РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2021Справа № 910/11887/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЯКС ДНІПРО" (49037, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Байкальська, буд.9Г, )

до Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, )

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25 )

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Україна, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 19 )

про стягнення 3091141,67 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Чуміна К.Г. адвокат

Від відповідача: Коваль О.С. адвокат

Від третіх осіб: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЯКС ДНІПРО" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 3 091 141,67 грн заборгованості, а саме: 2845206,68 грн основного боргу за відпущену електричну енергію по договору № 1340/01/20 від 05.05.2020, 37416,42 грн пені, 9354,10 грн 3% річних, 199164,47 грн 7% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості придбаної електроенергії «за зеленим» тарифом по акту купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 за травень 2020 по договору № 1340/01/20 від 05.05.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.08.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 15.09.2020.

21.08.2020 до суду від позивача засобами електронного зв`язку, а 25.08.2020 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.08.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АЯКС ДНІПРО" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовив.

11.09.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову учасник справи зазначає, що зобов`язання з оплати спірної суми коштів за відпущену позивачем електричну енергію у травні 2020 виникає з 26.06.2020 і до вказаного строку ним здійснено часткову оплату у сумі 223 372,70 грн, водночас спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення виробництва електричної енергії з альтернативних джерел покладено як на відповідача, так і на ПАТ НЕК «Укренерго», що породжує обов`язок останнього оплатити відпущену позивачем електричну енергію за «зеленим» тарифом шляхом здійснення повної оплати послуг, проте оскільки ПАТ НЕК «Укренерго» не здійснює своєчасних розрахунків з відповідачем, це виключає фактичну можливість здійснення ним остаточних розрахунків з позивачем.

Крім того, відповідач у відзиві вказує, що виконання грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років; обставини правовідносин сторін та визначений законом порядок здійснення розрахунків свідчить про відсутність вини відповідача у невиконання зобов`язання, також, за переконаннями відповідача, одночасне стягнення 3% річних та пені є подвійним стягненням пені. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

14.09.2020 від позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 15.09.2020 представник позивача не з`явився, представник відповідача проти позову заперечував, заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду. Судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь у справі в режимі відео конференції у зв`язку із відсутністю технічної можливості та недоведеністю неможливості розгляду справи без участі позивача; відкладено підготовче засідання на 06.10.2020.

28.09.2020 позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив, а 05.10.2020 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказав, що відсутність у відповідача необхідних коштів для погашення заборгованості перед позивачем не є підставою для невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1340/01/20 від 05.05.2020, наведені відповідачем у відзиві аргументи щодо порядку оплати вартості придбаної електричної енергії «за зеленим тарифом» вважає такими, що не відповідають дійсності та умовам договірних відносин сторін, учасником яких не є ПАТ «Укренерго».

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив надав власні міркування та пояснення на доводи позивача, у т.ч. щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у заявленій сумі.

У підготовчому засіданні 06.10.2020 представником відповідача було заявлено клопотання про залучення Приватного акціонерного товариства товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25 ) та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Україна, 03057, місто Київ, вул. Смоленська, буд. 19 ) до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, які судом задоволені, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.11.2020.

12.10.2020 засобами поштового зв`язку від позивача надійшли пояснення щодо направлення копії позовної заяви з додатками третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

21.10.2020 від третьої особи-Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли пояснення по справі.

30.10.2020 від третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли пояснення по справі, в яких останній заперечує причинно-наслідковий зв`язок між діями НЕК «Укренерго» і виконанням зобов`язань відповідача перед позивачем та зазначає про наявність іншого джерела доходу відповідача ДП «Гарантований покупець» та вказує, що відповідачем не доведено відсутності коштів, що є різницею між доходами та витратами, які б могли надати змогу виконати зобов`язання перед позивачем, водночас зазначає про необґрунтованість суми заборгованості.

09.11.2020 відповідачем засобами поштового зв`язку подано до суду відповідь на пояснення третіх осіб.

