ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 січня 2021 року Справа № 903/546/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., при секретарі судового засідання Хомич О.В.,

за участю представників сторін:

від заявника (боржника): Товт С.С.,

від стягувача: н/з,

від прокуратури: Рішко А.В. ,

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича

про відстрочення виконання рішення суду

по справі № 903/546/20

за позовом заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича, м. Луцьк

про стягнення 88 763,28 грн.,

в с т а н о в и в:

рішенням Господарського суду Волинської області від 30.09.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, позов заступника керівника Луцької місцевої прокуратури задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на користь Державного бюджету України (отримувач коштів УК/отг Матеївці/22160100, код отримувача , номер рахунку (IBAN) UA0009564, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні, в розмірі 88 763,28 грн.; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на користь Волинської обласної прокуратури 2 102 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Волинської області від 30.09.2020 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 Господарський суд Волинської області видав накази №903/546/20-1 від 29.12.2020, №903/546/20-2 від 29.12.2020.

13.01.2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява №01 від 13.01.2021 Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича про відстрочення виконання рішення суду по справі №903/546/20, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 30.09.2020 до 31.12.2021 року.

На обґрунтування заяви Фізична особа-підприємець Книша С.М. посилається на таке:

- у зв`язку із запровадженням карантину в Україні зменшилась дохідна частина від вантажних перевезень, прибуток за результатами фінансової діяльності за 2020 рік становить 36 750 грн.;

- існують зобов`язання перед контрагентами: оплата за комунальні послуги, паливо, запчастини тощо; станом на 31.12.2020 кредиторська заборгованість становить 584 588 грн.;

- працює 16 найманих працівників, яким вчасно виплачується заробітна плата, а з 2021 року підвищується розмір мінімальної заробітної плати.

До заяви Фізична особа-підприємець Книш С.М. додав копію оборотно-сальдової відомості по рахунку №631 станом на 31.12.2020; копію довідки про найманих працівників №2 від 13.01.2021; копію довідки про результати фінансової діяльності №3 від 13.01.2021.

Ухвалою від 13.01.20221 заяву прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено на 25.01.2021; запропоновано заступнику керівника Луцької місцевої прокуратури, Державній службі України з безпеки на транспорті подати письмові пояснення на заяву Фізичної особи-підприємця Книша С.М. про відстрочення виконання рішення суду.

20.01.2021 Луцька місцева прокуратура подала до суду пояснення №33-323вих.21 від 19.01.2021, в яких просить у задоволенні заяви відмовити.

В судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість задоволення заяви частково та надання відстрочки до 01.07.2021.

25.01.2021 заяву розглянуто за відсутності представника Державної служби України з безпеки на транспорті, яка була повідомлена про судовий розгляд шляхом надіслання ухвали суду від 13.01.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштове відправлення вручено представнику Державної служби України з безпеки на транспорті 18.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Заява Фізичної особи-підприємця Книша С.М. про відстрочення виконання рішення суду до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням п. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Частиною 3 ст. 331 ГПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Згідно з п.п. 7.1.1. п.7.1, п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Крім цього, господарський суд також враховує можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все передбачає такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускає їх настання.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

Такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Одним із принципів підприємницької діяльності згідно зі статтею 43 Господарського кодексу України є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Отримання незначного прибутку це один із можливих ризиків підприємницької діяльності і ця обставина не є надзвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Суб?єкт підприємницької діяльності несе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища.

Особа організовує свою господарську діяльність на власний ризик, а тому вона самостійно несе тягар несприятливих наслідків такої діяльності. Збитковість діяльності, незначний дохід від такої діяльності не є тими обставинами, які надають боржникові право на відстрочку виконання рішення суду.

Боржник є самостійним господарюючим суб`єктом, який вільний у виборі контрагентів, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, тому грошові зобов`язання виникли у нього внаслідок його власної господарської діяльності. Ризик несприятливих наслідків ведення господарської діяльності боржника не може бути перекладений на стягувача.

За змістом ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як свідчать матеріали справи, рішення суду у цій справі прийняте на захист інтересів держави, порушених відповідачем, який з 2017 року добровільно не перерахував плати за перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів.

Виходячи з приписів ст. 3 ЦК України, згідно з якими до загальних засад цивільного законодавства відносяться справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи те, що відповідач не перерахував добровільно плати після того, як листом №26/4025-17 від 29.09.2017 Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області повідомило його про нарахування плати та просило її сплатити, подальше відстрочення виконання зобов?язання відповідача з оплати коштів в розмірі 88763,28 грн. порушуватиме принцип справедливості, оскільки зобов?язання відповідача з оплати продовжує залишатись не виконаним.

Разом з цим, звертаючись до суду з заявою про відстрочення виконання рішення, заявник не надав доказів того, що він не має можливості виконати рішення суду, яким з нього стягнуто кошти, не подав доказів, які б свідчили про відсутність у нього коштів на рахунках.

Відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник не подав жодних належних доказів на підтвердження виняткових обставин. Наведені заявником обставини не засвідчують неможливості виконання рішення суду у справі і не є винятковими. Ці обставини лише вказують на те, що виконання судового рішення у справі може негативно вплинути на фінансовий стан боржника. Однак, наявність кредиторської та дебіторської заборгованості не звільняє боржника від обов`язку виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

При розгляді заяв про відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого строку не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

У заяві Фізична особа-підприємець Книша С.М. просить відстрочити виконання рішення суду до 31.12.2021.

Однак, заявник не надав доказів того, що результати його господарської діяльності будуть позитивними в майбутньому, що його фінансовий стан до 31.12.2021 покращиться, що надасть йому можливість акумулювати необхідну грошову суму для виконання рішення у справі. Тобто, заявник не подав доказів на підтвердження того, що відстрочення виконання рішення у справі забезпечить його виконання в подальшому, а саме: після 31.12.2021.

Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

В судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість задоволення заяви частково та надання відстрочки до 01.07.2021, проте жодним чином не обгрунтував своєї позиції.

З огляду на викладене, враховуючи принципи розумності, справедливості, зважаючи на інтереси не лише боржника, а й стягувача, беручи до уваги, що заявник не надав доказів на підтвердження виняткових обставин, а також те, що рішення суду, прийняте на захист інтересів держави, є обов`язковим до виконання та має бути виконане, відсутні правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду від 29.12.2020 у справі №903/546/20 до 31.12.2021.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича про відстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 29.12.2020

у справі № 903/546/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та ухвалу підписано 26.01.2021.

Суддя І. О. Якушева