ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3559/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 (70605, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, ) до Селянського (Фермерського) господарства Імпульс (67324, Одеська обл., Березіський р-н, с. Розквіт, вул. Центральна, буд. 4, )

про стягнення заборгованості за Договором поставки мінеральних добрив від 06.11.2018 № МК-МД-2 в розмірі 696 024,79 грн., з якої 425 573,10 грн. сума основного боргу, 15 746,20 грн. інфляційні втрати, 148 950,58 грн. штраф, 105 754,91 грн. - пеня

Представники:

Від позивача Бєлая О.С. (довіреність від 07.08.2020 № 110/20);

Від відповідача не з`явився.

Суть спору:

Приватне підприємство Бізон-Тех 2006 (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Селянського (Фермерського) господарства Імпульс (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки мінеральних добрив від 06.11.2018 № МК-МД-2 в розмірі 696 024,79 грн., з якої 425 573,10 грн. сума основного боргу, 15 746,20 грн. інфляційні втрати, 148 950,58 грн. штраф, 105 754,91 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 16.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.01.2021.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 546, 549, 550, 551, 552, 611 612, 625, 629, 691, 692 Цивільного кодексу України, статті 193, 229, 230, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки мінеральних добрив від 06.11.2018 № МК-МД-2 щодо оплати.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до підготовчого засідання.

11.01.2021 на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 04.01.2021 (вх. № 433/21) в якому СФГ «Імпульс» повідомив суд, що свої зобов`язання перед Позивачем не виконав у зв`язку із відсутністю грошових коштів, а тому позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до частини третьої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

06.11.2018 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки мінеральних добрив № МК-МД-2 (далі Договір від 06.11.2018) /а.с. 10-13/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 06.11.2018 у порядку, та на умовах, визначених цим договором та специфікаціями до нього, постачальник (Позивач) зобов`язався поставляти та передавати у власність покупцю мінеральні добрива, а покупець (Відповідач) зобов`язався з`являтися у місце поставки, приймати цей товар та оплачувати його постачальнику. Усі поставки постачальником покупцю мінеральних добрив до кінця року в якому був укладений цей договір, а також порядок їх оплати, регулюються цим договором.

Згідно із пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору від 06.11.2018 найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказується в специфікаціях до договору, які є невід`ємними його частинами. Кожна наступна специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього договору, і не скасовує та не змінює дію попередніх специфікацій ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. Якщо, в період дії цього договору, між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікац2ія на нього, то накладна на такий товар підписана представником покупця прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, а покупець зобов`язується оплатити такий товар на умовах, строки та в порядку, визначеному в цьому договорі. Застосовуючи умови договору для таких випадків (у т.ч. ті, що регулюють порядок індексації сум платежів за товар) сторони домовились в них замість слова специфікація застосовувати (читати) слово накладна. Усі підписані представником сторін в період дії цього договору специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю мінеральних добрив є невід`ємною частиною цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару по ним та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Пунктом 5.1 Договору від 06.11.2018 передбачено, що покупець зобов`язався повністю оплатити постачальнику товар на умовах попередньої оплати у строки та у розмірах, що визначені у специфікаціях. Якщо ж товар або якась його частина буде поставлена покупцю до його оплати постачальнику, то такий товар оплачується покупцем не пізніше наступного робочого дня після поставки йому товару. Такі ж строки діють, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару по накладній, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до Специфікації № 1 від 06.11.2018 до Договору поставки № МК-МД-2 від 06.11.2018 сторони погодили поставку аміачної селітри (мішок) імпорт на загальну суму 1 366 800,00 грн. Також сторони погодили, що товар оплачується покупцем в порядку, вказаному у договорі, та в такі строки: не пізніше 15 години 31.07.2019 /а.с. 15/.

На виконання вказаної специфікації Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 1 366 800,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 26.12.2018 № ЗП34945 /а.с. 17/.

Крім того, Позивачем додатково поставлено Відповідачу товар на загальну суму 828 449,75 грн., що підтверджується видатковою накладною від 10.12.2018 № ЗП34534 /а.с. 16/.

Отже, сума заборгованості Відповідача за Договором від 06.11.2018 складає 2 195 249,75 грн. (1 366 800,00 + 828 449,75 = 2 195 249,75).

