ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021м. ДніпроСправа № 904/349/20

За первісним позовом Державного підприємства "Антонов", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор", м. Дніпро

про стягнення 103 475,88 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор", м. Дніпро

до Державного підприємства "Антонов", м. Київ

про стягнення 271 947,34 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Державне підприємство "Антонов" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" про стягнення штрафу у розмірі 32 760 грн. та пені у розмірі 19 883,88 грн. за порушення строків поставки товару; стягнення штрафу у розмірі 50 832 грн. за поставку товару неналежної якості.

Ухвалою суду від 27.01.2020 позовну заяву Державного підприємства "Антонов" №126/458-19 від 14.01.2020 залишено без руху.

Ухвалою суду від 18.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/349/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Через канцелярію суду, 16.03.2020 надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" до Державного підприємства "Антонов" про стягнення суми основного боргу у розмірі 254 160 грн., 3% річних у розмірі 9 971,83 грн. та пені у розмірі 7815,51 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2020 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження.

Ухвалою суду від 23.03.2020 справу № 904/349/20 ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 21.04.2020.

Підготовче засідання, призначене на 21.04.2020, не відбулось внаслідок застосування на території України з 12 березня до 11 травня 2020 року карантинних заходів, а також встановлення особливого режиму роботи судів України.

Ухвалою суду від 14.05.2020 призначено підготовче судове засідання на 02.06.2020.

Ухвалою суду від 02.06.2020 відкладено підготовче засідання на 08.07.2020.

Ухвалою суду від 08.07.2020 відкладено підготовче засідання на 05.08.2020.

Ухвалою суду від 27.07.2020 було задоволено клопотання відповідача (за первісним позовом) та витребувано від Державного підприємства "Антонов" (ідентифікаційний код: 14307529; місце реєстрації: 03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1):

- оригінали: договору поставки №10.2353.2019 від 11.06.2019, додаткової угоди № 1 до договору поставки №10.2353.2019, специфікації № 1 та специфікації № 2, видаткової накладної №169-203-115 від 25.11.2019 та довіреності від імені ТОВ "Стенкор" на ім`я ОСОБА_1 на отримання товарно-матеріальних цінностей, зазначених у видатковій накладній № 169-203-115 від 25.11.2019;

- оригінали для огляду та належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи: доказів направлення ДП "Антонов" на адресу ТОВ "Стенкор" листів від 30.08.2019 № 169/10098-19, від 19.11.2019 № 169/13480-19, від 16.10.2019 № 169/12043-19.

Ухвалою суду від 05.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 15.09.2020.

Ухвалою суду від 15.09.2020 відкладено підготовче засідання на 13.10.2020.

Ухвалою суду від 13.10.2020 відкладено підготовче засідання на 10.11.2020

Судове засідання, призначене на 10.11.2020, не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ніколенка М.О.

Ухвалою суду від 23.11.2020 призначено підготовче засідання на 01.12.2020.

Ухвалою суду від 01.12.2020 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 20.01.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА (ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ).

Позивач зазначив, що 05.07.2019 між Державним підприємством "Антонов" (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (надалі - продавець) був укладений договір поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов`язується поставити комплектуючі вироби, (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, які визначені в даному договорі.

Згідно з п. 1.2 договору, номенклатура, кількість, ГОСТ/ТУ, ціна одиниці товару визначається специфікацією № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору встановлена, що ціна за одиницю товару, що поставляється по даному договору, визначена у специфікації № 1 і включає в себе податки та збори, а також вартість тари, упаковки і маркування та доставки товару.

Пунктом 3.1 договору визначено, що загальна сума договору складає 508 320 грн.

Позивач зазначив, що сторонами, 07.09.2020 було укладено додаткову угоду № 1 до договору.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1, сума договору збільшується на суму додатку № 1 та складає 976 320 грн. з ПДВ.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору, між сторонами, 07.09.2020 було підписано специфікації № 1 на суму 508 320 грн. та № 2 на суму 468 000 грн.

У вказаних специфікаціях сторони погодили номенклатура, кількість, ГОСТ/ТУ, ціну одиниці, строк оплати товару.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що поставка за цим договором здійснюється відповідно до правил «Інкотермс» в редакції 2010 року і приймається сторонами на умовах: DDP - склад покупця (Україна, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1, індекс 03062).

