ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 Справа № 904/2350/20

м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Кузнецової І.Л.,

суддів Чус О.В., Широбокової Л.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ. ЕФ. ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2020 у справі №904/2350/20 (суддя Красота О.І., повне рішення складено 03.09.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛГА-ЛОГІСТИК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ. ЕФ. ЕМ. КЕЙТЕРІНГ", смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення 35 733 грн 44 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2020 у справі №904/2350/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ОЛГА-ЛОГІСТИК" задоволено частково, з ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" на користь позивача стягнуто 25059 грн 14 коп. заборгованості, 4 309 грн 36 коп. пені, 5 796 грн 28 коп. двадцяти процентів річних та 401 грн 42 коп. інфляційних збитків, в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, господарський суд виходив з обставин щодо настання строку оплати поставленого на підставі договору №002651 від 11.12.2018 товару, щодо несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за цим договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, а також щодо правильного нарахування позивачем 20 процентів річних в сумі 5 796 грн 28 коп. за загальний період з 17.04.2019 по 16.04.2020;

- при відмові в задоволенні решти позовних вимог господарським судом зазначено, що позивачем невірно визначено початок періоду прострочення та нарахування пені, а також неправильно застосовано індекси інфляції при виконанні ним відповідного розрахунку;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне дослідження доказів, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить це рішення скасувати в частині стягнення з відповідача 4 315 грн 84 коп. пені, 5 796 грн 28 коп. двадцяти процентів річних, ухвалити в цій частині нове рішення та зменшити розмір заявлених сум пені до 1 924 грн 43 коп., двадцяти процентів річних до 5 074 грн 14 коп.;

- у поданій скарзі йдеться про те, що в оскаржуваному рішенні господарський суд не дослідив відзив, поданий відповідачем 01.09.2020, не надав мотивованої оцінки наведеним у ньому аргументам стосовно нарахованої пені і 20 процентів річних та зазначив про подання відзиву лише в описовій частині, не заперечуючи та не виражаючи згоду з приводу викладених відповідачем заперечень, про те, що позивачем зроблено неточний розрахунок пені та 20 процентів річних, неправильно визначено боргові періоди, не враховано, що період нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання складає 6 місяців, а строк позовної давності для звернення до суду щодо стягнення штрафних санкцій складає один рік відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, про те, що з урахуванням п. 3.3 договору за видатковими накладними від 26.03.2019 строк прострочення слід рахувати з 16.04.2019, за видатковими накладними від 27.03.2019 з 17.04.2019, за видатковими накладними від 02.04.2019 з 23.04.2019, за видатковими накладними від 03.04.2019 з 24.04.2019, за видатковими накладними від 16.04.2019 з 07.05.2019, за видатковими накладними від 17.04.2019 з 08.05.2019, про те, що за зустрічним розрахунком відповідача сума 20 процентів річних складає 5 074 грн 14 коп., про те, що строк для звернення з вимогою щодо стягнення пені за видатковими накладними від 26.03.2019, 27.03.2019, 02.04.2019, 03.04.2019 минув в квітні, у зв`язку з пропущенням строку позовної давності підстави для стягнення пені за цими накладними відсутні, про те, що за видатковими накладними від 16.04.2019 та 17.04.2019 строк для нарахування пені складає 6 місяців, тому правомірним є нарахування пені з 07.05.2019 по 01.05.2020 та з 08.05.2020 по 01.05.2020, а також про те, що за зустрічним розрахунком відповідача сума пені складає 1 924 грн 43 коп.;

- позивач вважає рішення господарського суду таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що в цій скарзі відповідач просить частково скасувати рішення суду у зв`язку з тим, що в розрахунку пені не взято до уваги строк позовної давності, визначеної ст. 258 Цивільного кодексу України, однак за змістом ст. 267 Кодексу заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції, таких заяв від відповідача не надходило, тому розрахунок пені здійснений правильно, а також на те, що розрахунок 20 процентів річних є правильним.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020 відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ", постановлено розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2018 між ТОВ "ОЛГА-ЛОГІСТИК" (постачальником) та ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" (покупцем) укладено договір поставки товару №002651, згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язався продати та поставити, а покупець купити та оплатити на умовах та в порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

П. 3.1 договору передбачено, що ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження покупцем ціни та вартості товару вважається підписана сторонами накладна.

В п. 3.2 договору сторонами узгоджено, що загальна сума цього договору відповідає загальній сумі всіх накладних, на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього договору.

П. 3.3 договору передбачено, що покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом 21 календарного дня з моменту передачі такої партії товару.

Відповідно до п. 5.1 договору в разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

П. 5.3 договору встановлена відповідальність покупця у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару у вигляді сплати на користь постачальника пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу та окремо 20 процентів річних.

На виконання умов договору позивач протягом березня квітня 2019 року поставив відповідачу товар загальною вартістю 25 059 грн 14 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних, які містяться в матеріалах справи (арк.с. 23 41).

Відповідач порушив умови договору, вартість поставленого товару не оплатив.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість складає 25 059 грн 14 коп.. В процесі розгляду справи господарським судом докази погашення заборгованості відповідачем не представлені.

Сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 10.11.2019, яким зафіксовано відповідну заборгованість відповідача.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в сумі 4 315 грн 84 коп. за загальний період з 16.04.2019 по 09.11.2019, 20 процентів річних в сумі 5 796 грн 28 коп. за період з 17.04.2019 по 16.04.2020 та інфляційні збитки в сумі 562 грн. 18 коп. за період з травня 2019 року по березень 2020 року.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача пені частково, господарський суд послався на те, що початок оплати слід розраховувати з наступного дня після отримання товару, тому кінцевою датою оплати за накладними від 26.03.2019 є 16.04.2019, за накладними від 27.03.2019 17.04.2019, в частині стягнення пені в сумі 4 309 грн 36 коп. позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про обґрунтованість позовних вимог в сумі 4 309 грн 36 коп, оскільки цей висновок зроблений при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

При цьому умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17, від 22.11.2018 у справі № 903/962/17, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16.

Договір поставки товару №002651 від 11.12.2018 не містить положень, які б визначали інший строк припинення нарахування пені, у зв`язку з чим, при нарахуванні пені підлягає застосуванню строк, передбачений ч.6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч.ч. 1, 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст. 261 Кодексу перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її застосування обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на подання позову про стягнення такої санкції виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

З огляду на те, що нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то строк позовної давності спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 911/1563/18.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ОЛГА-ЛОГІСТИК" звернулося до господарського суду з позовом 29.04.2020, що підтверджується календарним штемпелем на поштовому конверті (арк.с. 51).

01.09.2020 відповідач подав до Господарського суду Дніпропетровської області відзив на позовну заяву ТОВ "ОЛГА-ЛОГІСТИК", в якому зазначив, що позивачем здійснено неточний розрахунок пені та 20 процентів річних, неправильно визначено боргові періоди, не враховано, що період нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання складає 6 місяців, а строк позовної давності для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення штрафних санкцій один рік.

У зв`язку з цим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за період з 16.04.2019 по 28.04.2020 є необґрунтованими з огляду на сплив строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Тому, здійснивши перерахунок пені, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 4 204 грн 25 коп., а саме:

- за накладними від 26.03.2019 на суму 5 977 грн 68 коп. за період з 29.04.2019 по 16.10.2019 958 грн 72 коп.,

- за накладною від 27.03.2019 на суму 587 грн 52 коп. за період з 29.04.2019 по 17.10.2019 94 грн 76 коп.,

- за накладною від 02.04.2019 на суму 908 грн 04 коп. за період з 29.04.2019 по 24.10.2019 152 грн 20 коп.,

- за накладними від 03.04.2019 на суму 6 330 грн 90 коп. за період з 29.04.2019 по 25.10.2019 1 066 грн 89 коп.,

- за накладною від 16.04.2019 на суму 1 269 грн 42 коп. за період з 08.05.2019 по 08.11.2019 217 грн 99 коп.,

- за накладними від 17.04.2019 на суму 9 985 грн 58 коп. за період з 09.05.2019 по 09.11.2019 1 713 грн 69 коп..

Крім того, задовольняючи позовну вимогу ТОВ "ОЛГА-ЛОГІСТИК" про стягнення 20 процентів річних в сумі 5 796 грн 28 коп. за період з 17.04.2019 по 16.04.2020, господарський суд зазначив, що розрахунок здійснений позивачем правильно.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про обґрунтованість вказаної позовної вимоги, оскільки судом неповно з`ясовано обставини справи.

При виконанні розрахунку 20 процентів річних позивачем неправильно визначено боргові періоди. З урахуванням того, що початок оплати слід розраховувати з наступного дня після отримання товару, загальна сума 20 процентів річних за період з 17.04.2019 по 16.04.2020 дорівнює 4 855 грн 00 коп. згідно з таким розрахунком:

- за накладними від 26.03.2019 на суму 5 977 грн 68 коп. за період з 17.04.2019 по 16.04.2020 1 197 грн 85 коп.,

- за накладною від 27.03.2019 на суму 587 грн 52 коп. за період з 18.04.2019 по 16.04.2020 117 грн 41 коп.,

- за накладною від 02.04.2019 на суму 908 грн 04 коп. за період з 24.04.2019 по 16.04.2020 178 грн 48 коп.,

- за накладними від 03.04.2019 на суму 6 330 грн 90 коп. за період з 25.04.2019 по 16.04.2020 1 240 грн 88 коп.,

- за накладною від 16.04.2019 на суму 1 269 грн 42 коп. за період з 08.05.2019 по 16.04.2020 239 грн 77 коп.,

- за накладними від 17.04.2019 на суму 9 985 грн 58 коп. за період з 09.05.2019 по 16.04.2020 1 880 грн 61 коп..

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд наведеного не врахував, обставини, які господарський суд визнав встановленими в установленому порядку не доведені.

З огляду на викладене рішення господарського суду підлягає частковому скасуванню.

Інші доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом, спростовуються вищевикладеним та не впливають на юридичну оцінку обставин справи.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, спростовуються наведеними вище висновками апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2020 у справі №904/2350/20 скасувати частково;

- прийняти нове рішення;

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛГА-ЛОГІСТИК" задовольнити частково;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛГА-ЛОГІСТИК" 25 059 грн 14 коп. основного боргу, 4 204 грн 25 коп. пені, 4 855 грн 00 коп. двадцяти процентів річних, 401 грн 42 коп. інфляційних збитків, 3 200 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2 030 грн 60 коп, витрат зі сплати судового збору, видати наказ;

- в решті в позові відмовити;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛГА-ЛОГІСТИК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" 1 168 грн 66 коп. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 21.01.2021

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус

Суддя Л.П. Широбокова