УХВАЛА

м. Київ

25.01.2021Справа № 910/16031/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши

заяву Київської муніципальної академії музики ім. Р.М. Глієра

про ухвалення додаткового рішення

у справі №910/16031/20

за позовом Київської муніципальної академії музики ім. Р.М. Глієра

до Комунального підприємства "Школяр" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 9 605,06 грн.

Представники учасників судового процесу: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 позов задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства "Школяр" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Київської муніципальної академії музики ім. Р.М. Глієра заборгованість з компенсації витрат за фактично спожиті комунальні послуги (теплову енергію) ну розмірі 2 354,24, пеню у розмірі 7 250,82 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

14.01.2021 представником Київської муніципальної академії музики ім. Р.М. Глієра подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому, ч. 8 ст. 252 ГПК України унормовано, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Однак, заява про ухвалення додаткового судового рішення, подана 14.01.2021, не може вважатись поданою в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, оскільки подана поза межами визначеного у ч. 8 ст. 129 ГПК України строку, та без долучення жодного доказу в підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Натомість, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однак, вимог про стягнення (розподіл) з відповідача витрат на професійну правничу допомогу із визначенням їх конкретного розміру, прохальна частина позовної заяви не містить.

Відтак, з огляду на відсутність у прохальній частині позовній заяві вимог про стягнення (розподіл) з відповідача витрат на професійну правничу допомогу із визначенням їх конкретного розміру, що фактично свідчить про незаявлення до розподілу судових витрат, окрім судового збору, заява залишається судом без задоволення.

При цьому, принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003 року, рішення у справі "Нідерест-Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997 року).

Керуючись ст.ст. 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Київської муніципальної академії музики ім. Р.М. Глієра про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.А. Грєхова