Згідно з п. 4.2 договору, термін поставки товару вказаний у специфікації № 1, але не повинен перевищувати 60 календарних днів з моменту підписання договору. Допускається дострокова поставка товару з обов`язковим повідомленням покупця.

Так, у специфікації № 1 до договору був встановлений термін поставки товару - 60 календарних днів з моменту підписання договору; у специфікації № 2 - 30 календарних днів з моменту підписання договору.

Позивач зазначає, що з урахуванням дати підписання сторонами договору - 05.07.2019, термін поставки товару за специфікацією № 1 сплив 03.09.2019, за специфікацією № 2 - 04.08.2019.

Однак, за твердженням позивача, відповідачем було порушено зобов`язання за договором та поставлено товар з порушенням строків. Внаслідок цього, на підставі пункту 8.3. договору позивачем було нараховано пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за загальний період з 04.09.2019 по 16.10.2019 у розмірі 19 883,88 грн. та штраф у розмірі 32 760 грн.

Крім того позивач стверджує, що відповідачем було порушено зобов`язання за договором з поставки товару належної якості.

Так, позивачем зазначено, що за результатами вхідного контролю агрегатів управління АУ 1056, які було поставлено відповідачем по специфікації № 1 до договору, покупцем було складено акт перевірки виробів від 25.09.2019.

Відповідно до даного акту, в лабораторії були отримані такі дані: агрегат управління АУ 1056 заводський номер №0480092 та агрегат управління АУ 1056 заводський номер №0780263 виявилися несправними, при увімкненні автопілоту вали РМ крену і тангажу йдуть на вимкнення, а агрегат управління АУ 1056 заводський номер №110166 та агрегат управління АУ 1056 заводський номер №640115 виявилися справними, але такими, що потребують регулювання. Жоден із агрегатів не відповідають технічним умовам і не можуть бути визнані придатними до експлуатації.

Позивачем вказано, що за результатами випробувань ним було видано свідоцтва від 10.10.2019 про несправність та непридатність агрегату управління АУ 1056 заводський номер №0780263 та агрегату управління АУ 1056 заводський номер №0480092 до експлуатації.

Згідно пункту 7.1.3. договору, у разі якщо поставлений товар не відповідає якості/кількості, продавець зобов`язаний своїми силами і за власний рахунок замінити неякісний товар на якісний або допоставити товар протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати отримання письмової вимоги від Покупця.

Позивач зазначив, що направив на адресу відповідача лист за вих. №169/12043-19 від 16.10.2019, в якому повідомив про несправність агрегатів управління АУ 1056 заводський номер № 0480092 та заводський номер № 0780263, з проханням направити уповноваженого представника відповідача для вирішення питань щодо усунення зауважень або заміни агрегатів управління на кондиційні вироби.

У відповідь на даний лист відповідач направив позивачу комерційну пропозицію №403 від 17.10.2019 з проханням направити на його адресу непридатні до експлуатації агрегати управління для перевірки отриманих зауважень при проведення вхідного контролю.

Позивач наполягає на тому, що, в порушення вимог пункту 7.1.3. договору, відповідач не замінив неякісний товар на якісний, а тому 19.11.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача лист за вих. №169/13480-19 від 19.11.2019 про відмову від поставки агрегату управління 1056 у кількості 2 шт.

Позивачем вказано, що ним було повернуто покупцю несправні агрегати. При цьому, первісно позивач стверджував, що такі агрегати були повернуті відповідачу за видатковою накладною № 169-203-115 від 25.11.2019.

У письмових поясненнях № 126/8722-20 від 12.10.2020 (том 2 а.с. 103) представник Державного підприємства "Антонов" просив виключити видаткову накладну (зворотню) № 169-203-115 від 25.11.2019 із числа доказів і не досліджувати її.

В цих же письмових поясненнях представник Державного підприємства "Антонов" зазначив, що дві одиниць неякісного товару були направлені продавцю через поштове підприємство ТОВ «Нова Пошта» за експрес - накладною № 7598.

За поставку товару неналежної якості позивачем було нараховано штраф у розмірі 50832 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА (ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ).

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що договір поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 був підписаний зі сторони продавця саме 07.09.2019, а не 05.07.2019, як вказано позивачем. На підтвердження цього відповідач надав копію власного екземпляру договору.

За таких обставин, за розрахунком відповідача, строк поставки товару за специфікацією № 1 настав 06.11.2019, за специфікацією № 2 - 07.10.2019. Відповідач наполягає на тому, що поза встановленими межами строку поставки ним було поставлено тільки товар за специфікацією № 2 на суму 78 000 грн.

При цьому, за твердженням відповідача, таке прострочення виникло внаслідок прийняття ним рішення про зупинення поставки позивачу товару через невиконання останнім зобов`язань з оплати вже поставленого товару.

Також відповідач заперечив проти факту поставки ним покупцю неякісного товару. Відповідач вказав, що покупець здійснював приймання товару з порушенням вимог Інструкції П-7. Покупцем не складався акт про фактичну якість одержаного товару за участю представників відповідача чи галузевої інспекції з якості/експерта бюро товарних експертиз, в якому б вказувалась вся інформація, визначена як обов`язкова у відповідності до п. 28-30 Інструкції П-7.

Відповідач наполягає на тому, що при прийманні продукції від позивача не надходило жодних вимог про заміну, допоставку, доукомплектування продукції, що свідчить про беззаперечне її прийняття.

Свідоцтва про результати випробувань від 10.10.2019 та акт перевірки виробу від 25.09.2019, за твердженням відповідача, не є належними та допустимими доказами наявності факту поставки продукції неналежної якості.

Крім того, відповідач наполягає на тому, що не отримував лист позивача № 169/12043-19 від 16.10.2019 та не складав та не направляв покупцю комерційну пропозицію № 403 від 17.10.2019.

За таких обставин, відповідачем було заявлено клопотання про витребування від позивача оригіналу комерційної пропозиції № 403 від 17.10.2019 та доказів направлення листа № 169/12043-19 від 16.10.2019.

Також відповідач заперечив проти отримання ним агрегатів у кількості 2 одиниці за видатковою накладною № 169-203-115 від 25.11.2019 або за експрес - накладною №7598. Відповідач вказав, зокрема, на відсутність у вказаних документах підпису повноваженого представника продавця.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА (ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ).

Позивач за зустрічним позовом вказав, що на виконання умов договору ним було поставлено покупцю товар на загальну суму 976 320 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-19107 від 06.09.2019, № РН-119108 від 07.09.2019, № РН-119114 від 07.09.2019, № РН-119113 від 07.09.2019, № РН-119137 від 17.10.2019.

Відповідно до п. 6.2 договору, оплата за товар (партію товару) здійснюється у порядку, зазначеному у специфікації до договору поставки.

Так, за умовами специфікацій № 1 та № 2, оплата за товар за даними специфікаціями здійснюється шляхом перерахунку 100% від вартості товару на розрахунковий рахунок продавця на підставі виставленого продавцем рахунку протягом 15 календарних днів після поставки товару та позитивного висновку результатів вхідного контролю на території покупця.

За розрахунком позивача, строк виконання покупцем зобов`язань зі сплати вартості поставленого товару є таким, що настав.

Однак, відповідач за зустрічним позовом, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив отриманий товар у встановлені строки у повному обсязі. Платіжним дорученням № 7482 від 09.12.2019 відповідачем було оплачено товар, поставлений за ВН № РН-19107 від 06.09.2019 та № РН-119114 від 07.09.2019; платіжним дорученням № 279 від 28.01.2020 - поставлений за ВН № РН-119113 від 07.09.2019 та № РН-119137 від 17.10.2019.

Товар, поставлений за ВН № РН-119108 від 07.09.2019 на суму 254 160 грн., за твердженням позивача, покупцем оплачено не було.

За порушення покупцем строків виконання грошових зобов`язань, позивач нарахував до сплати 3% річних у розмірі 9 971,83 грн. та пеню у розмірі 7 815,51 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА (ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ).

Відповідач заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог за таких обставин.

Відповідача вказав, що за умовами договору оплата поставленого товару мала бути здійснена на протязі 15 календарних днів після отримання позитивного висновку вхідного контролю. Вхідний контроль, в свою чергу, здійснюється покупцем на протязі 15 календарних днів.

За таких обставин, за розрахунком відповідача, строк оплати товару, поставленого за специфікацією № 1, сплив 10.10.2019; товару, поставленого 07.09.2019 за специфікацією № 2, сплив 27.09.2019, поставленого 17.10.2019 - 07.11.2019, поставленого 17.10.2019 - 22.11.2019.

