ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 справа № 914/444/20

за позовом: Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі

позивач: Дрогобицька міська рада, м. Дрогобич,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2", м. Дрогобич

про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 6 825 375,00 грн.

суддя Коссак С.М.

при секретарі Пукач М.

За участі представників:

від прокуратури: Леонтьєва Наталія Теодорівна - прокурор відділу;

від позивача: Валага Юрій Степанович - головний спеціаліст-юрисконсульт

від відповідача: Шаровський Роман Михайлович - адвокат

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2" про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 6 825 375,00 грн.

Судом встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвалою від 16.10.2019 справу № 912/2385/18 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 р. справу № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду. Відтак, ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.03.2020 року, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; зупинено провадження у справі №914/444/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

25.08.2020 року прокурором прокуратури Львівської області подано через канцелярію суду клопотання за вх. .№ 25008/20 про поновлення провадження у даній справі, оскільки відпали обставини її зупинення та повідомляє, що Великою Палатою Верховного Суду 26.05.2020 року прийнято постанову по справі №912/2385/18, повний текст якої опубліковано 20.07.2020 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року клопотання Прокуратури Львівської області про поновлення провадження у справі №914/444/20 - задоволено, провадження у справі №914/444/20 поновлено, підготовче засідання призначено на 01.10.2020 року.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

У зв`язку з карантинними заходами судді, судове засідання призначене на 22.10.2020 року не відбулося. Відтак, ухвалою суду від 28.10.2021 року розгляд справи призначено на 26.11.2020 р.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів; задоволено клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи; та відкладено розгляд справи на 10.12.2020 на 11:50 год.

В судове засідання 10.12.2020р. з"явився представник прокуратури та позивача, не заперечили проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

В судове засідання 28.01.2021 року прокурор з`явився, надав усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, зазначених у поданих додаткових поясненнях за вх.№1995/21 від 28.01.2021 року з документами згідно вказаного додатку. Представник позивача в судове засідання 28.01.2021 року з`явився, надав усні пояснення по справі та підртимав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання 28.01.2021 року з`явився, заперечив проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, клопотання за вх.№1386/21 від 21.01.2021 року та додаткових поясненнях за вх.№1796/21 від 26.01.2021 року.

Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав. Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи прокуратури

Відповідач використовує земельну ділянку площею 3,1434 га, яка розташована на вул.В.Великого,19/1 в м.Дрогобичі, зареєстрована 30.05.2016 в Національній Кадастровій Системі з кадастровим номером :01:016:0071, цільове призначення - 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі без достатніх правових підстав. Це встановлено Актом обстеження земельної ділянки від 27.09.2019.

Договір оренди не укладено, і не зареєстровано в законному порядку, тобто відповідачем не закінчено процедуру оформлення користування земельною ділянкою, у відомостях у графі - «форма власності» власника не зазначено, однак земельна ділянка перебуває в комунальній власності, про що свідчить відмітка у розділі 4.2 «форма власності» - щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в технічному завданні, затвердженому директором ТзОВ «Олімп-2» у 2016 року, яке міститься в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТзОВ «Олімп-2» з кадастровим номером :01:016:0071, цільове призначення - 03.07 - Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та лист Міськрайонного Управління у Дрогобицькому районі та м.Дрогобичі ГУ Держгеокадастру у Львівській області №10-13.0.172-368/121-20 від 07.10.2020.

Сума позову нарахована Дрогобицькою міською радою на підставі рішенням Дрогобицької міської ради № 1077 від 10.07.2013 «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель м.Дрогобича та Положення «Про оренду земельних ділянок у м.Дрогобич та порядок встановлення розмірів орендної плати за користування земельними ділянками». Згідно п.2.4. вказаного положення, орендна плата за землі комерційного призначення: землі оптової торгівлі та складських господарств роздрібної торгівлі та комерційних послуг, землі автотехобслуговування встановлена ставка орендної плати - 4 відсотки від грошової оцінки земельної ділянки, що і було використано при проведенні розрахунку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянка встановлена на підставі витягів з технічної документації, наданих Міськрайонним управлінням у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 10.10.2019 року.

Прокуратурою додано до справи Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2017-2019 роки.

Щодо заяви про застосування строків позовної давності, то позовна давність застосовується лише при наявності порушеного права, а відповідача заперечує позовні вимоги по суті.

Просить стягнути з відповідача 6 825 375, 00грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати.

Аргументи позивача

У запереченнях на відзив ТзОВ «Олімп - 2» на позовну заяву заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури (вх.№35415/20) Дрогобицька міська рада підтримує позов та не погоджується з доводами відповідача, який стверджує, що він не користується земельною ділянкою площею 3,1434 га, а розрахунок безпідставно збережених ним коштів в розмірі орендної плати в сумі 6 825 375,00 гри за користування земельною ділянкою площею 3,1434 га на вул. В. Великого, 19/1 в м. Дрогобичі здійснено відповідно до вимог чинного законодавства. Про те, що відповідач користується земельною ділянкою площею 3,1434 га підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 27 вересня 2019 року та проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблявся відповідачем і став підставою для внесення даної земельної ділянки в Державний земельний кадастр і присвоєння їй кадастрового № :01:016:0071, копія якого додана до позовної заяви. Вважає, що вимоги прокуратури є законними, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Правова позиція відповідача.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп- 2» безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 6 825 375 грн., з підстав, зазначених у відзиві та заяв з процесуальних питань.

Зокрема, наголошує, що позивач у даній справі має надати докази існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, а також площі та обґрунтованості розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів). При цьому посилається на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 922/392/18, від 07.02.2019 у справі № 922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.

Розрахунок плати за фактичне користування земельною ділянкою здійснений відділом оренди та приватизації майна виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на підставі листа відділу Держгеокадастру у м. Дрогобичі від 10.10.2019 року №18-13-0.172-689/121-19 не може братись до уваги судом як належний доказ.

Також зазначає, що у п. 1.5 договору купівлі-продажу від 22.07.2011 року вказано, що будівля розташована на земельній ділянці площею 22500 м2 (2,2250 га) з кадастровим номером :01:016 :0020 яка перебуває в оренді. Отже, площі земельної ділянки яка відображена у акті від 27.09.2019 року (3.1434 га) та договорі купівлі-продажу будівлі від 22.07.2011 року (2.2500 га) є відмінними, а відтак встановити точну площу яка перебуває у фактичному користуванні відповідача з наданих прокурором доказів не являється можливим.

Також подав заяву (вх.№766/21) про застосування строків позовної давності. Зокрема, зазначає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за 3 місяці 2016 року, 12 місяців 2017 року, 12 місяців 2018 року та 9 місяців 2019 року. Беручи до уваги наведене вважає, що період за 3 місяці 2016 року та січень 2017 року не може бути врахований у розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати оскільки заступник прокурора звернувся із позовною заявою до Господарського суду Львівської області лише у лютому 2020 року.

Обставини справи, встановлені судом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що після набуття права власності на будівлю торгівельного центру загальною площею 13 544,7 м2, яка позначена літ «А-1» та розташована за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. В. Великого, 19/1, відповідач, в порушення вимог ст. ст. 125,126 Земельного кодексу України, використовував земельну ділянку під нерухомим майном без оформлення правовстановлюючих документів, що є підставою для відшкодування позивачу неотриманого доходу у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без достатніх правових підстав на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з листа виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 01.11.2019 №3-35/9347, відділом оренди і приватизації комунального майна виконавчого комітету Дрогобицької міської ради було зібрано комісію з питань вирішення земельних спорів при Дрогобицькій міській раді з виїздом на місце, про яку було повідомлено листом ТзОВ «Олімп-2», проте представник від ТзОВ «Олімп-2» не з`явився.

В ході обстеження комісією було виявлено, що ТзОВ «Олімп-2» використовує земельну ділянку площею 3,1434 га на вул. В.Великого, 19/1 у м. Дрогобичі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, без правовстановлюючих документів, що підтверджують право користування даною земельною ділянкою. За наслідками складено Акт обстеження земельної ділянки від 27.09.2019.

Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради було надіслано лист у Дрогобицьке управління ГУ ДПС у Львівській області для підтвердження відсутності сплати земельного податку та орендної плати за землю ТзОВ «Олімп-2» протягом наступного періоду з 01.09.2016 року по 30.09.2019 року та лист відділу оренди і приватизації комунального майна у Міськрайонне управління у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області для розрахунку нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки протягом зазначеного вище періоду.