13.08.2019 між Позивачем та Відповідачем укладено Угоду про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог /а.с. 18/

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 вказаної угоди, грошове зобов`язання ПП «Бізон-Тех 2006» перед СФГ «Імпульс» з оплати поставленого товару за Договором № АД-М-1502 від 04.04.2019 поставки пшениці станом на дату складання цієї Угоди становить 1 769 676,65 грн. Грошове зобов`язання СФГ «Імпульс» перед ПП «Бізон-Тех 2006» з оплати основного боргу за Договором поставки № МК-МД-2 від 06.11.2018 мінеральних добрив, станом на дату укладення цієї Угоди становить 2 195 249,75 грн. Після зарахування вимог за цією Угодою грошове зобов`язання СФГ «Імпульс» перед ПП «Бізон-Тех 2006» за Договором, що вказаним у п. 2 цієї Угоди, становить 425 573,10 грн. Сторони домовились, що вказана сума підлягає сплаті у порядку та строки, передбачені договором, що вказаний у п. 2 цієї угоди.

29.11.2019 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № МК-МД-2 віл 06.11.2018 відповідно до якої сторони дійшли згоди, зокрема, про наступне:

« 2. Покупець підтверджує, що станом на дату складання цієї Додаткової угоди сума простроченого грошового зобов`язання покупця перед постачальником з оплати отриманого за договором товару (основний непроіндексований борг) становить 425 573,10 грн.

3. Сторони домовились підпункт 6.1.4 Договору викласти в такій редакції: «За прострочення оплати поставленого і неоплаченого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення та додатково сплачує штраф у розмірі 35 % від суми простроченого грошового зобов`язання».

4.1 Покупець зобов`язується не пізніше 01.07.2020 в порядку, встановленому договором, сплатити постачальнику:

- суму основного боргу, вказану в пункті 1 цієї Додаткової угоди, разом із сумою індексації ціни товару;

- і додатково 117 178,35 грн., як частину суми штрафу, з метою часткової компенсації збитків, завданих постачальнику покупцем простроченням оплати товару за договором, що відбулось до моменту укладення цієї додаткової угоди. Вказана сума сплачується покупцем з таким призначенням платежу: «Частина суми штрафу за прострочення оплати товару за Договором № МК-МД-2 від 06.11.2018 року». Вказана сума може бути зменшена постачальником у разі дострокової сплати суми основного боргу разом із сумою індексації ціни товару».

А відтак, сума боргу Відповідача за Договором від 06.11.2018 у рахуванням Угоди про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.08.2019 та Додаткової угоди № 1 від 29.11.2019 складає 425 573,10 грн. (2 195 249,75 1 769 676,65 = 425 573,10).

Докази оплати в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до підпункту 6.1.4 пункту 6.1 Договору від 06.11.2018 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 29.11.2019) за прострочення оплати поставленого і неоплаченого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми грошового зобов`язання за кожний день прострочення та додатково сплачує штраф у розмірі 35 % від суми простроченого грошового зобов`язання.

Згідно із пунктом 6.2 Договору від 06.11.2018 сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності з вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) по таким зобов`язанням сторони згідно із ст. 259 Цивільного кодексу України збільшують до 3 (трьох) років.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 06.11.2018 за періоди з 01.08.2019 по 09.12.2020 складає суму в розмірі 105 754,91 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем /а.с. 8/.

Судом встановлено, що штраф відповідно до підпункту 6.1.4 пункту 6.1 Договору від 06.11.2018 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 29.11.2019) складає суму в розмірі 148 950,58 грн. (425 573,10 Х 35 % = 148 950,58).

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що інфляційні втрати за Договорами від 06.11.2018 за періоди з серпня 2019 року по жовтень 2020 року складають суму в розмірі 15 746,20 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем /а.с. 7/.

На підставі викладеного суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором поставки мінеральних добрив від 06.11.2018 № МК-МД-2 в розмірі 696 024,79 грн., з якої 425 573,10 грн. сума основного боргу, 15 746,20 грн. інфляційні втрати, 148 950,58 грн. штраф, 105 754,91 грн. пеня.

Відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193, частиною шостою статті 232, частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (Фермерського) господарства Імпульс (67324, Одеська обл., Березіський р-н, с. Розквіт, вул. Центральна, буд. 4, ) на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 (70605, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, ) 425 573,10 грн. (чотириста двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три гривні 10 коп.) суму основного боргу, 15 746,20 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок шість гривень 20 коп.) - інфляційних втрат, 148 950,58 грн. (сто сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 58 коп.) штрафу, 105 754,91 грн. (сто п`ять тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 91 коп.) - пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 5 220,19 грн. (п`ять тисяч двісті двадцять гривень 19 коп.)

3. Повернути з Державного бюджету України (ГУК в Од.обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 (70605, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, ) сплачену суму судового збору у розмірі 5 220,18 грн. (п`ять тисяч двісті двадцять гривень 18 коп.), який був зарахований в дохід бюджету за платіжним дорученням від 09.12.2020 № 7315 на суму 10 440,37 грн., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 916/3559/20.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25 січня 2021 р.

Суддя Ю.А. Шаратов