ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
25.01.2021 Справа № 905/128/21
Суддя Господарського суду Донецької області Устимова А.М., розглянувши позовну заяву Державного підприємства «Львіввугілля» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Укренерговугілля» про стягнення заборгованості в сумі 12810421,16 грн та додані до неї документи,-
15.01.2021, шляхом надіслання поштового відправлення Державне підприємство «Львіввугілля» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Укренерговугілля» про стягнення заборгованості в сумі 12810421,16 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки вугілля №1/ЛВЗ від 23.01.2020 року в частині повної та вчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість в сумі 12810421,16 грн.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.
Дослідивши подані матеріали позовної заяви на відповідність вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.
Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати положенням статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно по положень до ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.
Так, зазначеним законом визначено ставки судового збору за подання позовної заяви до господарського суду, суду загальної юрисдикції та до адміністративного суду.
Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивачем у позовній заяві визначено ціну позову в сумі 12810421,16 грн, а отже, останній повинен сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка від означеної суми як за вимогу майнового характеру, тобто в сумі 192156,32 грн.
В тексті позовної заяви Державне підприємство «Львіввугілля» безпосередньо зазначає, що за попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в звязку із розглядом справи, сума складається з судового збору в розмірі 192156,32 грн.
Перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не додано документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
У тексті позовної заяви не наведено обставин, з якими Закон України «Про судовий збір» повязує можливість зменшення суми або звільнення від сплати судового збору, не заявлено клопотання про можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору з наведенням поважних причин на підтвердження неможливості його оплати у встановленому порядку та належному розмірі, право на що передбачено ст.8 відповідного Закону.
Відтак, за висновками суду, доказів на підтвердження виконання вимоги п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем не надано.
Також, частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок щодо надання позивачем до позовної заяви всіх наявних доказів.
Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
Позивачем до позовної заяви додано, зокрема, копію акту №24 від 29.02.2020 звіряння за кількістю та якістю партій вугільної продукції поставленої за договором №01/ЛВЗ від 23.01.2020.
Дослідивши надану позивачем копію вказаного документу, судом встановлено, що він не містить назви посади, її ініціалів та прізвища особи, яка його засвідчила, а отже не може вважатися засвідченим належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.
Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на платіжне доручення №842 від 17.03.2020 року як на підставу своїх позовних вимог.
Згідно переліку додатків до позовної заяви та опису вкладення до цінного листа в якому позовна заява з додатками надійшла на адресу суду, позивачем надається копія вказаного платіжного доручення.
Разом з тим, дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивачем не надано до суду копію платіжного доручення №842 від 17.03.2020 року, однак фактично надано копію платіжного доручення №841 від 17.03.2020 року, що підтверджується відповідним актом від 19.01.2021, складеним Господарським судом Донецької області.
Відтак, за висновками суду, позивачем не виконано вимоги ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо надання до суду всіх наявних доказів.
Додатково, суд звертає увагу позивача, що всі додатки до позовної заяви засвідчені головним бухгалтером Державного підприємства «Львіввугілля» Бабій Т.М., однак в матеріалах позовної заяви не міститься жодного документу на підтвердження права вказаної особи на засвідчення копій документів від особи позивача, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити повноваження вказаної особи на засвідчення копій документів від імені позивача.
Як наслідок, суд вважає за можливе запропонувати позивачу надати до суду належним чином засвідчену копію документу на Бабій Т.М., яка містить повноваження на засвідчення копій документів від імені позивача, а у разі відсутності означеного документу належним чином засвідчені уповноваженою особою копії додатків до позовної заяви.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Державного підприємства «Львіввугілля» не виконано вимоги п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України. Вказане, згідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
За правилами частин першої, другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Керуючись статтями 12, 162-164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
2. Державному підприємству «Львіввугілля» протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення до суду доказів (в оригіналі) сплати судового збору в сумі 192156,32 грн.; належним чином засвідченої копії акту №24 від 29.02.2020 звіряння за кількістю та якістю партій вугільної продукції поставленої за договором №01/ЛВЗ від 23.01.2020; належним чином засвідченої копії платіжного доручення №842 від 17.03.2020 року.
3. Державному підприємству «Львіввугілля» надати до суду належним чином засвідчену копію документу на Бабій Т.М., яка містить повноваження на засвідчення копій документів від імені позивача, а у разі відсутності означеного документу належним чином засвідчені уповноваженою особою копії додатків до позовної заяви.
4.Роз`яснити Державному підприємству «Львіввугілля», що у разі якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:://dn.arbitr.gov.ua.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання.

Копію цієї ухвали відповідно до положень статті 9 Господарського процесуального кодексу України направити учасникам справи до відома.

Суддя А.М. Устимова