Підготовче засідання 03.11.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.11.2020, враховуючи повернення судді Ярмак О.М. з лікарняного, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні із викликом сторін на 10.12.2020.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача подав додаткові пояснення по справі та клопотання про зменшення розміру неустойки , 3% річних та інфляційних втрат відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1,2 ст. 233 ГК України до 1 гривні.

10.12.2020 суд за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату та час судового розгляду, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 26.01.2021.

25.01.2020 позивач через канцелярію суду подав пояснення щодо відсутності підстав для зменшення неустойки.

У судовому засіданні 26.01.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував, підтримав заявлене у підготовчому засіданні клопотання про зменшення штрафних санкцій.

Судом з`ясовано, що у поданих позивачем 25.01.2021 поясненнях у пункті 1 прохальної частини, позивачем викладено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для подання доказів, прийняття та приєднання до матеріалів справи доказів на підтвердження обставин даної справи, у т.ч. доказів надсилання відповідачу акту купівлі-продажу електричної енергії за травень. Вказане клопотання залишено без розгляду відповідно ч. 2 ст 207 ГПК України.

Треті особи у засідання суду явку уповноважених представників не забезпечили, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 25.01.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.05.2020 між ДП «Гарантований покупець» (гарантований покупець за договором, відповідач) та ТОВ «АЯКС ДНІПРО» (продавець за «зеленим» тарифом за договором, позивач) був укладений договір № 1340/01/20 (далі - договір), за умовами якого продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок № 641), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804.

Згідно п.2.2 договору, купівля-продаж електричної енергії за цим договром здійснюється за умовами членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця.

До матеріалів позову долучено копію повідомлення ПАТ «УКРЕНЕРГО» за вих.№01/16521 від 07.05.2020, відповідно до змісту якого ТОВ «АЯКС ДНІПРО» включено до балансуючої групи ДП «Гарантований покупець» з 09.05.2020.

Відповідно до п. 2.3 договору узгоджено, що продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Пунктом п. 2.5 договору передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору, оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Згідно з п. 10.1 Порядку № 641 визначено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Пунктом 10.4 Порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3.1 договору, обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку.

Згідно з п. 8.3 Порядку фактичний обсяг відпущеної/відібраної продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.

У п. 7.4 договору сторони також погодили строк дії договору та вказали, якщо продавець за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, і Регулятор вже встановив «зелений» тариф продавцю, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого» тарифу (до 01.01.2030).

Судом встановлено, що по вказаному договору сторонами був підписаний акт купівлі-продажу електроенергії за травень 2020 року від 31.05.2020 на суму 3068579,38 грн.

25.05.2020 позивачем здійснено часткову оплату за відпущену у травні 2020 електроенергію на суму 223372,70 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що враховуючи настання строку здійснення розрахунків між сторонами та часткову оплату за придбану відповідачем електричну енергію по договору у травні 2020, проте відсутність здійснення остаточного розрахунку, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2845206,68 грн. Також за прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 37416,42 грн пені, 9354,10 грн 3% річних, 199164,47 грн 7% штрафу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

За своєю правовою природою відносини, що склалися між сторонами по договору № 1340/01/20 від 05.05.2020, є правовідносинами, які регулюються нормами законодавства про поставку.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2020 року позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку електричної енергії відповідачу, яка прийнята останнім без заперечень та зауважень, на загальну суму 3068579,38 грн, що підтверджується актом купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 за травень 2020 року.

Вказаний акт приймається судом в якості належного доказу у справі та підстави для здійснення взаєморозрахунків.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось судом, за умовами укладеного між сторонами договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників з «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом з урахуванням ПДВ.

Отже, 100 % оплати відпущеної електричної енергії здійснюється з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п. 10.1 Порядку № 641 від 26.04.2019, до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у позивача у три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний) - протягом двох робочих днів з дати затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розміру вартості послуги.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 24.06.2020 №1211 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у травні 2020 року. Отже, гарантований покупець зобов`язаний був провести з ТОВ «АЯКС ДНІПРО» остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у травні до 26.06.2020 (включно).

Проте, відповідачем проведено частковий розрахунок з позивачем за травень 2020 року на суму 223372,70 грн - 25.05.2020, що останнім не заперечується.

Докази оплати відповідачем 2845206,68 грн вартості придбаної у позивача у травні 2020 електричної енергії, що залишилась неоплаченою, тобто проведення остаточних розрахунків, у т.ч. у встановлені строки та станом на час розгляду справи, суду не надано, факт невиконаного зобов`язання у вказаній сумі також підтверджується доданим до справи та підписаним обома сторонами Актом звірки розрахунків станом на 31.05.2020 на суму 2845206,68 грн (без розбіжностей) та відповідачем не заперечується.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості відпущеної електроенергії в розмірі 2845206,68 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на те, що оплата вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом залежить від надходження коштів від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання не приймаються судом до уваги, оскільки за договором № 1340/01/20 від 05.05.2020 саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, продану позивачем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019.

Визначений сторонами у договорі та Порядку № 641, який застосовується до спірних правовідносин, порядок здійснення розрахунків та фактичні обставини правовідносин сторін, спростовують доводи відповідача про те, що позивачем не обґрунтовано дати виникнення зобов`язання та відповідно дати прострочення зобов`язання, не підтверджено факт настання строку остаточної оплати спірної суми.

Також саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим» тарифом отриманої у травні 2020 року.

Судом також відхиляються твердження відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань державного підприємства «Гарантований покупець» перед позивачем, ніж передбачено договором.

Таким чином, позивачем всупереч ст. 74, 76, 77 ГПК України не надано доказів та не доведено обставин та підстав звільнення його від виконання договірних зобов`язань та сплати заявленої до стягнення суми заборгованості.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.6 договору передбачено, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за «зеленим» тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з Порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягувалися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, суд зазначає, що у поданому розрахунку невірно вказано кількість днів у 2020 році (365, натомість вірним є 366 днів), в результаті чого допущено арифметичну помилку у нарахуванні пені.

За розрахунком суду арифметично вірними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 37314,19 грн пені, 199164,47 грн 7% штрафу.

Водночас, відповідачем було заявлено про зменшення розміру неустойки до 1 грн.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Однак, наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Враховуючи ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, а також специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу на 50%, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня на суму 37314,19грн та штрафу на суму 99582,24 грн. Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що позивачем у зв`язку із невірним зазначенням кількості днів у 2020 році допущено арифметичну помилку.

Здійснивши власний розрахунок, суд дійшов висновку, що належною до стягнення з відповідача є сума 9328,55 грн 3% річних.

Водночас, клопотання відповідача про зменшення розміру 3% до 1 гривні судом не задовольняються, враховуючи принцип справедливості, балансу інтересів сторін, та за відсутності обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також суд звертає увагу, що доводи відповідача про правову природу 3% річних та пені є подвійним стягнення пені не приймаються судом, оскільки ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального права.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 2845206,68 грн основного боргу, 37314,19 грн пені, 99582,24 грн штрафу та 9328,55 грн 3% річних. В решті позову належить відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування та зменшенням розміру штрафу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в частині зменшення штрафу витрати по сплаті судового збору у повному обсязі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЯКС ДНІПРО" (49037, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Байкальська, буд.9Г, ) 2 845 206 (два мільйони вісімсот сорок п`ять тисяч двісті шість) грн. 68 коп основного боргу, 37314 (триста сімдесят тисяч триста чотирнадцять) грн. 19 коп пені, 99 582 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 24 коп штрафу та судовий збір у розмірі 46 362 (сорок шість тисяч триста шістдесят дві) грн. 21 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 29.01.2021

Суддя О.М.Ярмак