ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2021 р. Справа№ 910/12044/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020

у справі №910/12044/20 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інфосистеми»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд»

про стягнення 34 752,21 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські інфосистеми» (далі, позивач або ТОВ «Українські інфосистеми») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» (далі, відповідач або ТОВ «Подолжилбуд») про стягнення 34 752,21 грн, з яких 30 127,36 грн сума основного боргу, 2 915,46 грн інфляційних втрат та 1 709,39 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт за Договором підряду №27072017/35 від 27.07.2017.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/12044/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інфосистеми» задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інфосистеми» заборгованість у розмірі 30 127 (тридцять тисяч сто двадцять сім) грн 36 коп., 3% річних у розмірі 1 709 (одна тисяча сімсот дев`ять) грн 39 коп., інфляційні у розмірі 2 915 (дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн 46 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення суду про задоволення позовних вимог мотивоване тим, що відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за Договором підряду №27072017/35 від 27.07.2017 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт. Позивач належними доказами довів суду наявність у відповідача заборгованості з оплати робіт у розмірі 30 127,36 грн, що також згідно статті 625 Цивільного кодексу України є підставою для нарахування та стягнення із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання. Відповідачем вказана заборгованість не була спростована, доказів її погашення суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 22.10.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/12044/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що у ТОВ «Подолжилбуд» виник обов`язок із здійснення остаточних розрахунків із позивачем не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на належних, допустимих, достовірних та достатніх доказах, а отже має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- підрядник всупереч вимог пункту 6.2.11. Договору підряду №27072017/35 від 27.07.2017 не виконав зобов`язання щодо здачі роботи експлуатуючій організації по акту з визначенням гарантійного терміну та не надав копію відповідного акту підряднику для здійснення остаточного розрахунку. Копії таких документів позивачем до матеріалів справи не залучалися та в матеріалах справи відсутні. Таким чином відповідач згідно пункту 4.8. Договору має право на притримання 5% від вартості виконаних підрядних робіт за довідкою КБ-3 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018 та актом виконаних будівельних робіт КБ-2в №16 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018, що становить 118 490,25 грн, тобто термін здійснення повного розрахунку з позивачем не настав до моменту належного виконання ним своїх зобов`язань за Договором;

- наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних не відповідає дійсності, є некоректним, оскільки здійснений на підставі невірно визначеної суми основної заборгованості (без урахування права підрядника на утримання 5% від вартості виконаних підрядником робіт до моменту введення об`єкту в експлуатацію і здачі робіт експлуатуючій організації). Крім того, відповідальність підрядника за порушення строків оплати вартості виконаних робіт відповідно до пункту 7 Договору настає лише за певної умови - своєчасного фінансування з боку замовника, а підрядник не відповідає перед субпідрядником за невиконання/несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у разі відсутності, затримки або зміни обсягу фінансування за договором зі сторони замовника.

Узагальнені доводи відзиву та заперечень на відзив на апеляційну скаргу

17.12.2020 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на наступному:

- доводи відповідача про наявність у нього на підставі пункту 4.8. Договору права не здійснювати остаточні розрахунки за виконані підрядником роботи не підтверджуються математичними розрахунками, так як вартість робіт, виконаних підрядником згідно довідки КБ-3 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018 та акту виконаних будівельних робіт КБ-2в №16 від 17.08.2018, становить 626 116,50 грн та відповідно 5% від даної суми становить 31 305,82 грн, а не суму, зазначену відповідачем (118 490,25 грн);

- згідно пункту 4.5. Договору строк оплати по Акту від 17.08.2018 настав 24 вересня 2018 року та сума заборгованості по Договору становила 44 425,25 грн. Даний факт ТОВ «Подолжилбуд» визнало, підписавши Угоду про припинення зобов`язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог від 30.09.2018. Пункт 1 даної Угоди зазначає, що Сторона 2 (ТОВ «Подолжилбуд») була зобов`язана здійснити оплату за договором підряду в розмірі 44 425 грн. 25 коп. ( у тому числі ПДВ 20% - 7 404,21 грн). Згідно умов даної Угоди шляхом заліку зустрічних однорідних вимог заборгованість ТОВ «Подолжилбуд» 30 вересня 2018 року була зменшена на 14 297,89 грн. Таким чином заборгованість ТОВ «Подолжилбуд» перед ТОВ «Українські інфосистеми» з 1 жовтня 2018 року складає 30 127,36 гривень. Тобто, передбачене пунктом 4.8. Договору право генпідрядника на притримання 5% вартості виконаних підрядником робіт до введення об`єкту в експлуатацію і здачі робіт експлуатуючій організації жодним чином не пояснює несплату відповідачем позивачу заборгованості у розмірі 30 127,36 грн;

- доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку зі здійснення остаточного розрахунку з позивачем із огляду на непередання робіт експлуатуючій організації спростовуються тим, що наразі у об`єкті будівництва функціонує початкова школа №334 Дарницького району міста Києва та ліцей «Інтелект», а відтак об`єкт експлуатується. Крім того, відповідач на даному об`єкті виступав в ролі Генерального Підрядника та безпосередньо сам займався процедурою вводу об`єкту в експлуатацію та отримував експлуатаційні документи. Згідно пункту 1 Акту готовності об`єкта до експлуатації від 21.08.2018 «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому комплексі Осокорки, 10 мікрорайон, ділянка 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» будівництво здійснював генеральний підрядчик - ТОВ «Подолжилбуд» (), тобто відповідач. Вищевказаний акт було підписано директором ТОВ «Подолжилбуд» та скріплено печаткою товариства. Крім того, в Сертифікаті серія ІУ №188 від 28.08.2018, яким Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчує відповідність закінченого будівництва об`єкту «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому комплексі Осокорки, 10 мікрорайон, ділянка 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» та підтверджує його готовність до експлуатації, також вказано Генерального підрядника ТОВ «Подолжилбуд» (відповідача). Згідно абз.2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Пунктом 11 вищезазначеної постанови визначено, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката, у зв`язку з чим можна стверджувати, що Об`єкт «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому комплексі Осокорки, 10 мікрорайон, ділянка 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» був введений в експлуатацію 28.08.2018, про що було відомо відповідачу, адже він і приймав активну участь в процедурі введення в експлуатацію та підписував Акт готовності до експлуатації.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем на підтвердження викладених у ньому обставин долучені копія Акту готовності об`єкта до експлуатації від 21.08.2018, копія Сертифікату серія ІУ №88 від 28.08.2018 та докази надсилання відзиву і доданих до нього документів на адресу ТОВ «Подолжилбуд».

Відповідачем заперечень на відзив на апеляційну скаргу суду надано не було.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» у справі №910/12044/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/12044/20 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані у ній недоліки, надавши суду апеляційної інстанції належні документи на підтвердження повноважень директора Комаренка В.І. на підписання апеляційної скарги станом на 20.10.2020.

11.11.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано копію протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» №6 від 28.02.2018; копію витягу із ЄДРПОУ станом на 19.11.2020; копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» в редакції станом на 20.10.2020; копію Наказу №35-К від 20.10.2020; копію Рішення власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» від 20.10.2020, копію наказу №36-К від 20.10.2020 про призначення Буркова О.В та копію наказу №37-К від 20.10.2020 про призначення Коваленка Р.С., додані на підтвердження повноважень директора Комаренка В.І. на підписання апеляційної скарги станом на 20.10.2020.

Згідно наказів Голови Північного апеляційного господарського суду №612-В від 10.11.2020, №626-В від 16.11.2020, №635-В від 19.11.2020, головуючий суддя у справі Михальська Ю.Б. у період з 11.11.2020 по 27.11.2020 перебувала у відпустках.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/12044/20; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, враховуючи, що предметом розгляду у справі №910/12044/20 є вимоги про стягнення 34 752,21 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам строк для подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених у статтях 124, 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України, а також у статтях 76-79 Господарського процесуального кодексу України, прийняв долучені позивачем до відзиву на апеляційну скаргу на стадії апеляційного розгляду документи, оскільки такі були подані на спростування доводів апеляційної скарги відповідача, яким під час розгляду справи в суді першої інстанції не було подано заперечень проти заявлених позовних вимог. Оцінка долученим позивачем до відзиву на апеляційну скаргу документам буде здійснена судом апеляційної інстанції в сукупності з усіма наявними у справі доказами та перевіркою обставин справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.07.2017 між ТОВ «Подолжилбуд» (генпідрядник) та ТОВ «Українські інфосистеми» (підрядник) був укладений Договір підряду №27072017/35 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого генпідрядник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до проектно-кошторисної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил та умов договору виконати монтаж та пусконаладку систем зв`язку та сигналізації на об`єкті: «Будівництво загальноосвітньої шкоди з басейном на житловому масиві Осокорки, 10 мікрорайон, ділянки 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва».

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що договірна ціна визначається за фактично виконані роботи, згідно ДСТУ БД Д.1.1-1:2013 (із змінами та доповненнями) на підставі проектно-кошторисної документації.

За змістом пункту 4.2. Договору у разі отримання підрядником від генпідрядника авансу для забезпечення виконання підрядником зобов`язань, передбачених договором (придбання матеріалів та/або інше), сума сплаченого підряднику авансу щомісячно зараховується в рахунок оплати фактично виконаних робіт підрядника у звітному місяці. Підрядник при підготовці ф. КБ-2в та ф. КБ-3, при розрахунку суми до сплати зобов`язаний враховувати суму отриманого авансу.

Згідно з пунктом 4.3 Договору підрядник надає генпідряднику щомісячно підписані первинні документи з обліку будівництва: акти за виконані роботи ф. КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт ф. КБ-3, складені підрядником у програмі «АВК-5» з урахуванням положень ДСТУ БД Д.1.1-1:2013 (із змінами та доповненнями), а генпідрядник протягом 7-ми робочих днів перевіряє їх і у випадку відсутності обґрунтованих зауважень, підписує.

Відповідно до пункту 4.5. Договору оплата виконаних робіт підрядника здійснюється генпідрядником щомісячно, у разі своєчасного отримання коштів від замовника, протягом 25-ти банківських днів з дня підписання сторонами актів за виконані роботи, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника за мінусом вартості матеріальних ресурсів, поставлених генпідрядником та з урахуванням сплаченого авансу.

Щомісячне виконання робіт підтверджується підписанням обома сторонами актів за виконані роботи ф. КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт ф. КБ-3. Приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) буде здійснюватися відповідно до вимог Загальних умов та інших нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію (пункт 5.4. Договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним були виконані підрядні роботи на загальну суму 7 399 901,23 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за період з серпня 2017 року по серпень 2018 року. Водночас, відповідач частково оплатив надані позивачем послуги на суму 7 354 668,69 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з рахунку позивача. Також сторонами були підписані угоди про припинення зобов`язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог на загальну суму 15 105,18 грн.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач зазначає, що неоплаченими є роботи на суму 30 127,36 грн, прийняті відповідачем за довідкою КБ-3 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018 та актом виконаних будівельних робіт КБ-2в №16 від 17.08.2018.

Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції відзиву (заперечень) на позовну заяву суду не надав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За своєю правовою природою укладений між сторонами спору Договір є договором підряду, який підпадає під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За змістом частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно пункту 5.4. Договору щомісячне виконання робіт підтверджується підписанням обома сторонами актів за виконані роботи ф. КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт ф. КБ-3. Приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) буде здійснюватися відповідно до вимог Загальних умов та інших нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, позивачем у період з серпня 2017 року по серпень 2018 року було виконано підрядних робіт згідно Договору на загальну суму 7 399 901,23 грн. Зокрема, довідкою КБ-3 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018 та актом виконаних будівельних робіт КБ-2в №16 від 17.08.2018 (том 1, а.с. 96-106) підтверджується виконання робіт на загальну суму 626 116,50 грн (2 369 804,98 грн (всього за актом) - 1 743 688,48 грн (вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ)).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За змістом пункту 4.5. Договору оплата виконаних робіт підрядника здійснюється генпідрядником щомісячно, у разі своєчасного отримання коштів від замовника, на протязі 25-ти банківських днів з дня підписання сторонами актів за виконані роботи, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника за мінусом вартості матеріальних ресурсів, поставлених генпідрядником, та з урахуванням сплаченого авансу.

Враховуючи зазначене, зобов`язання відповідача з оплати за довідкою КБ-3 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018 та актом виконаних будівельних робіт КБ-2в №16 від 17.08.2018 (том 1, а.с. 96-106) настало 24.09.2018.

