоча відповідна додаткова угода відповідачем підписана не була, вона більше року сплачувала визначену даною угодою суму. В подальшому відповідач через хворобу торгову діяльність не здійснювала.

У призначене на 27.01.2021 судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у дане судове засідання також не з`явилася, проте, як зазначалося вище, просила розглядати справу за її відсутності.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Як зазначив позивач у позові, ПП "Торгівельні ряди" у період від 15.06.2000 до 02.12.2019 для організації роботи Кегичівського селищного ринку у відповідності із Правилами торгівлі на ринках на підставі Договору оренди земельної ділянки та майна від 01.09.1998 № 10 укладеному із Кегичівською селищною радою надавалась земельна ділянка та майно із ринковою площею та інфраструктурою Кегичівського селищного ринку за адресою: вул.Миру, 30, смт.Кегичівка, Харківська область. Позивач у вищезазначений період, на підставі договору та згідно законодавства, яке регулює діяльність ринків в Україні, мав правовий статус адміністрації ринку, забезпечував функціонування та утримання Кегичівського селищного ринку в належному стані та надавав населенню для торгівлі в оренду та експлуатацію торговельні місця на ринку та інші послуги. Вказаний Договір оренди земельної ділянки та майна від 01.09.1998 №10 було припинено 02.12.2019.

15 червня 2015 року між позивачем, як наймодавцем, та відповідачем, як наймачем, укладено договір №36 найму (оренди) торгівельного місця на Кегичівському ринку Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (далі за текстом -Договір), за умовами якого наймодавець передає, а наймач приймає у тимчасове платне користування торговельне місце №36, яке розташовано на ринку Приватного підприємства "Торгівельні ряди" за адресою: 64003, вул. Миру, 30, смт.Кегичівка, Харківської області. Загальна площа об`єкта найму становить 7кв.м. ділянки з твердим покриттям.

Розмір плати за користування об`єктом найму становить 440,00 грн. щомісячно. Плата за користування об`єктом найму сплачується у готівковій формі у якості передоплати наперед до 20 числа щомісячно (пункти 3.1, 3.4 Договору).

Відповідно до пункту 6.1 Договору, сторони погодили, що договір діє з 15.06.2015 року по 05.01.2016 року (але не більше одного року).

Пунктом 2.4 Договору сторони погодили, що об`єкт найму вважається поверненим наймодавцю з часу підписання сторонами акта приймання-передачі про фактичне повернення майна з оренди.

Згідно пункту 5.1.6 Договору при затримці повернення майна з вини наймача торгівельного місця після припинення дії цього договору, наймач сплачує плату за користування об`єктом найму у подвійному розмірі до дня фактичної передачі об`єкта найму за актом приймання-передачі.

Зміна умов або розірвання договору проводиться за погодженням сторін, які оформлюються додатковою угодою і є невід`ємною частиною цього договору. Дія договору припиняється, зокрема внаслідок закінчення строку його дії (пункти 6.2, 6.4 Договору).

Відповідно до пункту 6.6 Договору, у випадках відсутності заперечень наймодавця та наймача про припинення дії договору протягом одного місяця до його закінчення, він вважається продовженим на той самий строк, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, про що укладається додаткова угода у письмовому вигляді.

Додатковою угодою від 07.02.2016 сторони змінили розмір плати за користування об`єктом найму (600грн. щомісячно) та строк дії Договору (з 07.02.2016 по 05.02.2017).

Додатковою угодою від 01.03.2017 сторони змінили строк дії Договору - з 01.03.2017 по 01.03.2018.

Інших додаткових угод про продовження дії Договору сторонами укладено не було.

Отже, з огляду на положення пункту 6.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 01.03.2017) останнім днем строку його дії є саме 01.03.2018.

Як зазначає позивач у позові, відповідач за період з 15.06.2015 по 19.12.2017 виконувала умови договору добросовісно, проте за період з 19.12.2017 по 20.02.2018, орендна плата нею не вносилася, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 1980,00грн. (660грн. х 3 місяці).

Крім того, після закінчення строку дії Договору (01.03.2018) відповідач не повернув позивачу об`єкт оренди за актом приймання-передачі, продовжуючи його використання.

Позивач направив відповідачу заяву від 22.03.2018, в якій, з огляду на допущену відповідачем несплату орендних платежів на загальну суму 1980,00грн., повідомив про відсутність у нього наміру продовжувати Договір та вимагав повернути орендоване майно зі складанням та підписанням приймання-передачі про фактичне повернення майна з оренди.

Оскільки, відповідач не погасив заборгованість та не повернув орендоване майно, позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив стягнути на його користь 1980,00грн. заборгованості з орендної плати та 28204,00грн. неустойки, нарахованої на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України за період з 22.02.2018 по 02.12.2019.

Суд зауважує, що 20.11.2020, тобто під час розгляду справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Отже, на даний час відповідач не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Разом із тим, відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зі змісту зазначених норм убачається, що основне зобов`язання за договором оренди не припинилося, тому немає підстав для припинення (закриття) провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі № 915/1056/16.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, господарські суди на даний час мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

За таких обставин, втратила відповідачем статусу суб`єкта підприємницької діяльності не є перешкодою для вирішення спору у даній справі по суті заявлених вимог.

Втім, суд вважає за необхідне уточнити правовий статус відповідача у даній справі та вважати ним - Фізичну особу ОСОБА_1 .

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частинами 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач відповідно до умов пункту 4.1.2 Договору повинна була вносити плату за користування об`єктом найму наперед до 20 числа відповідного місяця, однак вона не сплачувала плату за користування майном за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази внесення плати за користування майном за період грудень 2017 року - лютий 2018 року.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 1980,00грн. заборгованості з орендної плати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не може прийняти до уваги обставини, викладені у письмових поясненнях відповідача, щодо відсутності належних умов для роботи на ринку, оскільки вони жодними доказами не підтверджені. До того ж, відповідачем не обґрунтовано, яким чином дана обставина впливає на її обов`язок щодо внесення орендних платежів.

Також суд відхиляє посилання відповідача на непідписання нею додаткової угоди до Договору, оскільки наявні у справі копії додаткових угод від 07.02.2016 та від 01.03.2017 містять підписи ФОП Трясак Г.А. При цьому, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи відповідачем заявлено не було.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина 2 стаття 785 Цивільного кодексу України).

Відповідач не надав суду доказів укладення з позивачем додаткової угоди про продовження дії Договору після 01.03.2018, як того вимагають положення пункту 6.6 Договору, та не надав доказів повернення орендованого майна, що було предметом Договору.

У зв`язку з цим, позивач обґрунтовано заявив вимоги про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 22.02.2018 по 02.12.2019 в розмірі 27720,00грн., а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (64003, Харківська обл., Кегичівський район, смт.Кегичівка, вул.Миру, буд.57, код 30193473) 1980,00грн. заборгованості з орендної плати та 28204,00грн. неустойки, а також 2102,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "08" лютого 2021 р.

Суддя М.В. Калантай