Крім того відповідач зазначає, що у нього не виникло зобов`язання з оплати неякісного товару у розмірі 254 160 грн. Відповідач наполягає на тому, що такий товар був повернутий продавцю та останнім не замінений.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом первісного позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 32 760 грн. та пені у розмірі 19 883,88 грн. за порушення постачальником своїх зобов`язань за договором поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 з поставки товару у встановлені строки; стягнення штрафу у розмірі 50 832 грн. за поставку товару неналежної якості.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (у які строки товар мав бути поставлений; чи було повернуто покупцем постачальнику частину товару), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (у які строки товар фактично був поставлений; чи мало місце поставки товару неналежної якості), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи наявні підстави для зменшення нарахованих штрафних санкцій).

Предметом зустрічного позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 254 160 грн., 3% річних у розмірі 9 971,83 грн. та пені у розмірі 7 815,51 грн. за порушення покупцем своїх зобов`язань за договором поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 з оплати поставленого товару.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був поставлений відповідачу товар, на яку суму; у які строки відповідач мав оплатити поставлений товар), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був оплачений покупцем отриманий товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Щодо первісних позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач став переможцем тендеру № 3939350 від 25.04.2019 на електронному торгівельному майданчику SmartTender.biz на поставку Державному підприємству "Антонов" товару.

Відповідачем, 29.08.2019 було виставлено позивачу рахунки-фактури № СФ-0000017 на суму 508 320 грн. та № СФ-0000018 на суму 468 000 грн.

Разом з тим, відповідний договір поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 був підписаний Державним підприємством "Антонов" (надалі - покупець) тільки 04.07.2019, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (надалі - продавець) - 07.09.2019. Вказане підтверджується оригіналом такого договору, долученого позивачем до матеріалів справи (том 1 а.с. 164 - 167).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

А отже, договір поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 укладений сторонами 07.09.2019.

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов`язується поставити комплектуючі вироби, (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, які визначені в даному договорі.

Згідно з п. 1.2 договору, номенклатура, кількість, ГОСТ/ТУ, ціна одиниці товару визначається специфікацією № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору встановлена, що ціна за одиницю товару, що поставляється по даному договору, визначена у специфікації № 1 і включає в себе податки та збори, а також вартість тари, упаковки і маркування та доставки товару.

Пунктом 3.1 договору визначено, що загальна сума договору складає 508 320 грн.

Сторонами, 07.09.2020 було укладено додаткову угоду № 1 до договору.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1, сума договору збільшується на суму додатку № 1 та складає 976 320 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору, між сторонами, 07.09.2020 було підписано специфікації № 1 на суму 508 320 грн. та № 2 на суму 468 000 грн.

У вказаних специфікаціях сторони погодили номенклатуру, кількість, ГОСТ/ТУ, ціну одиниці, строк оплати товару.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що поставка за цим договором здійснюється відповідно до правил «Інкотермс» в редакції 2010 року і приймається сторонами на умовах: DDP - склад покупця (Україна, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1, індекс 03062).

Згідно з п. 4.2 договору, термін поставки товару вказаний у специфікації № 1, але не повинен перевищувати 60 календарних днів з моменту підписання договору. Допускається дострокова поставка товару з обов`язковим повідомленням покупця.

Так, у специфікації № 1 до договору був встановлений термін поставки товару - 60 календарних днів з моменту підписання договору; у специфікації № 2 - 30 календарних днів з моменту підписання договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої зміни умов договору, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

З урахуванням положень п. 4.2 договору та умов специфікацій, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з поставки товару за специфікацією № 1 настав 06.11.2019, специфікацією № 2 настав 07.10.2019.

Відповідно до п. 4.3 договору, право власності на товар, а разом з ним і ризик випадкової загибелі товару переходить від продавця до покупця в момент передачі товару у пункті: склад покупця (Україна, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1, індекс 03062), про що свідчить документ про передачу товару - видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 4.4 договору, датою поставки вважається дата, яка зазначена у видатковій накладній.

Постачальником було поставлено покупцю товар, визначений у специфікації № 1, за видатковими накладними № РН-19107 від 06.09.2019, № РН-119108 від 07.09.2019, № РН-119114 від 07.09.2019. Тобто у встановлені договором строки.

