ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 Справа № 917/1747/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», 36020, м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40а,

до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Полтавської філії ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», 36014, м. Полтава, вул. Харчовиків, 19а,

про стягнення 240 748,07 грн.

Суддя Мацко Оксана Сергіївна

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Полтавської філії ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про стягнення 240 748,07 грн. коштів за безоблікове водокористування.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; визнано справу малозначною; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було порушено умови договору про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення № 2390-7 від 17.06.2010 р. та вимоги Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 р. (здійснення безоблікового водокористування), що зафіксовано в Акті від 04.11.2019 р.

Відповідач у відзиві № 5537 від 03.12.2020 р., вх. № 13656 від 08.12.2020 р., проти позову заперечує, посилаючись на відсутність самовільних дій споживача, спрямованих на порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, а також безпідставність нарахування позивачем кількості необлікованої води за п.п. 3.3, 3.4 Правил. Крім того, у вказаному відзиві відповідач стверджує, що Акт від 04.11.2019 р. було підписано з боку ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» особою, яка не мала відповідних повноважень.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

17.06.2010 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» в особі генерального директора Ченчевого В.Г., та Відкритим акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (у зв`язку зі змінами до статутних документів на даний час Приватне акціонерне товариство «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»), в особі директора Полтавської філії ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Гараська О.П., було укладено договір про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення № 2390-7 (а.с. 13-14).

Відповідно до п. 1.2 договору Водоканал зобов`язується надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору об`єктом користування послугами є база за адресою вул. Харчовиків, 19а.

Підпунктами 4.1.1 пункту 4.1. Договору визначено, що Водоканал має право: здійснювати контроль за одержанням послуг шляхом проведення обстеження технічного стану систем водопостачання та водовідведення Абонента, та вимагати у Абонента виконання своїх пропозицій спрямованих на поліпшення якості обліку води, технічного стану мереж.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 04.11.2019 року під час здійснення перевірки об`єкта відповідача (база) по вул. Харчовиків, 19а у м. Полтаві уповноваженими представниками КП «Полтававодоканал» за участю представника відповідача Ковальова О.Ю. було виявлено запірну арматуру на обвідній лінії діаметром 50 мм в несправному стані, яка не перекриває водопостачання, у зв`язку з чим облік спожитої води водомірним вузлом обліковується не в повному обсязі.

За фактом виявленого порушення був складений Акт, підписаний представником відповідача без зауважень.

У зв`язку з вказаним порушенням позивачем на підставі п. 3.3 та 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р. було здійснено розрахунок обсягу безоблікового водокористування відповідача, що у грошовому еквіваленті складає 240 748,07 грн.

На підставі вищевказаного Акту позивачем було надіслано керівнику Полтавської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» претензію № 1109 від 07.11.2019 р. та рахунок № 4243 від 07.11.2019 р. про сплату боргу у розмірі 240 748,07 грн., що були отримані відповідачем 18.11.2019 р. (згідно з відміткою та підписом представника останнього, а.с. 20).

Посилаючись на несплату відповідачем вказаного рахунку, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Полтавської філії ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» 240 748,07 грн. заборгованості за безоблікове водокористування.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення № 2390-7 від 17.06.2010 р. з додатками, Акт від 04.11.2019 р., претензія № 1109 від 07.11.2019 р., рахунок № 4243 від 07.11.2019 р. та ін.

Перелік доказів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову: лист № 352 від 06.12.2019 р., наказ Полтавської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 16 від 16.04.2018 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» закріплено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Відповідно до п. 1.3 договору про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення № 2390-7 від 17.06.2010 р., укладеного між КП ПОР «Полтававодоканал» та Приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», Сторони зобов`язуються керуватися діючими Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 190 від 27.06.2008 року, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України № 37 від 19.02.2002 р.

Згідно з п. 4.1.1 договору Водоканал має право, зокрема, здійснювати контроль за одержанням послуг шляхом проведення обстеження технічного стану систем водопостачання та водовідведення Абонента.