Відповідно до отриманої інформації із наведених вище листів проведено розрахунок безпідставно збережених коштів на суму 6 825 375,00 грн. Зокрема, згідно розрахунку нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 31434 кв.м. за адресою м. Дрогобич, вул. В.Великого, 19/1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, становить: 53844870,30 гри. в 2016 році, 57153927.48 гри. в 2017 році, 57153927.48 гри. в 2018 році, 57153927.48 грн. в 2019 році.

Орендна плата по роках розрахована на підставі даних нормативно-грошової оцінки ( наявна в матеріалах справи ) та Положення про оренду земельних ділянок у м. Дрогобичі та порядок нарахування орендної плати за користування земельної ділянки та становить 4% від нормативно-грошової оцінки: 2016 рік - 2 153 794 грн; за 2017 рік - 2 286 156 грн.; 2018 рік - 2 286 156 грн; 2019 рік - 2 286 156 грн.

Відтак місячна орендна плата: 2016 рік 2 153 794 грн. :12 = 179 482 грн. в міс.; 2017 рік 2 286 157 грн. : 12 місяців =190 513 грн. в міс.; 2018 рік 2 286 157 грн. : 12 місяців =190 513 грн. в міс.; 2019 рік 2 286 157 грн. : 12 місяців =190 513 грн. в міс.

Отже, за користування земельними ділянками за період з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2019 року площею 31434 кв.м. позивач, на його думку, не отримав: за 2016 рік 179 482 грн. х З місяців =538 446 грн.; за 2017 рік 190 513 грн. х 12 місяців =2 286 156 грн.; за 2018 рік 190 513 грн. х 12 місяців =2 286 156 грн.; за 2019 рік 190 513 грн. х 9 місяців =1 714 617 грн. Всього: = 538 446 +2 286 156 +2 286 156 + 1 714 617 = 6 825 375,00 грн.

Відділ у м. Дрогобичі Міськрайонного управління у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на лист № 18/0/183-20 від 14.01.2020 повідомив , що відсутня інформація щодо власників (користувачів) нежитлового приміщення площею 13544,7кв м. на вул. В.Великого, 19/1 в м. Дрогобичі :01:016:0020). Також земельна ділянка площею 3,1434 га, яка розташована за адресою м. Дрогобич вул. В. Великого, 19/1 зареєстрована 30.05.2016 в Національній Кадастровій Системі з кадастровим номером :01:016:0071, цільове призначення - 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Щодо форми власності на земельну ділянку, то інформація про зареєстроване право та форму власності в Державному земельному кадастрі відсутня.

До матеріалів справи долучено також Акт обстеження земельної ділянки від 27.09.2019, відповідно до якого комісією виявлено, що ТзОВ «Олімп-2» використовує земельну ділянку площею 3,1434 га на вул. В. Великого, 19/1 у м. Дрогобичі, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, без правовстановлюючих документів, що підтверджують право користування землею. Розмір земельної ділянки становить: 3,1434 га. На земельній ділянці розташовані: Об`єкт нерухомості ТзОВ «Олімп-2». Земельною ділянкою користується: ТзОВ «Олімп-2», що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 26.07.2011 року _ Акт складено: у відсутності представника ТзОВ «Олімп-2», хоча товариство було належним чином повідомлено.

Судом досліджено зміст цього акту, який є основою стягнення коштів з відповідача.

Актом обстеження земельної ділянки від 27.09.2019, відповідно до якого комісією виявлено, що ТзОВ «Олімп-2» використовує земельну ділянку площею 3,1434 га на вул. В. Великого, 19/1 у м. Дрогобичі, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Водночас, зазначений акт не може слугувати належним та допустимим доказом щодо встановлення розміру земельної ділянки, яка перебуває в користуванні Відповідача з 2016 по 2019 роки, а відтак і підставою для розрахунку розміру орендної плати, що підлягає стягненню як безпідставно збережені кошти.

Зокрема, акт складено 27.09.2019 року, з чого не можна зробити висновок про те, що відповідач використовував земельну ділянку саме 3,1434 га. у 2016-2018 роках. Аналогічні акти, датовані 2016, 2017, 2018 роками позивачем не подані. Будь-які інші докази користування відповідачем земельною ділянкою у 2016-2018 роках - відсутні.

Окрім того, в даному акті відсутні будь-які дані, в який саме спосіб Відповідач використовує земельну ділянку площею саме 3,1434 га. В акті відсутні відомості щодо визначення меж та обмірів площі земельної ділянки. В акті також не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, що не дає можливості ототожнити земельну ділянку, яка обстежувалася, із земельною ділянкою щодо якої Міськрайонним управлінням у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області проведено нормативно-грошову оцінку та надано витяги з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки за 2017, 2018 та 2019 роки, а також надано інформацію вих. № 18-13-0.172-689/121-19 від 10.10.2019 до відділу оренди та приватизації комунального майна.

Разом з тим, в акті обстеження від 27.09.2019 зазначено, що ТзОВ «Олімп-2» користується земельною ділянкою на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 26.07.2011.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 26.07.2011 та підтверджується договором оренди земельної ділянки від 04.11.2010, дочірнє підприємство «ОЛІМП» товариства з обмеженою відповідальністю «ТКС-МЕНЕДЖМЕНТ» придбало будівлю торгівельного центру загальною площею 13 544,7 м2, за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Володимира Великого, 19/1, яка розташована на земельній ділянці площею 22500 м2, кадастровий номер :01:016:0020, яка перебуває в оренді.

В подальшому між Дрогобицькою міською радою, з одного боку (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Курортенергоінвест" (надалі - орендар), укладено договір оренди землі від 04 листопада 2010 року (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі, що зайняті під поточним будівництвам, яка знаходиться у м.Дрогобич на вул. В.Великого (Кадастровий номер :01:016:0020). Згідно з пунктом 2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 22500 кв.м., у тому числі: інші - 22500 (п.2.1.).

На земельній ділянці знаходяться об"єкти нерухомого майна - незавершене будівництвом нежитлове приміщення.

Пунктом 3.1. Договору передбачено строк дії Договору у три роки. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінченим строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Доказів вчинення подальших дій щодо продовження дії договору, внесення змін та доповнень сторонами не подано, судом не встановлено. Відтак договір припинив свою дію.

Згідно наявної у справі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкті внерухомого майна щодо суб`єкта від 18.02.2020 року, №реєстраційної довідки 200754203 право власності зареєстроване за ДП «ОЛІМП» товариства з обмеженою відповідальністю «ТКС-МЕНЕДЖМЕНТ».

Відповідно до Витягу з ЄДРЮО ФОП та ГО ТзОВ «Олімп 2» є правонаступником ДП «ОЛІМП-2» товариства з обмеженою відповідальністю «Леополіс - Плюс», яке в свою чергу є правонаступником ДП «ОЛІМП» товариства з обмеженою відповідальністю «Леополіс - Плюс». Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2013 року, індексний №6498937 власником будівлі торгівельного центру загальною площею 13 544,7 м2, за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Володимира Великого, 19/1, яка розташована на земельній ділянці площею 22500 м. кв. було ДП «Олімп - 2» ТОВ «Леополіс - Плюс».

Факт правонаступництва, перебування у власності відповідача об`єкта нерухомості - будівлі торгівельного центру загальною площею 13 544,7 м2, за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Володимира Великого, 19/1 сторонами не оспорюється.

Судом встановлено, що рішенням Дрогобицької міської ради Львівської області від 26 червня 2014 року №1382 надано дозвіл відповідачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Рішенням Дрогобицької міської ради Львівської області від 30.11.2016 року №465 відмовлено у затвердженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду земельної ділянки ТзОВ «Олімп- 2» площею 3,1434 га на вул. В.Великого, 19/1, кадастровий номер 461060000:01:016:0071 для будівництва та обслуговування торгового центру.

Матеріали справи містять обгрунтування позиції та мотивів голосування постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин Дрогобицької міської ради Львівської області від 04 листопада 2016 року з цього питання. Зокрема, у п.2 цього обгрунтування зазначено, що «відповідно до положення пункту 6 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 26 червня 2014 року №1382, умовою, за якої є дійсним дозвіл на розроблення проекту землеустрою, є сплата боргу в сумі 210 524,00 грн. за оренду земельної ділянки на вул. Володимира Великого, 19/1, що виник у ТОВ «КУРОРТЕНЕРГОІНВЕСТ». Як зазначено в останньому абзаці пункту рішення № 1382 «даний пункт цього рішення набирає чинності п`ятиденний термін після сплати боргу». При розгляді питання заяви вх. № 1830/3-21 від 27.07.2016 на засіданні Комісії 02 серпня та 04 листопада 2016 року представники юридичної особи підтвердили, що відповідні кошти (борг попереднього користувача) юридичною особою не сплачено по сьогоднішній день. Означене підтверджується й заявою вх. № 1830/3-21 від 27.07.2016.). Отже, у зв`язку з невиконанням ДП «Олімп - 2» ТзОВ «Леополіс плюс» обов`язкової умови щодо сплати боргу в розмірі 210 524,00 грн. рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 26 червня 2014 року №1382 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не набрало чинності, а відтак жодного дозволу на розроблення проекту землеустрою не існувало та не існує.».

Суд доходить висновку, що рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 26 червня 2014 року №1382 щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду земельної ділянки ТзОВ «Олімп 2» площею 3,1434 га на вул. В.Великого, 19/1, кадастровий номер 461060000:01:016:0071 для будівництва та обслуговування торгового центру набирає чинності після сплати існуючого боргу. Відтак правових підстав для затвердження проекту землеустрою ТзОВ «Олімп - 2» площею 3,1434 га на вул. В.Великого, 19/1, кадастровий номер 461060000:01:016:0071 для будівництва та обслуговування торгового центру не було.

Розрахунок орендної плати за користування земельними ділянками, що належать до комунальної власності - дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

З врахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що земельна ділянка сформована як об`єкт цивільного права, однак враховуючи недоведеність використання Відповідачем земельної ділянки площею 3,1434 га, стягненню як безпідставно збережені кошти підлягає орендна плата за користування земельною ділянкою площею 2,2500 га. При цьому сума коштів, яка підлягає стягненню, визначається пропорційно займаній площі на підставі розрахунку орендної плати, проведеного відділом оренди та приватизації комунального майна виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування у даному спорі є, зокрема, обставини щодо площі земельної ділянки, яку займає відповідач, факт користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, підставність стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати у сумі 6 825 375,00грн.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Судом встановлено, що, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі ТзОВ «Олімп 2», Відповідач є власником будівлі торгівельного центру загальною площею 13 544,7 м2, за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Володимира Великого, 19/1, яка розташована на земельній ділянці площею 22500 м2.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відтак за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України і частині 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди (з урахуванням правової позиції Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 28 лютого 2020 року у справі №913/169/18).

Відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Отже, немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах ВП ВС від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18).

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, тому підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 січня 2019 року у справі №912/1188/17, від 21 січня 2019 року у справі №902/794/17, від 06 лютого 2019 року у справі №922/587/18 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 3 квітня 2019 року у справі №686/18993/17-ц. ВП ВС не вбачає правових підстав для відступу від цих висновків.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо безоплатного користування земельною ділянкою та відшкодування коштів, пов`язаних з її використанням без належного оформлення правовстановлюючих документів на неї (аналогічну правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц та від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц).

Отже, позивач у даній справі має надати докази існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, а також площі та обґрунтованості розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі N 922/392/18, від 07.02.2019 у справі N 922/3639/17, від 06.02.2018 у справі N 923/921/17.

Судом досліджено, як зазначено вище, Акт обстеження земельної ділянки від 27.09.2019, відповідно до якого комісією виявлено, що ТзОВ «Олімп-2» використовує земельну ділянку площею 3,1434 га на вул. В. Великого, 19/1 у м. Дрогобичі, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі і встановлено, що він не є належним та допустимим доказом щодо встановлення розміру земельної ділянки, яка перебуває в користуванні Відповідача з 2016 по 2019 роки, а відтак і підставою для розрахунку розміру орендної плати, що підлягає стягненню як безпідставно збережені кошти.

Зокрема, акт складено 27.09.2019 року, з чого не можна зробити висновок про те, що відповідач використовував земельну ділянку саме 3,1434 га. у 2016-2018 роках. Аналогічні акти, датовані 2016, 2017, 2018 роками позивачем не подані. Будь-які інші докази користування відповідачем земельною ділянкою у 2016-2018 роках - відсутні.

Окрім того, в даному акті відсутні будь-які дані в який саме спосіб Відповідач використовує земельну ділянку площею саме 3,1434 га. В акті також відсутні відомості щодо визначення меж та обмірів площі земельної ділянки. В акті також не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, що не дає можливості ототожнити земельну ділянку, яка обстежувалася, із земельною ділянкою щодо якої Міськрайонним управлінням у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області проведено нормативно-грошову оцінку та надано витяги з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки за 2017, 2018 та 2019 роки, а також надано інформацію вих. № 18-13-0.172-689/121-19 від 10.10.2019 до відділу оренди та приватизації комунального майна.

Разом з тим, в акті обстеження від 27.09.2019 зазначено, що ТзОВ «Олімп-2» користується земельною ділянкою на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 26.07.2011.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 26.07.2011 та підтверджується договором оренди земельної ділянки від 04.11.2010, дочірнє підприємство «ОЛІМП» товариства з обмеженою відповідальністю «ТКС-МЕНЕДЖМЕНТ» придбало будівлю торгівельного центру загальною площею 13 544,7 м2, за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Володимира Великого, 19/1, яка розташована на земельній ділянці площею 22500 м2.

Судом також встановлено, що рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 26 червня 2014 року №1382 щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду земельної ділянки ТзОВ «Олімп 2» площею 3,1434 га на вул. В.Великого, 19/1, кадастровий номер 461060000:01:016:0071 для будівництва та обслуговування торгового центру набирає чинності після сплати існуючого боргу. Відтак правових підстав для розроблення та в подальшому затвердження проекту землеустрою ТзОВ «Олімп 2» площею 3,1434 га на вул. В.Великого, 19/1, кадастровий номер 461060000:01:016:0071 для будівництва та обслуговування торгового центру не було.

Як заз0начено вище, земельна ділянка сформована як об`єкт цивільного права, однак враховуючи недоведеність використання Відповідачем земельної ділянки площею 3,1434 га, стягненню як безпідставно збережені кошти підлягає орендна плата за користування земельною ділянкою площею 2,2500 га. При цьому сума коштів, яка підлягає стягненню, визначається пропорційно займаній площі на підставі розрахунку орендної плати, проведеного відділом оренди та приватизації комунального майна виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача, судам необхідно встановити розмір земельної ділянки, яка використовується останнім. Отже, за матеріалами справи підтверджується факт користування спірною земельною ділянкою площею 22 500кв.м., що зайнята відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка є за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти сформована як об`єкт цивільних прав, має кадастровий номер, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру. Однак суд доходить висновку про необхідність розрахунку розміру безпідставно збережених коштів враховуючи площу земельної ділянки 22500 м.кв., що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2011 об`єкта нерухомості. А тому доводи прокуратури та позивача про користування відповідачем без достатніх правових підстав земельної ділянки площею 31434 м.кв. судом відхиляються як необгрунтовані та не підтвердженні належними та допустими доказами..

Розрахунок орендної плати за користування земельними ділянками, що належать до комунальної власності - дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. Проте, враховуючи недоведеність використання Відповідачем земельної ділянки площею 3,1434 га, стягненню як безпідставно збережені кошти підлягає орендна плата за користування земельною ділянкою площею 2,2500 га. При цьому сума коштів, яка підлягає стягненню, визначається пропорційно займаній площі на підставі розрахунку орендної плати, проведеного відділом оренди та приватизації комунального майна виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України. Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Матеріали справи містять Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки за спірний період, рішення Дрогобицької міської ради від 10.07.2013 року №1077 «Про затвердження технічної документації з нормативно - грошової оцінки земель м. Дрогобича».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29 травня 20209 року, досліджуючи питання стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати зазначив, що з огляду на вимоги статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" і статей 77, 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

У своїй позовній заяві прокуратура просить стягнути з відповідача 6 825 375,00 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за період з 1 вересня 2016 року по 30 вересня 2019 року. Під час розгляду справи в суді відповідач заявив про застосування позовної давності та зазначив, що період за 3 (три) місяці 2016 року та січень 2017 року не може бути врахований у розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, оскільки заступник прокурора звернувся із позовною заявою до господарського суду Львівської області лише у лютому 2020 року, а тому сплинув строк позовної давності.

З приводу цього суд зазначає таке. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У ЦК України встановлено як загальну, тривалістю у три роки (стаття 257), так і спеціальну позовну давність (стаття 258), скорочену або більш тривалу порівняно із загальною. Спеціальна позовна давність підлягає застосуванню лише у випадках, прямо передбачених законом. До правовідносин, що є предметом спору застосовується загальний строк позовної давності у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК України).

Враховуючи період стягнення, що заявлений позивачем до стягнення коштів, дату подання позову до суду (19.02.2020, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті) суд доходить висновку про застосування строку позовної давності та стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 20 лютого 2017 року по 30 вересня 2019 року.

Згідно з вказаним розрахунком місячна орендна плата за користування земельною ділянкою площею 31434 м2 становить:

2016 рік - 179 482 грн. в міс.

2017 рік - 190 513 грн. в міс.

2018 рік - 190 513 грн. в міс.

2019 рік - 190 513 грн. в міс.

З врахуванням наведеного місячна орендна плата за користування земельною ділянкою площею 22500 м2 становить:

2016 рік - 179 482 грн. в міс. : 31434 м2 х 22500 м2 = 128 470,61 грн. в міс.

2017 рік - 190 513 грн. в міс. : 31434 м2 х 22500 м2 = 136 366,43 грн. в міс.

2018 рік - 190 513 грн. в міс. : 31434 м2 х 22500 м2 = 136 366,43 грн. в міс.

2019 рік - 190 513 грн. в міс. : 31434 м2 х 22500 м2 = 136 366,43 грн. в міс.

Водночас, Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

Позов подано 19.02.2020, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті. Загальна позовна давність встановлена ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Таким чином стягненню підлягають кошти за період з 20 лютого 2017 року.

Загальна сума, що підлягає стягненню встановлюється за період: з 20 по 28 лютого 2017 року, за березень - грудень 2017 року, за 12 місяців 2018 року та за 9 місяців 2019 року.

Як було встановлено судом, місячна орендна плата за користування земельною ділянкою площею 22500 м2 становить:

2017 рік - 136 366,43 грн. в міс.

2018 рік - 136 366,43 грн. в міс.

2019 рік - 136 366,43 грн. в міс.

З врахуванням наведеного, орендна плата з 20 по 28 лютого 2017 року (9 днів) складає:

136 366,43 грн. в міс. : 28 днів (кількість днів в лютому 2017) х 9 днів = 43 832,07 грн.

Орендна плата за березень - грудень 2017 року складає:

136 366,43 грн. в міс. х 10 місяців = 1 363 664,30 грн.

Орендна плата за 12 місяців 2018 року складає:

136 366,43 грн. в міс. х 12 місяців = 1 636 397,16 грн.

Орендна плата за січень - вересень 2019 року складає:

136 366,43 грн. в міс. х 9 місяців = 1 227 297,87 грн.

Загальна сума коштів, що підлягає стягненню становить: 43 832,07 грн. + 1 363 664,30 грн. +1 636 397,16 грн. + 1 227 297,87 грн. = 4 271 191,40 грн.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки у розмірі 4 271 191,40 грн. У задоволенні решти вимог слід відмовити.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прокурором при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Прокурор очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати в розмірі 102 380,63грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду позовної заяви судового збору згідно наданого платіжного доручення №131 від 11 лютого 2020р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 64 069,79грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2" (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. В.Великого, 19/1; ) на користь Дрогобицької міської ради (розрахунковий рахунок UA НОМЕР_1, ЗКПО 38007496, КБКД 18010600, індекс 82100, Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок,1 ідентифікаційний код 040455972) 4 271 191,40грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2" (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. В.Великого, 19/1; ) на користь Прокуратури Львівської області (м. Львів, проспект Шевченка 17/19, ідентифікаційний код 02910031; р/р UA0000774 в ДКСУ м. Київ) 64 069,79 грн. судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

7. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2021р

Суддя С.М. Коссак