ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.01.2021р. Справа №905/13/20

за позовом: Маріупольської міської ради Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, просп.Миру, 70, )

до відповідача: Приватного підприємства «Стерхї» (юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі, 88, кв.108, ; адреса для листування: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.50 років СРСР, 51)

про зобов`язання повернути земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Маріупольська міська рада Донецької області, м.Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства «Стерхї», м.Маріуполь про зобов`язання передати земельну ділянку площею 0,0016 га по вул.Троїцькій (50 років СРСР), 51 у Жовтневому районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:017:0072) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного для використання стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не повернув земельну ділянку, яка була йому передана на підставі договору б/н від 28.08.2013р., у зв`язку із закінченням строку дії цього правочину.

Ухвалою суду від 13.01.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/13/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На підставі ухвали суду від 10.06.2020р. провадження у справі № 905/13/20 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №905/321/20, що розглядається у господарському суді Донецької області (суддя Ніколаєва Л.В.).

Ухвалою суду від 17.12.2020р. поновлено провадження у справі №905/13/20.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень №№830, 473, 831.

В той же час, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2018р. у справі №925/125/14.

Водночас, у цьому випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 17.12.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2021р.

Представники сторін у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Разом з тим, норми ст.43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст.ст.2, 3 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.116 вказаного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладання спірного правочину) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.93 вказаного нормативно-правового акту, ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч.1 ст.124, ч.5 ст.126 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

У ст.6 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Рішенням №6/29-3588 від 28.08.2013р. Маріупольської міської ради «Про поновлення строку оренди земельного земельної ділянки для обслуговування торгівельного кіоску по вул.50 років СРСР, 51 у Жовтневому районі приватному підприємству «Стерхї» затверджено технічну документацію із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поновлено на 5 років строк оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :016:0072) площею 0,0016 га із розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торгівельного кіоску) по вул.50 років СРСР, 51 у Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області Приватному підприємству «Стерхї».

28.08.2013р. між Маріупольською міською радою Донецької області (орендодавець) та Приватним підприємством «Стерхї» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого орендодавець згідно рішення №6/29-3588 від 28.08.2013р. Маріупольської міської ради надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0016 га, яка знаходиться за адресою: вул.50 років СРСР, 51 у Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області (кадастровий номер :016:0072).

Договір укладено на п`ять років (з 28.08.2013р. по 28.08.2018р.) (п.3.1 вказаного вище договору).

Цей договір набуває чинності відповідно до ст.ст.3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.10.2013р. за №2749384.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції) передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

За змістом п.6.4 договору б/н від 28.08.2013р. передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди.

Відповідно до наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі земельної ділянки згідно договору оренди б/н від 28.08.2013р., орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,0016 га, кадастровий номер :016:0072, розташовану за адресою: вул.50 років СРСР, 51 у Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області.

Рішеннями №7/4-39 від 28.01.2016р. Маріупольської міської ради «Про перейменування топоніміки», №7/5-92 від 03.03.2016р. «Про внесення змін до рішення №7/4-39 від 28.01.2016р. міської ради» перейменовано Жовтневий район м.Маріуполя на Центральний район м.Маріуполя, вул.50 СРСР Центрального району міста Маріуполя на вул.Троїцьку Центрального району м.Маріуполя.

У зв`язку із закінченням строку дії договору б/н від 28.08.2013р. оренди земельної ділянки, 12.07.2019р. позивач звернувся до Приватного підприємства «Стерхї» із листом, яким повідомив про проведення 15.03.2019р. державної реєстрації припинення за Приватним підприємством «Стерхї» права оренди спірної земельної ділянки, та виклав вимогу про необхідність звільнення займаної останнім земельної ділянки та приведення її у придатний до використання стан у місячний строк з моменту отримання цього листа.

Відповідно до п.7.1 договору оренди земельної ділянки після припинення дії договору, орендар повертає земельну ділянку орендарю у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав.

Як вказує позивач, всупереч вимог п.7.1 договору б/н від 28.08.2013р. земельна ділянка площею 0,0016 га, кадастровий номер :016:0072, розташована за адресою: вул.Троїцька, 51 у Центральному районі міста Маріуполя Донецької області за актом приймання-передачі орендарем орендодавцю не передавалась.

Зазначені обставини зумовили звернення міської ради до суду із розглядуваним позовом.

Під час розгляду цієї справи, судом враховано відсутність у матеріалах справи доказів поновлення договору б/н від 28.08.2013р. оренди земельної ділянки на новий строк та оформлення відповідної додаткової угоди.

Разом з цим, як свідчать відомості, наявні у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», рішенням господарського суду Донецької області від 30.09.2020р. по справі №905/321/20 у задоволенні позову Приватного підприємства «Стерхї» до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішень Маріупольської міської ради №7/39-9556 від 26.02.2019р. та №7/42-4075 від 29.05.2019р., визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого Приватному підприємству «Стерхї» надано в оренду земельну ділянку площею 0,0016 га, що знаходиться за адресою: вул.Троїцька, 51 в Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполя, на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк, на тих самих умовах, відмовлено.

Відповідно до відомостей, які наявні у матеріалах справи, підтверджуються даними Єдиного державного реєстру судових рішень, а також не спростовані відповідачем, рішення від 20.06.2019р. по справі №905/321/20 не переглядалось в апеляційному, касаційному порядку або з підстав, які визначені ст.320 Господарського процесуального кодексу України, та набрало законної сили.

За приписами ст.ст.319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

За вимогами ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Умовами договору б/н від 28.08.2013р. не встановлено певного порядку повернення земельної ділянки у випадку припинення дії договору. Так, договором визначено умови повернення земельної ділянки, встановлено обов`язок орендаря повернути земельну ділянку, проте, не визначено алгоритму дій сторін у такому випадку.

При цьому, як свідчать матеріали справи, передача в оренду спірної земельної ділянки відбувалась по акту про передачу та прийом земельної ділянки (а.с.14).

Таким чином, за висновками суду, зважаючи на приписи ст.795 Цивільного кодексу України, й відповідне повернення з оренди земельної ділянки також має відбуватися за актом приймання-передачі.

Доказів складання сторонами акту про передачу та прийом земельної ділянки не представлено.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 13.01.2020р. господарського суду відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт повернення земельної ділянки площею 0,0016 га, кадастровий номер :016:0072, яка розташована за адресою: вул.Троїцька (50 років СРСР), 51 у Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області та приведення її до придатного для використання стану, не представлено.

За таких обставин, враховуючи викладене, позовні вимоги Маріупольської міської ради Донецької області до Приватного підприємства «Стерхї» про зобов`язання останнього передати земельну ділянку площею 0,0016 га по вул.Троїцькій (50 років СРСР), 51 у Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:017:0072) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного для використання стану, є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1921 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Приватне підприємство «Стерхї» (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі, 88, кв.108, ) передати на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, просп.Миру, 70, ) земельну ділянку площею 0,0016 га по вул.Троїцькій (50 років СРСР), 51 у Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:017:0072) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного для використання стану.

Стягнути з Приватного підприємства «Стерхї» (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі, 88, кв.108, ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, просп.Миру, 70, ) судовий збір в сумі 1921 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 12.01.2021р.

Повний текст рішення складено 22.01.2021р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця