ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021м. ДніпроСправа № 904/6295/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС"

до СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА"АНТОНЕНКО В.П."

про стягнення 3164,98грн., з яких 592,50грн. трьох процентів річних та 2572,48грн. інфляційних втрат

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 16.11.2020 за вих.№16-3/11 до СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА"АНТОНЕНКО В.П." (далі - відповідач) про стягнення 3164,98грн., з яких 592,50грн. трьох процентів річних та 2572,48грн. інфляційних втрат.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/6295/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020.

Ухвалою від 25.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 28.12.2020.

18.12.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 15.12.2020 за вих.№15-1/12 про закриття провадження справі в якій просить суд провадження у справі №904/6295/20 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 3164,98грн. закрити на підставі частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

22.12.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 18.12.2020 за вих.№1-18/12 у якому просить суд провадження у справі №904/6295/20 закрити на підставі частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, строк для розгляду справи по суті розпочато.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 25.01.2020.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

25.01.2021 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач повідомив, що рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17 позовні вимоги позивача задоволені та з відповідача на користь позивача стягнуто пеню, три проценти річних, інфляційні втрати, судовий збір та витрати на адвокатські послуги. Загальна сума стягнення складає 45765,57грн.

03.11.2017 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17, яка набрало законної сили, видано накази.

Постановами Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 01.03.2018 відкрито виконавчі провадження №55906652 та №55908420 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 03.11.2017 по справі №911/2403/17.

Постановами Криворізького РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 01.03.2018

завершено виконавчі провадження №55906652 та №55908420 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 03.11.2017 по справі №911/2403/17, у зв`язку із тим, що 28.02.2018 відповідачем згідно платіжного доручення №298 від 28.02.2018 погашено заборгованість у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17 позивач нарахував відповідачу:

- три проценти річних за загальний період прострочення з 29.09.2017 по 27.02.2018 на загальну суму 592,50грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з жовтня 2017 року по лютий 2018 року на загальну суму 2572,48грн.

Звертаючись до господарського суду із заявою від 15.12.2020 за вих.№15-1/12 про закриття провадження у справі позивач повідомив, що 14.12.2020 на адресу останнього надійшли документи з яких вбачається визнання позовних вимог та зарахування однорідних позовних вимог.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач наголошує на відсутності предмету спору з огляду на таке.

Позивач заявив кредиторські вимоги до відповідача в частині сплати трьох процентів річних та інфляційних втрат, які нараховано у зв`язку із неналежним виконанням рішення Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17.

Водночас, відповідач мав кредиторські грошові вимоги до позивача в частині сплати трьох процентів річних та інфляційних втрат, які нараховано у зв`язку із невиконанням ухвали Господарського суду Одеської області у справі №916/1908/17 від 04.02.2019 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/1908/17 від 17.02.2020. Дана вимога отримана відповідачем від СФГ "ПАВЕЛ" у відповідності до умов договору про відступлення права вимоги №1 від 30.11.2020.

Таким чином, за зобов`язанням, яке виникло у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2403/17 від 22.09.2017 позивач є кредитор, а відповідач є боржником.

За зобов`язанням, що виникло у зв`язку з невиконанням позивачем ухвали Господарського суду Одеської області у справі №916/1908/17 від 04.02.2019 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/1908/17 від 17.02.2020 позивач є боржником, а СФГ "ПАВЕЛ" кредитором. Проте, право вимоги СФГ "ПАВЕЛ" як кредитор відступило відповідачу у справі.

Отже, відповідач дійшов висновку, що вимоги сторін є зустрічними, а тому відповідач здійснив залік зустрічних однорідних вимог направивши позивачу заяву від 01.12.2020 за вих.№01-12/2020.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Наявність основної заборгованості. 2. Наявність грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем. 3. Правомірність нарахування трьох процентів річних і інфляційних втрат. 4. Правомірність визнання відповідачем заявлених позовних вимог та їх зустрічне зарахування.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Наявність основної заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП на користь позивача 8217,17грн. пені, 30311,76грн. інфляційних втрат, 5336,64грн. трьох процентів річних.

Крім цього, з відповідача на користь позивача стягнуто 1100,00грн. витрат на адвокатські послуги та 800,00грн. судового збору.

Відтак, за рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17 солідарно з відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП на користь позивача стягнуто 43865,57грн.

Крім цього, з відповідача на користь позивача стягнуто 1900,00грн.

03.11.2017 Господарським судом Київської області видано накази про примусове виконання рішення від 22.09.2017 по справі №911/2403/17, яке набрало законної сили 29.10.2017.

01.03.2018 відкрито виконавче провадження з виконання наказів №911/2403/17 від 03.11.2017, що підтверджується постановою ВП №55906652 від 01.03.2018 та постановою ВП №55908420 від 01.03.2018 про відкриття виконавчого провадження.

01.03.2018 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказів №911/2403/17 від 03.11.2017, у зв`язку з повним виконанням боржником виконавчого документу до відкриття виконавчого провадження, згідно платіжного доручення №298 від 28.02.2018, що підтверджується постановою ВП №55906652 від 01.03.2018 та постановою ВП №55908420 від 01.03.2018 про закінчення виконавчого провадження.

Отже, звертаючись з даною позовною заявою до господарського суду в якості основної заборгованості у загальній сумі 45765,57грн., на яку нараховано три проценти річних та інфляційні втрати, позивач визначив:

- 8217,17грн. пені;

- 5336,64грн. трьох процентів річних;

- 30311,76грн. інфляційних втрат;

- 800,00грн. судового збору;

- 1100,00грн. витрат на адвокатські послуги.

2. Наявність грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем.

Грошовим зобов`язанням, за змістом статей 524, 533-535 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Логічним є висновок, що пеня, три проценти річних та інфляційні втрати стягнуті зокрема з відповідача на користь позивача за рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17 є правовими наслідками порушення відповідачем грошового зобов`язання, а не грошовим зобов`язанням.

Крім цього, стягнуті з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на оплату адвокатських послуг не є грошовим зобов`язанням, а є судовими витратами розподіленими судом за результатами вирішення спору.

Відтак, господарський суд констатує відсутність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем в межах справи №904/6295/20.

3. Правомірність нарахування трьох процентів річних і інфляційних втрат.

Господарський суд наголошує, що положення статті 625 Цивільного кодексу України, регулюють наслідки порушення грошових зобов`язань, а не будь-яких зобов`язань.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2017 по справі №911/2403/17 фактично застосовано до відповідача наслідки порушення грошових зобов`язань.

Господарський суд визнає неправомірною позицію позивача нараховувати три проценти річних та інфляційні втрати на заборгованість по сплаті пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат, судового збору та витрат на оплату адвокатських послуг.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги не є доведеними та є такими, що не підлягають задоволенню.

4. Правомірність визнання відповідачем заявлених позовних вимог та їх зустрічне зарахування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (пункт 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що визнання відповідачем позовних вимог не ґрунтується на вимогах Закону, а відтак не визнається господарським судом.

З огляду на заявлення неправомірних вимог підстави для їх зустрічного зарахування відсутні.

Таким чином, підстави для закриття провадження відсутні, у зв`язку із чим заява позивача від 15.12.2020 за вих.№15-1/12 про закриття провадження справі та клопотання відповідача про закриття провадження у справі, яке викладено у відзиві від 18.12.2020 за вих.№1-18/12 задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 220, 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ.

У задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 03187, місто Київ, ПРОСПЕКТ АКАДЕМІКА ГЛУШКОВА, будинок 40, офіс 315; Ідентифікаційний код юридичної особи: 38039872) до СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА"АНТОНЕНКО В.П." (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 53021, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, село Тернівка; Ідентифікаційний код юридичної особи: 21925452) про стягнення 3164,98грн., з яких 592,50грн. трьох процентів річних та 2572,48грн. інфляційних втрат відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 03187, місто Київ, ПРОСПЕКТ АКАДЕМІКА ГЛУШКОВА, будинок 40, офіс 315; Ідентифікаційний код юридичної особи: 38039872).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Дата підписання та складення повного судового рішення - 25.01.2021.

Суддя І.В. Петренко