ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3339/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянув у відкритому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку ,,ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення 22560,10 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3339/20, задоволено письмове клопотання позивача в частині розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.12.2020 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2020 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 19.01.2021 р.

Позивач повідомлений про час і місце проведення судових засідань, в т.ч. того, в якому ухвалено рішення, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Ухвали суду, надіслані ОСОБА_1 на адресу, названу в отриманій на запит суду інформації від Адресно-довідкового бюро при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області, не вручені під час доставки, що підтверджується відміткою поштової установи на конверті, в якому направлялась ухвала про відкриття провадження у справі, та відомостями з офіційного сайту АТ ,,Укрпошта". З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про час і місце засідань суду, тому її неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 19.01.2021 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Акціонерне товариство Комерційний банк ,,ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) заборгованості в розмірі 22560,10 грн, з яких 1889,53 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 20670,57 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, вказуючи на порушення ФОП Дегтярьовою Т.Т. умов кредитного договору від 12.05.2017 р. б/н шляхом неповернення кредитних коштів у передбачений договором термін та несплати у повному обсязі процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії.

Обґрунтовуючи позов, Банк посилається на приписи ст.ст.128,173,174,193,202-208,216,230-232 ГК України, ст.ст.51,52,212,509,530,549,598-609,611,634,639,1048, 1049,1054 ЦК України, ст.4 Закону України ,,Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. по справі № 910/8729/18, анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги ,,КУБ", витяг з ,,Умов та правил надання банківських послуг", банківські виписки по рахунку ФОП ОСОБА_1 тощо.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав та жодного разу не скористався наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, з огляду на що розгляд справи здійснено за його відсутності та за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним її обставинам та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

12.05.2017 р. ФОП Дегтярьова Т.Т. оформила анкету-заяву, підписану електронним цифровим підписом, про приєднання до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги ,,КУБ" (далі - Умови), погодившись, що заява та Умови, розміщені на сайті pb.ua, разом складають кредитний договір між Банком та нею як Клієнтом.

Вид кредиту: строковий (п.1.1 анкети-заяви).

Розмір кредиту: визначається Банком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua (п.1.2 анкети-заяви).

Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п.1.3 анкети-заяви).

Проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту (п.1.4 анкети-заяви).

Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п.1.5 анкети-заяви).

У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов… (п.1.6 анкети-заяви).

Вказуючи на те, що ФОП Дегтярьова Т.Т. отримала кредит у розмірі 60000,00 грн, проте кредитні кошти повернула несвоєчасно, проценти за користування кредитом сплатила не в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками по рахунку відповідача за період з 17.05.2017 р. по 19.10.2020 р., Банк звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 (діяльність ФОП припинена 06.02.2020 р.) у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання в зв`язку з укладанням кредитного договору, на виконання якого ФОП Дегтярьова Т.Т. отримала від Банку кредитні кошти, повернувши які, не сплатила у повному обсязі проценти за користування кредитом, передбачені в п.п.1.4 та 1.6 анкети-заяви, доказами чого є банківські виписки по рахунку ФОП Дегтярьової Т.Т. за період з 17.05.2017 р. по 19.10.2020 р.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено несплату відповідачем процентів за користування кредитом у розмірі 1889,53 грн, господарський суд дійшов висновку про задоволення відповідної позовної вимоги.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 20670,57 грн пені, то в цій частині господарський суд повідомляє таке.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч.1 ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Господарський суд зазначає, що умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, адже за правилами ст.ст.633,634 ЦК України споживач послуг Банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання… Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1 та 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом, розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства, та договірну, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.

В анкеті-заяві від 12.05.2017 р., підписаній сторонами, відсутній розмір неустойки, яка сплачується за порушення зобов`язання, проте в п.1.6 анкети-заяви міститься відсилання до розд. 3.2.8 Умов. До позову додано роздруківку з п.3.2.8.10.1 Умов, яку Банк вважає невід`ємною частиною договору кредитування.

При цьому матеріалами справи не доведено, що саме ці Умови розумів відповідач, що він ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки, її розміру і порядку нарахування.

Надані Банком роздруківки з сайту належним доказом у цій частині бути не можуть, оскільки зміст роздруківок повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови.

Одночасно слід зауважити, що в даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України щодо укладання договору приєднання, т.я. Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача, могли змінювалися самим Банком з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду із позовом. Банк міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий Банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказані обставини.

Підсумовуючи викладене, господарський суд доходить висновку, що долучені до матеріалів справи позивачем Умови, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються Клієнтом, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві Клієнта, яка безпосередньо підписана останнім. Лише цей факт може свідчити про прийняття Клієнтом запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Умови, на які посилається Банк, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12.05.2017 р. шляхом підписання анкети-заяви, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17. Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову в частині стягнення пені слід відмовити.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дегтярьової Тамари Тимофіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку ,,ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 1889/одну тисячу вісімсот вісімдесят дев`ять/грн 53 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 176/сто сімдесят шість/грн 05 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25 січня 2021 р.

Суддя Л.В. Лічман