Абонент зобов`язаний забезпечити доступ представника Водоканалу до водолічильника, систем водопроводу та каналізації (п. 5.2.4 договору).

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України

Відповідно до п. 1.1 Правил вони є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

П. 5.13 Правил визначено, що Споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

Як встановлено судом, 04.11.2019 року під час здійснення перевірки об`єкта відповідача (база) по вул. Харчовиків, 19а у м. Полтаві уповноваженими представниками КП «Полтававодоканал» за участю представника відповідача Ковальова О.Ю. було виявлено запірну арматуру на обвідній лінії діаметром 50 мм в несправному стані, яка не перекриває водопостачання, у зв`язку з чим облік спожитої води водомірним вузлом обліковується не в повному обсязі.

За фактом виявленого порушення у присутності представника відповідача було складено Акт від 04.11.2019 р.

Чинним законодавством України встановлена відповідальність за безоблікове водокористування.

Так, положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що підприємствам питного водопостачання та централізованого водовідведення, яким заподіяно шкоду юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення або шляхом забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3, 3.4 Правил № 190 водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Отже, безоблікове водокористування включає у себе дві самостійні дії за вчинення (здійснення) хоча б однієї: самовільне приєднання до систем водопостачання та водовідведення, або самовільне користування ними, наступає відповідальність.

В Акті від 04.11.2019 працівниками позивача зафіксовано самовільне та безоблікове водокористування.

Доказів оскарження та скасування вказаного Акта суду не надано, отже він є чинним.

Згідно з п.п. 3.3. Правил позивачем здійснено розрахунок обсягу безоблікового водокористування відповідача, що у грошовому еквіваленті складає 240 748,07 грн.

У відзиві № 5537 від 03.12.2020 р., вх. № 13656 від 08.12.2020 р., відповідач стверджує про відсутність самовільних дій та вини ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в порушенні Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Крім того, відповідач зазначає, що несправність байпасу (запірної арматури) могла статися через неможливість контролю за ним відповідального працівника Відповідача, оскільки даний прилад був опломбований представниками Водоканалу.

Проте, дані твердження відповідача спростовуються наступним:

Відповідно до п. 5.18 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Таким чином, оскільки споживач забезпечує захист, недопущення сторонніх осіб до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання (п. 5.13 Правил), відповідає за цілісність та збереження обладнання вузла обліку, не має права без дозволу виробника здійснювати будь-які заміни частин засобів обліку або зміни положення на водомірному вузлі, то пошкодження запірної арматури, за відсутності доказів протиправних дій сторонніх осіб, є самовільною дією споживача, наслідком якої є безоблікове водокористування, що тягне сплату витрат води з пунктами 3.3, 3.4 Правил.

Щодо тверджень відповідача, що Акт від 04.11.2019 р. всупереч Правилам користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України було підписано з боку ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» особою, яка не мала відповідних повноважень, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, Акт від 04.11.2019 р. було складено за участю майстра дільниці Ковальова О.Ю., який мав доступ до закритих приміщень відповідача, допустив представників позивача на об`єкт для перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 р. по справі № 916/1385/17.

Представники КП ПОР «Полтававодоканал» не мали підстав сумніватися у тому, що Ковальов О.Ю. є повноважним представником відповідача.

При цьому, представники водопостачальної організації під час проведення перевірки не наділені повноваженнями щодо перевірки тих чи інших документів особи, яка здійснює їх допуск до приміщення, в якому проводиться така перевірка.

Таким чином, Акт від 04.11.2019 р. складено у присутності уповноваженого представника ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», а відтак зауваження відповідача до Акту та порядку його складання судом не приймаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

З аналізу наведених норм права та поданих доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 240 748,07 грн. заборгованості за безоблікове водокористування підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню судом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська , буд. 37, ) в особі Полтавської філії ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (36014, м. Полтава, вул. Харчовиків, 19а) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (36020, м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40а, ) 240 748,07 грн. заборгованості за безоблікове водокористування; 3 611,22 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.01.2021р.

Суддя О.С. Мацко