Товар, визначений у специфікації № 2, був поставлений за видатковими накладними № РН-119113 від 07.09.2019 на суму 390 000 грн. (у встановлені договором строки), № РН-119137 від 17.10.2019 на суму 78 000 грн. (з порушенням встановлених строків).

Щодо твердження відповідача про те, що він призупинив поставку товару внаслідок порушення покупцем своїх зобов`язань з оплати такого товару слід зазначити про таке. Умовами договору встановлені чіткі строки поставки товару, щодо специфікації № 2 - 30 календарних днів з моменту підписання договору. Строки поставки товару не залежали від дати оплати відповідачем такого товару.

Крім того, умовами договору також не передбачено права постачальника призупинити поставку через утворення у покупця заборгованості за раніше поставлений товар.

За таких обставин, у даному випадку має місце саме прострочення постачальника.

Згідно з п. 8.3. договору, у разі порушення термінів поставки продавець на вимогу покупця сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення більше 30-ти календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за загальний період з 04.09.2019 по 16.10.2019 у розмірі 19 883,88 грн. та штраф у розмірі 32 760 грн.

Розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України. Так, позивачем було нараховано пеню за видатковими накладними, прострочення поставки товару за якими не відбулось. Також позивачем було помилково визначено період прострочення відповідача з поставки товару за видатковою накладною № РН-119137 від 17.10.2019.

За розрахунком суду, пеня за порушення відповідачем строків поставки товару за видатковою накладною № РН-119137 від 17.10.2019 на суму 78 000 грн. за період з 08.10.2019 по 16.10.2019 становить 702 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 702 грн.

Щодо вимоги про стягнення штрафу у розмірі 32 760 грн. слід зазначити про таке. Як встановлено судом вище, відповідач прострочив строки поставки товару тільки за видатковою накладною № РН-119137 від 17.10.2019 на суму 78 000 грн. на 9 днів.

А отже, не настали підстави, передбачені пунктом 8.3. договору, для нарахування штрафу (прострочення поставки понад 30 календарних днів).

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" про стягнення штрафу у розмірі 32 760 грн. - є необґрунтованими.

Щодо твердження позивача про поставку відповідачем неякісного товару слід зазначити про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 268 Господарського кодексу України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до п. 2.1 договору, якість та комплектація товару повинна відповідати вимогам нормативно-технічної (конструкторської) документації виробника, технічним умовам (ТУ) і державним стандартам, що діють на момент поставки продукції на території України (ДСТУ), а також вимогам, які звичайно застосовуються до якості даного виду продукції або зразкам (еталонам) виробника, та підтверджуватися паспортами, сертифікатами якості виробника на кожну марку товару окремо. Продавець гарантує належну якість товару.

В пункті 5.1 договору сторони дійшли згоди про те, що прийом товару покупцем за кількістю та якістю проводиться у відповідності до Інструкції № П-6 від 15.06.1965 «Про порядок прийому товару виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості» (наділі - Інструкція П-6) та Інструкції № П-7 від 25.04.1966 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» (наділі - Інструкція П-7).

У всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією або товарами, застосовуються положення Інструкції № П-7 від 25.04.66 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» (наділі - Інструкція П-7).

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7, при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів.

Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією.

Одержувач також зобов`язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника іногороднього виробника (відправника), якщо це передбачено в основних та додаткових умовах поставки, інших обов`язкових правилах чи договорі.

В договорах можуть бути передбачені випадки, коли явка представника іногороднього виробника (відправника) для участі у прийманні продукції за якістю та комплектністю та складання акту є обов`язковою.

Позивач не здійснював виклик представника постачальника для складання акту про невідповідність поставленого товару вимогам до якості.

Щодо листа № 169/12043-19 від 16.10.2019, на який посилається позивач слід зазначити про таке.

Позивачем не було надано до суду належних доказів направлення такого листа на адресу постачальника.

Щодо твердження позивача про те, що лист № 169/12043-19 від 16.10.2019 був направлений постачальником засобами електронного зв`язку.

Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 28.12.2019 у справі № 922/788/19.

Всупереч наведеним вимогам чинного законодавства, доказів підписання листа № 169/12043-19 від 16.10.2019 електронним цифровим підписом позивача до матеріалів справи не долучено.

Щодо направлення постачальником комерційної пропозиції № 403 від 17.10.2019 слід зазначити, що відповідач заперечив проти складання та підписання ним такого документу.

Позивачем, в свою чергу, не було долучено до матеріалів справи оригіналу комерційної пропозиції № 403 від 17.10.2019.

За таких обставин, суд не приймає копію комерційної пропозиції № 403 від 17.10.2019 як достовірний доказ отримання постачальником листа № 169/12043-19 від 16.10.2019 та наявність волевиявлення останнього на повернення 2-х одиниць поставленого товару.

Відповідно до п. 20 Інструкції П-7, при неявці представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений строк та у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз чи представником відповідної інспекції по якості.

За відсутності відповідної інспекції по якості чи бюро товарних експертиз за місцем знаходження отримувача (покупця), при відмові їх виділити представника чи неявці його за викликом отримувача (покупця) перевірка здійснюється:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), чи

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства - отримувача, призначеного керівником чи заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профсоюзу цього підприємства, чи

в) в односторонньому порядку підприємством - отримувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

З аналізу змісту наведених положень чинного законодавства вбачається, що покупець (отримувач) продукції має право складати акти про невідповідність поставленої продукції вимогам щодо якості тільки у випадку, якщо постачальником надано згоду на одностороннє приймання продукції.

В протилежному випадку, акти про невідповідність поставленої продукції вимогам щодо якості мають складатись або за присутності представника постачальника, або за присутності представника іншої компетентної незацікавленої особи.

Так, позивачем не надано до суду доказів надання постачальником згоди на одностороннє приймання покупцем поставленої продукції.

Пункт 2.9 договору, яким визначено, що покупець проводить перевірку товару на відповідність вимогам нормативно-технічної документації виробника, на який посилається позивач, жодним чином не надає покупцю права в односторонньому порядку встановлювати обставини невідповідності поставленого товару вимогам до якості та комплектності такого товару та не знімає з покупця обов`язку засвідчувати факти поставки продавцем неякісного товару в порядку, встановленому Інструкцією П-7.

Так, Акт перевірки виробу від 25.09.2019 складений покупцем одноособово.

Надані позивачем свідоцтва про результати випробувань від 10.10.2019 (том 1 а.с. 32 - 33) підписані особами, прізвища та посадові становища яких не вказано (біля одного з підписів зазначена посада «начальник лабораторії», разом з тим, не вказано назву підприємства, працівником якого є така особа).

За таких обставин, Акт перевірки виробу від 25.09.2019 та свідоцтва про результати випробувань від 10.10.2019 не є належними та допустимими доказами поставки відповідачем позивачу неякісного товару в розумінні положень чинного законодавства.

Щодо твердження позивача про повернення ним продавцю двох одиниць неякісного товару слід зазначити про таке.

В обґрунтування вказаного твердження позивач зазначив, що такий товар був отриманий представником продавця за видатковою накладною (зворотньою) № 169-203-115 від 25.11.2019.

Така видаткова накладна містить підписи осіб без зазначення їх прізвищ та ініціалів. Отримувачем зазначеного у накладній обладнання вказаний ОСОБА_1 . Слід звернути увагу, що ОСОБА_1 є представником саме Державного підприємства "Антонов", який отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" спірний товар.

Відповідач заперечив проти факту отримання ним товару за видатковою накладною № 169-203-115 від 25.11.2019, вказав про необхідність надання позивачем оригіналу такої накладної та доказів уповноваження Товариством з обмеженою відповідальністю "Стенкор" ОСОБА_1 на отримання від позивача товарно-матеріальних цінностей.

У письмових поясненнях № 126/8722-20 від 12.10.2020 (том 2 а.с. 103) позивачем було зазначено, що на підприємстві відсутня довіреність Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор", якою уповноважено Лещенка Д.О. на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Представник Державного підприємства "Антонов" просив виключити видаткову накладну (зворотню) № 169-203-115 від 25.11.2019 із числа доказів і не досліджувати її.

В цих же письмових поясненнях представник Державного підприємства "Антонов" зазначив, що дві одиниці неякісного товару були направлені продавцю через поштове підприємство ТОВ «Нова Пошта» за експрес - накладною № 7598.

Щодо експрес - накладної № 7598 слід зазначити про таке.

У вказаній накладній відсутній опис цінностей, що направлялись за такою накладною. В графі «повний опис відправлення» вказано «ЗЧ». Відтак, неможливо стверджувати, що за експрес - накладною № 7598 на адресу ТОВ "Стенкор" були направлені 2 агрегати управління АУ-1056, сер. №№ 04820092, 0780263.

Крім того, у графі «представник одержувача» експрес - накладної №7598 вказано «Анісія Петросович». Проте, ані підпису такого представника на вказаній накладній, ані довіреності на представника в матеріалах справи не міститься.

Також слід звернути увагу на те, що до позовної заяви позивач долучив копію комерційної пропозиції ТОВ "Стенкор" № 403 від 17.10.2019 (том 1 а.с. 35). У вказаному листі постачальник нібито у відповідь на лист покупця № 169/12043-19 від 16.10.2019 просив направити на його адресу несправні агрегати для перевірки. Продукцію просив надіслати за адресою: м. Дніпро, відділення Нова Пошта № 9.

При цьому, оригіналу комерційної пропозиції ТОВ "Стенкор" № 403 від 17.10.2019 позивачем до матеріалів справи не долучено.

А отже, надана позивачем копія комерційної пропозиції ТОВ "Стенкор" № 403 від 17.10.2019 не є належним доказом отримання постачальником листа покупця № 169/12043-19 від 16.10.2019 та доказом наявності волевиявлення ТОВ "Стенкор" на отримання спірних агрегатів за допомогою перевізника «Нова Пошта» за адресою: м. Дніпро, відділення Нова Пошта № 9.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" про стягнення штрафу у розмірі 50 832 грн. за поставку товару неналежної якості - є необґрунтованими.

Щодо зустрічних позовних вимог.

Як встановлено судом, на виконання умов договору постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 976 320 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-19107 від 06.09.2019, № РН-119108 від 07.09.2019, № РН-119114 від 07.09.2019, № РН-119113 від 07.09.2019, № РН-119137 від 17.10.2019.

Відповідно до п. 6.2 договору, оплата за товар (партію товару) здійснюється у порядку, зазначеному у специфікації до договору поставки.

Так, за умовами специфікацій № 1 та № 2, оплата за товар за даними специфікаціями здійснюється шляхом перерахунку 100% від вартості товару на розрахунковий рахунок продавця на підставі виставленого продавцем рахунку протягом 15 календарних днів після поставки товару та позитивного висновку результатів вхідного контролю на території покупця.

За таких обставин, покупець мав оплатити товар:

- поставлений за ВН № РН-19107 від 06.09.2019 на суму 127 080 грн. по 23.09.2019;

- поставлений за ВН № РН-119108 від 07.09.2019 на суму 254 160 грн. по 23.09.2019;

- поставлений за ВН № РН-119113 від 07.09.2019 на суму 390 000 грн. по 23.09.2019;

- поставлений за ВН № РН-119114 від 07.09.2019 на суму 127 080 грн. по 23.09.2019;

- поставлений за ВН № РН-119137 від 17.10.2019 на суму 78 000 грн. по 01.11.2019.

За таких обставин, строк виконання покупцем зобов`язань зі сплати вартості поставленого товару є таким, що настав.

Однак, відповідач за зустрічним позовом порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив отриманий товар у встановлені строки у повному обсязі. Платіжним дорученням № 7482 від 09.12.2019 відповідачем було оплачено товар, поставлений за ВН № РН-19107 від 06.09.2019 та № РН-119114 від 07.09.2019; платіжним дорученням № 279 від 28.01.2020 - поставлений за ВН №РН-119113 від 07.09.2019 та № РН-119137 від 17.10.2019.

Товар, поставлений за ВН № РН-119108 від 07.09.2019 на суму 254 160 грн., покупцем оплачено не було.

За таких обставин, у Державного підприємства "Антонов" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Стенкор" у розмірі 254 160 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" про стягнення суми основного боргу у розмірі 254 160 грн. є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 9 971,83 грн. за період з 22.09.2019 по 27.01.2020.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем не було дотримано вимог ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Крім того, позивач здійснює нарахування 3% річних за ВН № РН-119137 з 23.09.2019. При цьому, поставка товару за такою накладною відбулась тільки 17.10.2019.

За розрахунком суду:

- 3% річних за ВН № РН-19107 на суму 127 080 грн. за період з 24.09.2019 по 08.12.2019 становлять 793,81 грн.;

- 3% річних за ВН № РН-119108 на суму 254 160 грн. за період з 24.09.2019 по 06.03.2020 становлять 3 443,06 грн.;

- 3% річних за ВН № РН-119113 на суму 390 000 грн. за період з 24.09.2019 по 27.01.2020 становлять 4 036,54 грн.

- 3% річних за ВН № РН-119114 на суму 127 080 грн. за період з 24.09.2019 по 08.12.2019 становлять 793,81 грн.;

- 3% річних за ВН № РН-119137 на суму 78 000 грн. за період з 02.11.2019 по 27.01.2020 становлять 550,87 грн.

Всього: 9 618,09 грн.

За таких обставин, вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованою у розмірі 9 618,09 грн.

Також позивач у прохальній частині зустрічного позову просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 7 815,51 грн. Така сама вимога міститься у мотивувальній частині зустрічного позову (том 1, а.с. 97).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивачем за зустрічним позовом не надано до суду обґрунтованого розрахунку пені у розмірі 7 815,51 грн. Натомість, у зустрічному позові (том 1, а.с. 97) викладений розрахунок інфляційної складової, зроблений за правилами та формулою нарахування саме інфляційної складової.

За таких обставин, позивачем за зустрічним позовом не доведено правильності розміру нарахованої пені у розмірі 7 815,51 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" про стягнення пені у розмірі 7 815,51 грн. є не обґрунтованими.

При цьому слід звернути увагу позивача за зустрічним позовом на те, що він не позбавлений права звернутись до суду з вимогою про стягнення з Державного підприємства "Антонов" сум пені та/або інфляційної складової за порушення строків оплати товару, надавши відповідні розрахунки сум штрафних санкцій.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається представник Державного підприємства "Антонов", доводяться договором поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 разом з додатковою угодою (т. 1 а.с. 11 - 14, 16), специфікаціями (т. 1 а.с. 15, 17), видатковими накладними (т. 1 а.с. 18 - 22), листуванням між сторонами (т. 1 а.с. 23 - 30, 34 - 36, том 2 а.с. 16 - 17), актом від 25.09.2019 (том 1 а.с. 31), свідоцтвами про результати випробувань (т. 1 а.с. 32 - 33), договором поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 разом з додатками та додатковою угодою (оригінали) (т. 1 а.с. 164 - 170), звітом № 1906 (т. 2 а.с. 8), інформацією № 1906/1 про зміну істотних умов договору (том 2 а.с. 10), витягом з веб-сайту публічних закупівель(т. 2 а.с. 12 - 15), видатковою накладною №169-203-115 від 25.11.2019 (т. 2 а.с. 18), експрес-накладною № 7598 (т. 2 а.с. 107 - 109).

Обставини, на які посилається представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор", доводяться договором поставки № 10.2353.2019 від 11.06.2019 разом з додатковою угодою (т. 1 а.с. 85 - 88, 91), специфікаціями (т. 1 а.с. 89 - 90).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що первісний позов слід задовольнити частково у частині вимог про стягнення пені у розмірі 702 грн.

У задоволенні первісних позовних вимог про стягнення пені у розмірі 19 181,88 грн., штрафу у розмірі 32 760 грн. за порушення строків поставки товару та штрафу у розмірі 50 832 грн. за поставку товару неналежної якості - слід відмовити.

Зустрічний позов слід задовольнити частково у частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 254 160 грн. та 3% річних у розмірі 9 618,09 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 353,74 грн. та пені у розмірі 7 815,51 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору розподіляються пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 231, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 38; ідентифікаційний код: 41557466) на користь Державного підприємства "Антонов" (місцезнаходження: 03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1; ідентифікаційний код: 14307529) пеню у розмірі 702 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 14,26 грн.

Відмовити у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення пені у розмірі 19 181,88 грн., штрафу у розмірі 32 760 грн. за порушення строків поставки товару та штрафу у розмірі 50832 грн. за поставку товару неналежної якості.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Антонов" (місцезнаходження: 03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1; ідентифікаційний код: 14307529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 38; ідентифікаційний код: 41557466) суму основного боргу у розмірі 254 160 грн., 3% річних у розмірі 9 618,09 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 956,67 грн.

Відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 353,74 грн. та пені у розмірі 7 815,51 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 01.02.2021.

Суддя М.О. Ніколенко