Долученими позивачем до матеріалів справи банківськими виписками про рух коштів по рахунку відповідача підтверджується, що ТОВ «Подолжилбуд» частково оплатив надані позивачем у період з серпня 2017 року по серпень 2018 року послуги підряду на суму 7 354 668,69 грн.

Також матеріалами справи підтверджується, що між сторонами були укладені угоди про припинення зобов`язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог від 30.06.2018 та від 30.09.2018, за умовами яких зобов`язання відповідача перед позивачем зі сплати заборгованості за Договором припинилися на загальну суму 15 105,18 грн.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача із приводу того, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором підряду, а саме за неоплаченими зобов`язаннями серпня 2018 року, станом на 01.10.2018 становить 30 127,36 грн (7 399 901,23 грн - 7 354 668,69 грн - 15 105,18 грн), а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви є таким, що настав.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості у сумі 30 127,36 грн є обґрунтованими.

Позивачем у позові також заявлено до стягнення із відповідача 2 915,46 грн інфляційних втрат та 1 709,39 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із приводу цієї частини позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено вище, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача за виконані роботи 30 127,36 грн на підставі Договору.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню вказаних коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно, є підстави для застосування встановленої законом відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем до позову розрахунок 3% річних в сумі 1 709,39 грн (25,56 грн 3% річних за період з 24.09.2018 по 30.09.2018, які нараховані на суму боргу 44 425,25 грн + 1 683,83 грн 3% річних за період з 01.10.2018 до 10.08.2020, які нараховані на суму боргу 30 127,36 грн) та інфляційних втрат в сумі 2 915,46 грн, нарахованих за період з 01.10.2018 по 31.07.2020 на суму боргу 30 127,36 грн, суд, з урахуванням умов Договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків, погодженого сторонами, погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню у повному обсязі.

Сплату вказаної суми заборгованості станом на дату прийняття оскарженого рішення відповідачем не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Враховуючи вищевикладене, рішення місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог у даній справі в повному обсязі є обґрунтованим та правомірним.

Мотиви відхилення доводів апеляційної скарги відповідача та оцінка аргументів учасників справи

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що термін здійснення повного розрахунку з позивачем (підрядником) за Договором не настав, оскільки позивач не виконав передбаченого пунктом 6.2.11. Договору зобов`язання щодо здачі роботи експлуатуючій організації по акту з визначенням гарантійного терміну та не надав копію відповідного акту підряднику для здійснення остаточного розрахунку. Таким чином, на думку скаржника, відповідач згідно пункту 4.8. Договору має право на притримання 5% від вартості виконаних підрядних робіт за довідкою КБ-3 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018 та актом виконаних будівельних робіт КБ-2в №16 (серпень-2 2018 року) від 17.08.2018, що становить 118 490,25 грн.

Оцінюючи вказані доводи скаржника, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до пункту 4.8. Договору генпідрядник залишає за собою право сплачувати щомісячно 95% від вартості виконаних підрядником робіт. 5% повертається підряднику після введення об`єкту в експлуатацію і здачі робіт експлуатуючій організації.

Згідно пункту 6.2.11. Договору підрядник зобов`язаний здати свої роботи експлуатуючій організації по акту з визначенням гарантійного терміну.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем були долучені копія Акту готовності об`єкта до експлуатації від 21.08.2018 та копія Сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серія ІУ №88 від 28.08.2018, виданого на підставі зазначеного акту.

Із наданих позивачем до відзиву на апеляційну скаргу документів судом встановлено, що згідно пункту 1 Акту готовності об`єкта до експлуатації від 21.08.2018 «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому комплексі Осокорки, 10 мікрорайон, ділянка 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» будівництво здійснював генеральний підрядник - ТОВ «Подолжилбуд» (), тобто відповідач, який виконав загально-будівельні та оздоблювальні роботи, а також субпідрядники, зокрема, ТОВ «Українські інфосистеми» (позивач) - телефонізація, відеонагляд, диспетчеризація, інтерактивний супровід навчання. Вищевказаний акт було підписано, зокрема, директором ТОВ «Подолжилбуд» та скріплено печаткою товариства. В Акті зазначено: «Вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації».

Сертифікатом серії ІУ №188 від 28.08.2018 Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкту «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому комплексі Осокорки, 10 мікрорайон, ділянка 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації. Генеральним підрядником у Сертифікаті значиться ТОВ «Подолжилбуд» (відповідач).

Згідно абз.2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Пунктами 11, 12 вищезазначеної постанови КМУ визначено, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Враховуючи надані позивачем документи, колегія суддів доходить висновку, що Об`єкт «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому комплексі Осокорки, 10 мікрорайон, ділянка 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» був введений в експлуатацію 28.08.2018, про що було відомо відповідачу, адже він приймав участь в процедурі введення об`єкту в експлуатацію та підписував Акт готовності об`єкта до експлуатації.

Як зазначив позивач у відзиві на апеляційну скаргу та не спростовано відповідачем, наразі у об`єкті будівництва функціонує початкова школа №334 Дарницького району міста Києва та ліцей «Інтелект», а відтак об`єкт фактично експлуатується.

З огляду на зазначене, судом критично оцінюються доводи відповідача про наявність у нього на підставі пункту 4.8. Договору права не здійснювати остаточні розрахунки за виконані підрядником роботи.

У даному контексті колегія суддів також звертає увагу на те, що враховуючи положення пункту 4.5. Договору строк оплати по Акту від 17.08.2018 настав 24 вересня 2018 року та сума заборгованості по Договору становила 44 425,25 грн. Даний факт ТОВ «Подолжилбуд» визнало, підписавши Угоду про припинення зобов`язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог від 30.09.2018. Пункт 1 даної Угоди зазначає, що Сторона 2 (ТОВ «Подолжилбуд») була зобов`язана здійснити оплату за договором підряду в розмірі 44 425 грн. 25 коп. (у тому числі ПДВ 20% - 7 404,21 грн). Згідно умов даної Угоди шляхом заліку зустрічних однорідних вимог заборгованість ТОВ «Подолжилбуд» 30 вересня 2018 року була зменшена на 14 297,89 грн.

Крім того, у матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків №271 між сторонами за період 2018 року, підписаний директором ТОВ «Українські інфосистеми» Пятовим А.В. та директором ТОВ «Подолжилбуд» Комаренком В.І. і скріплений печатками підприємств, згідно якого станом на 31.12.2018 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 30 127,36 грн.

Тобто фактично відповідач визнав наявність у нього заборгованості перед позивачем за Договором у розмірі 30 127,36 грн, жодного разу не вказавши при цьому на його право притримати 5% від вартості виконаних підрядником робіт на підставі пункту 4.8. Договору. Поруч із цим колегія суддів звертає увагу на те, що математичні розрахунки суми, на яку, як стверджує відповідач, він мав право притримати у даному випадку оплату згідно пункту 4.8. Договору, є невірними, оскільки вартість виконаних робіт за актом серпня 2018 року від 17.08.2018 становить 626 116,50 грн та відповідно 5% від цієї суми становить 31 305,82 грн, а не 118 490,25 грн, як зазначає відповідач.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача 30 127,36 грн основного боргу на підставі Договору.

Враховуючи зазначене, посилання скаржника на помилковість наданого позивачем розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з тим, що він був здійснений на підставі невірно визначеної суми основної заборгованості (без урахування права підрядника на утримання 5% від вартості виконаних підрядником робіт до моменту введення об`єкту в експлуатацію і здачі робіт експлуатуючій організації), судом також відхиляються.

Посилання скаржника в обґрунтування доводів апеляційної скарги та підстав для скасування судового рішення про задоволення позовних вимог на те, що відповідальність підрядника за порушення строків оплати вартості виконаних робіт відповідно до пункту 7 Договору настає лише за певної умови - своєчасного фінансування з боку замовника, а підрядник не відповідає перед субпідрядником за невиконання/несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у разі відсутності, затримки або зміни обсягу фінансування за договором зі сторони замовника, судом до уваги не приймаються, оскільки по-перше, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності своєчасного фінансування з боку замовника, а по-друге згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в даній справі.

Усі інші доводи скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/12044/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №910/12044/20 залишити без змін.

Матеріали справи №910/12044/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко