ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021м. ДніпроСправа № 904/5724/20

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя

до Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 33 276 823,28 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Дворніков А.О., адвокат

Від відповідача: Чіняєва О.М., адвокат

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради заборгованість у розмірі 33 276 823,28 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 29 419 771,50 грн.;

- пеня у розмірі 2 869 850,97 грн.;

- 3 % річних у розмірі 591 411,01 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 395 789,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №317-ДЭ-ПрТЭС постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення від 04 січня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 16.12.2019 по 30.09.2020 у сумі 591 411,01 грн. та інфляційні збитки за січень-вересень 2020 року у розмірі 395 789,80 грн.

На підставі пункту 6.3 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію у розмірі 2 869 850,97 грн. за загальний період з 16.12.2019 по 20.09.2020.

Відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає, що станом на 01.12.2020 загальна дебіторська заборгованість за спожиту теплову енергію споживачів підприємства складає 80 635 425,51 грн. з ПДВ. та проводиться претензійно - позовна робота. Враховуючи неналежне виконання зобов`язань споживачами теплової енергії лівобережної частини міста перед відповідачем, останній не мав можливості своєчасно сплатити заборгованості на користь позивача. Крім того, заборгованість спричинила також різниця в тарифах. У зв`язку з особливостями технологічного циклу постачання теплової енергії, відповідач не може придбавати теплову енергію у іншого постачальника, ніж позивач. В результаті цього відповідач буде змушений звертатись до повноважних органів з метою отримання бюджетних коштів для погашення заборгованості, яка утворилась внаслідок різниці в тарифах. Однак, для отримання цих коштів необхідний значний проміжок часу, оскільки виділення таких коштів має бути заплановане в бюджеті на 2021 рік.

У відповіді на відзив позивач просить врахувати наступне:

- укладаючи у 2016 році договір №317-ДЭ-ПрТЭС постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення від 04 січня 2016 року відповідач прийняв на себе зобов`язання виконувати його умови та своєчасно здійснювати платежі за отриману теплову енергію, а натомість продовжує систематично не виконувати договірні зобов`язання. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 № 904/2235/19 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 106502080,24грн, виконання якого було відстрочено до 11.09.2020. Однак відстрочення не надало бажаних результатів та стало поштовхом для подальшого ігнорування договірних зобов`язань;

- відповідач має змогу проводити претензійно-позовну роботу, направлену на стягнення заборгованості зі своїх кінцевих споживачів (населення лівобережної частини м. Дніпро, в т. ч. з юридичних осіб-боржників), тобто користуватися наданим йому діючим законодавством правом на звернення до суду;

- відповідач має можливість проводити роботу з виконавчою службою щодо примусового виконання раніше прийнятих рішень, спрямовану на фактичне отримання коштів від вищезазначених кінцевих споживачів. За наявності неналежної роботи КП "Коменергосервіс" зі своїми кінцевими споживачами - населенням щодо стягнення дебіторської заборгованості, не проведення роботи по встановленню економічно обґрунтованих тарифів для підприємства, не можуть бути прийняті доводи КП "Коменергосервіс" про його залежність від кінцевого споживача, який несвоєчасно здійснює розрахунки;

- наслідком недобросовісного виконання договірних відносин з боку відповідача стало збільшення дебіторської заборгованості по 2-м аналогічним договорам, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до господарського суду з позовними заявами (справи № 904/5599/20 та № 904/5600/20). Загальний розмір основного боргу за Договорами, які є предметом розгляду у цих справах, з урахуванням основного боргу по справі № 904/5724/20, станом на 01.10.2020 складає 38 491 928,36 грн.;

- щодо посилання КП "Коменергосервіс" на різницю між тарифами за 1 Гкал, починаючи з лютого 2019 року, позивач звертає увагу на те, що обов`язок по економічному обґрунтуванню тарифів в договірних зобов`язаннях між КП "Коменергосервіс" та їх кінцевими споживачами лежить саме на КП "Коменергосервіс" . При цьому, за період виникнення заборгованості - з січня 2020 по березень 2020 року, для КП "Коменергосервіс" вже були встановлені тарифи для кінцевих споживачів з урахуванням тарифів, встановлених для ДТЕК Придніпровська ТЕС. Крім того, відповідно до Порядку формування тарифів (Постанова НКРЕКП) передбачено відшкодування втрат підприємств, що виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Тобто в тарифи, що встановлені для КП "Коменергосервіс" постановою НКРЕКП від 14.01.2020 №80, включено суму різниці в тарифах, що виникла за період їх розгляду, що спростовує твердження відповідача щодо виникнення заборгованості, в тому числі внаслідок різниці в тарифах.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2020 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 листопада 2020 року. З 24.11.2020 відкладено підготовче засідання на 16.12.2020.

04 грудня 2020 року від Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради до господарського суду надійшли:

- клопотання про зменшення розміру нарахованої до стягнення АТ "ДТЕК Дніпроенерго" пені на 100% та клопотання про відстрочення виконання рішення по справі № 904/5724/20 на один рік.

Ухвалою суду від 16.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/5724/20 на тридцять днів по 25.01.2021; відкладено підготовче засідання у справі на 11 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 11.01.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду в цей же день за письмовою згодою сторін. У судовому засіданні 11.01.2021 оголошувалась перерва до 21.01.2021.

У судовому засіданні 21.01.2021 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2016 Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго" (виробником) укладено з КП "Коменергосервіс" (теплопостачальною організацією) договір №317-ДЭ-ПрТЭС постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення та додаткові угоди до нього № 1 від 31.05.2016, № 2 від 21.11.2016, № 3 від 23.02.2018, № 4 від 05.03.2018, № 5 від 06.12.2018, за умовами п.1.1 якого виробник зобов`язався виробляти та безперервно постачати (за винятком нормативно встановлених перерв) теплопостачальній організації теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб населення в необхідних йому обсягах, а теплопостачальна організація - оплачувати отриману теплову енергію за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених вищезазначеним договором.

На виконання умов пункту 4.3 договору, з урахуванням протоколу розбіжностей виробник щомісяця, до 3-го числа місяця, наступного за звітним, оформлює та передає для підписання теплопостачальній організації акт розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях, який теплопостачальна організація повинна підписати та повернути протягом двох діб. Як виняток, згідно письмового звернення теплопостачальної організації, може бути складений акт коригування розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В пункті 5.4., 5.5. договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. По закінченню кожного розрахункового періоду, до 3-го числа місяця, наступного за звітним, виробник оформлює та передає для підписання теплопостачальній організації акт про кількість відпущеної теплової енергії для потреб інших споживачів, згідно із пунктами 4.2., 4.3. зазначеного договору, який теплопостачальна організація повинна підписати та повернути протягом двох діб.

У пункті 5.7 договору визначено, що розрахунки за теплову енергію здійснюються теплопостачальною організацією в 5-ти денний термін від дати підписання акту про кількість відпущеної теплової енергії для потреб інших споживачів за розрахунковий період.

В пункті 6.3.5 договору сторони погодили, що теплопостачальна організація несе відповідальність за порушення строків розрахунків за теплову енергію у виді пені, яка нараховується у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми, що залежить до оплати за кожен день прострочення платежу до дня повного виконання зобов`язання.

24.01.2019 позивач направив відповідачу повідомлення про зміну тарифів на теплову енергію, її транспортування та постачання, які вводяться в дію з 08.02.2019 (а.с.47 том 1).

На виконання умов цього договору позивач у період листопада 2019 року, з 2020 року по березень 2020 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 44890122,47 грн, що підтверджується актами розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях та актами про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення, а саме:

1. Акт розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях за листопад 2019 року від 30.11.2019 у кількості 13379,42 Гкал для населення, 2223,11 Гкал бюджетні установи, 1 380,74 Гкал інші споживачі;

- акт про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за листопад 2019 року від 30.11.2019 на суму 11 294 585,26 грн., в т.ч. ПДВ 1 882 430,88грн. (а.с.48 том 1), яка розрахована наступним чином:

13 379,42 Гкал (кількість теплової енергії) х 703,48грн. (тариф) = 9 412 154,38 грн.

9 412 154,38 грн. х 20% = 1 882 430,88 грн.

9 412 154,38 грн. + 1 882 430,88 грн. = 11 294 585,26 грн.

З урахуванням часткової сплати та заліку узгодженої суми на загальну суму 11 103 386,26 грн., залишок боргу складає - 191 199,00 грн. (11 294 585,26грн. - 11 103 386,26грн.);

2. Акт розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях за січень 2020 року від 31 січня 2019 року у кількості 15 513,68 Гкал для населення, 2309,55 Гкал бюджетні установи, 1732,65 Гкал інші споживачі (а.с.72 том 1);

- акт про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 13 096 276,33 грн., в т.ч. ПДВ 2 182 712,72 грн. (а.с.73 том 1), яка розрахована наступним чином: 15 513,68 Гкал (кількість теплової енергії) х 703,48 грн. (тариф) = 10 913 563,61 грн.

10 913 563,61 грн. х 20% = 2 182 712,72 грн.;

10 913 563,61 грн. + 2 182 712,72 грн. = 13 096 276,33 грн.

З урахуванням часткової сплати та заліку узгодженої суми на загальну суму 4 343 051,71 грн., залишок боргу складає - 8 753 224,62 грн. (13 096 276,33грн. - 4 343 051,71грн.);

3. Акт розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях за лютий 2020 року від 29 лютого 2020 року у кількості 15 180,83 Гкал для населення, 2589,72 Гкал бюджетні установи, 1 657,19 Гкал інші споживачі (а.с.108 том 1);

- акт про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 12 815 292,35 гри., в т.ч. ПДВ 2 135 882,06 грн., яка розрахована наступним чином: 15180,83 Гкал (кількість теплової енергії) х 703,48 грн. (тариф) = 10 679 410,29 грн.

10 679 410,29 грн. х 20% = 2 135 882,06 грн. ПДВ; 10 679 410,29 грн. + 2 135 882,06грн. = 12 815 292,35 грн.

З урахуванням заліку узгодженої суми на загальну суму 23 913,00 грн., залишок боргу складає - 12 791 379,35 грн. (12 815 292,35грн. - 23 913,00грн.).

4. Акт розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях за березень 2020 року від 31 березня 2020 року у кількості 9102,32 Гкал для населення, 1453,09 Гкал бюджетні установи, 1 004,56 Гкал інші споживачі (а.с.114 том 1);

- акт про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 7 683 968,53 грн., в т.ч. ПДВ 1 280 661,42 грн. Вартість розрахована наступним чином: 9 102,33 Гкал (кількість теплової енергії) х 703,48 грн. (тариф) = 6 403 307,11 грн.; 6 403 307,11 грн. х 20% = 1 280 661,42 грн. (ПДВ);

6 403 307,11 грн. + 1 280 661,42 грн. = 7 683 968,53 грн.

З урахуванням викладеного, заборгованість за період: листопад 2019 року, січень березень 2020 року складає 29 419 771,50 грн. (191 199,00 грн. + 8 753 224,62 грн. + 12 791 379,35 грн. + 7 683 968,53 грн.).

Заборгованість за поставлену теплову енергію сплачена не була.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29 419 771,50 грн., пеню у розмірі 2 869 850,97 грн.; 3 % річних у розмірі 591 411,01 грн.; інфляційні втрати у розмірі 395 789,80 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір від 04.01.2016 є договором поставки теплової енергії, тому до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі такого договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини про купівлю-продаж.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами прийнятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки теплової енергії та наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушене зобов`язання.

Згідно з частиною першого статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна, сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За пунктом 5.7 договору розрахунки за теплову енергію здійснюються відповідачем у 5-ти денний термін від дати підписання акту про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за розрахунковий період.

Зі змісту наданих позивачем актів про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за розрахунковий період убачається, що строк оплати вартості поставленої теплової енергії настав:

- за актом про кількість відпущеної теплової енергії за листопад 2019 року від 30.11.2019 на суму 11 294 585,26 грн. - 05.12.2019, прострочка виконання настає з 06.12.2019;

- за актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 13 096 276,33 грн. - 05.02.2020, прострочка настає з 06.02.2020;

- за актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за лютий 2020 від 29.02.2020 на суму 12 815 292.3 5 грн - 05.03.2020;

- за актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 7 683 968,53 грн. - 06.04.2020 (оскільки граничний строк оплати настає 05.04.2020, яких є вихідним днем, строк оплати, в силу положень частини 5 ст. 254 ЦК України, переноситься на перший за ним робочий день); прострочка за цим актом настає з 07.04.2020.

Позивач частково сплатив заборгованість за цим договором, залишок несплаченої суми становить 29 419 771,50 грн.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Доказів оплати вартості поставленої теплової енергії у сумі 29 419 771,50 грн. станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 29 419 771,50 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 546 ЦК України (в/редакції, яка діяла станом на дату укладення договору оренди) виконання зобов`язання може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), заставою поручительством. Крім того, неустойка водночас є мірою відповідальності у порушення зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен сплатити кредиторові у разі невиконання неналежного виконання зобов`язання, зокрема в разі прострочення виконання.

За змістом п.6.3.5 п.6.3. розділу 6 договору теплова організація несе відповідальність, за порушення строків розрахунків за теплову енергію у вигляді сплати пені у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми, що належить до оплати за кожен день прострочки платежу до дня повного виконання зобов`язання.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нарахована пеня в сумі 2 869 850,97грн за загальний період прострочення з 16.12.2019 по 20.09.2020.

1) Так, за актом про кількість відпущеної теплової енергії за листопад 2019 року від 30.11.2019 на суму 11 294 585,26 грн. пеня за період прострочки з 16.12.2019 по 12.06.2020 складає 473 181,70 грн.

При обчисленні пені за актом від 30.11.2019 позивачем допущено помилку в розрахунку пені на суму боргу 10 488 585.26грн. за період з 27.12.2019 по 10.01.2020, не враховано, що кількість днів у 2019 році - 365 та у 2020 році - 366. За розрахунком суду пеня складає 116 168,21грн: 10 488 585,26грн.х(13,5%х2)х15.

На суму 191199,00грн за період з 06.03.2020 по 12.06.2020 пеня складає 9350,98грн.

В іншій частині розрахунок пені за актом від 30.11.2019 є вірним.

Таким чином, стягненню за цим актом підлягає пеня в сумі 473 181,7грн.

2) За актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 13 096 276,33 грн. пеня складає 977 377,29грн.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку встановлено, що при обчисленні пені позивачем допущено помилку:

за період з 11.06.2020 по 12.06.2020 на суму 10 691 795,62 грн. х(8%х2):366х2=8179,52грн (позивачем нараховано 9348,02грн, оскільки невірно застосовано ставку НБУ, яка у спірному періоді з 12.06.2020 складає 6%);

за період з 29.07.2020 по 04.08.2020 на суму 9680224,62грн.х (6%х2):366х7= 22216,91грн. (за розрахунком позивача 25390,75грн). В іншій частині розрахунок виготовлено вірно.

3) За актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за лютий 2020 від 29.02.2020 на суму 12 815 292,35 грн пеня складає 949479,76грн, тобто розрахунок є вірним.

4) За актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 7 683 968,53 грн. пеня складає - 465237,00грн. розрахунок зроблено вірно.

Таким чином, стягненню підлягає пеня у сумі 2 865 275,75грн (473181,7грн + 977 377,29грн.+ 949479,76грн+465237,00грн).

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані 3 % річних у розмірі 591 411,01 грн. та інфляційні втрати у розмірі 395 789,80 грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого Індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою правильності нарахування трьох відсотків річних судом встановлено, що при обчисленні трьох відсотків річних за актом про кількість відпущеної теплової енергії для потреб населення за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 13 096 276,33 грн позивачем невірно визначено кількість днів прострочення при нарахуванні за період з 29.07.2020 по 04.08.2020, вказано 8 днів, а вірним є кількість днів прострочення - 7. Таким чином, за період з 29.07.2020 по 04.08.2020 на суму 9680224,62грн три відсотка складають 5554,23грн (9680224,62грнх3%/366х7). За цим актом три відсотки річних складають 210 990,99грн.

В іншій частині розрахунок відсотків за актами про кількість відпущеної теплової енергії помилок не містить.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума трьох відсотків річних 590 617,55грн (57696,00грн + 210990,99грн.+ 214 229,03грн+107 701,53 грн).

Перевіркою правильності нарахування втрат від інфляції порушень вимог чинного законодавства та умов договору на теплопостачання судом не виявлено, тож, вимога про стягнення втрат від інфляції у сумі 395 789,8грн підлягає задоволенню.

За викладеного, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення основної заборгованості в сумі 29 419 771,50 грн., пені у сумі 2 865 275,75грн, 3 % річних у сумі 590 617,55грн та втрати від інфляції у сумі 395 789,80 грн., а всього 33271454,6 грн.

В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідач просить суд зменшити розмір пені на 100% та відстрочити виконання судового рішення строком на один рік.

Клопотання про зменшення розміру заявленої пені до 100% та відстрочення виконання судового рішення обгрунтовані тим, що:

відповідач є соціально значущим підприємством в життєдіяльності міста Дніпро, є виконавцем послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання споживачів лівобережної частини міста Дніпро з покладенням на нього функцій транспортування та постачання теплової енергії;

заборгованість відповідача перед позивачем становить більше 100 мільйонів гривень, що дає останньому можливість ініціювати процедуру банкрутства відповідача та ставить під ризик початок чергового опалювального сезону. Все майно, що перебуває на балансі відповідача є власністю територіальної громади міста Дніпро, як власника підприємства, відповідно у відповідача відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення суду по справі;

згідно звіту про фінансові результати за 2019 рік, підприємство є збитковим, збиток складав 80220000,00грн, а згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2020 року підприємство має збиток у сумі 32397000,00грн.:

загальна дебіторська заборгованість за спожиту теплову енергію споживачів КП "Коменергосервіс" складає 80635425,51грн з ПДВ;

порівняно з 2018 роком, для абонентів відповідача з приладами обліку теплової енергії її відпускну ціну було зменшено на 18,31 грн./Гкал, для абонентів без приладів обліку ціна за 1 кв.м. опалювальної площі була зменшена на 0,48 грн. Зазначена різниця в тарифах спричинила наявність заборгованості перед позивачем не з вини відповідача, оскільки в зв`язку з особливостями технологічного циклу постачання теплової енергії, відповідач не може придбавати теплову енергію у іншого постачальника, а ніж позивач. В результаті цього відповідач буде змушений звертатись до повноважних органів з метою отримання бюджетних коштів для погашення заборгованості, яка утворилась внаслідок різниці в тарифах. Однак, для отримання цих коштів відповідачу також необхідний значний проміжок часу, оскільки виділення таких коштів має бути заплановане в бюджеті на 2021 рік;

в зв`язку з встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, пов`язані із пандемією СОVID-19, карантинні заходи в Україні мали значний вплив на розрахунки за постачання теплової енергії;

наразі в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області окрім даної, перебувають ще 2 справи стосовно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлену теплову енергію за іншими договорами: справа № 904/5600/20 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором постачання теплової енергії № 318-ДЗ-ПрТЗС в сумі 5 896 098,90 грн., та справа № 904/2095/19 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором постачання теплової енергії № 319-ДЗ-ПрТЗС в сумі заборгованості в розмірі 4 079 530,32 грн.;

враховуючи поступове щомісячне надходження від споживачів більшого розміру плати за теплову енергію з початком опалювального сезону 2020-2021рр, наявність інших проваджень про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, надання коштів з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах, відповідач зможе здійснити сплату заборгованості за рішенням суду в цій справі.

За приписами ст. 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, під винятковістю слід розуміти такі обставини, які дозволяють суду при обов`язковому застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором або законом, їх зменшити, а не в будь-якому випадку, в разі подання стороною у справі клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Також слід зауважити, що штрафні санкції за своєю природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий, тому слід розуміти, що передбачені законом санкції будуть застосовані в разі порушення зобов`язань, а їх зменшення скоріше є виключенням.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи клопотання відповідача про зменшення неустойки на 100%, слід зазначити, що посилання заявника на те, що Комунальне підприємство є соціально значущим підприємством в життєдіяльності міста Дніпро, є виконавцем послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання споживачів лівобережної частини міста Дніпро з покладенням на нього функцій транспортування та постачання теплової енергії, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності.

При цьому, суд наголошує, що організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Зменшення обігових коштів відповідача не впливає на обов`язковість належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Також суд наголошує, що визначення значності суми пені, з урахуванням норм матеріального права, які підлягають застосуванню в даному випадку, а саме ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, може порівнюватись лише з розміром збитків кредитора.

Згідно звіту про фінансові результати за 2019 рік, на який посилається відповідач, збиток складав 80220 000,00грн, а згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2020 року підприємство має збиток у сумі 32397000,00грн. При цьому, загальна дебіторська заборгованість за спожиту теплову енергію споживачів КП "Коменергосервіс" складає 80635 425,51грн з ПДВ. Тож за умови належного виконання своїх обов`язків щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку зі своїх кінцевих споживачів дебіторська заборгованість у повній мірі погашає збиток підприємства у розмірі 32397000,00грн.

Щодо різниці в тарифах за 1 Гкал, починаючи з лютого 2019 року, слід зазначити, що станом на січень-березень 2020 року для відповідача вже були встановлені тарифи для кінцевих споживачів з урахуванням тарифів, встановлених для ДТЕК Придніпровська ТЕС. Тобто, в тарифи, що встановлені для КП "Коменергосервіс" постановою НКРЕКП від 14.01.2020 №80, включено різницю в тарифах, що виникла за період їх розгляду (протилежне не доведено відповідачем).

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком.

За відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість зменшити розмір стягуваної пені до 100%.

Щодо відстрочення виконання судового рішення на один рік.

Відповідно до частини першої статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Тому виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Виходячи з приписів ст. 331 ГПК України, підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, в тому числі враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

У ч.3 ст.331 ГПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідачем до клопотання про відстрочення виконання судового рішення надані копії: Статуту підприємства, Звіту про стан розрахунків за спожиту теплову енергію; Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) 2019 рік; Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2020 року; рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 19 від 22.01.2019, довідки № 1012 від 02.12.2020.

З аналізу наданих доказів убачається, що відповідач надав докази, що підтверджують його неприбутковість і, як наслідок, незадовільний фінансовий стан. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження можливості виконати свої зобов`язання після спливу зазначеного строку. Відтак, відповідачем не доведено, що його заява обґрунтована реальними намірами виконати рішення суду, а не зумовлена бажанням ухилитися від його виконання.

Як вище встановлено судом, прострочення виконання відповідачем свого зобов`язання з оплати поставленої позивачем продукції, виникло в період з листопада 2019 року, січня 2020 року по березень 2020 року на підставі договору №317-ДЭ-ПрТЭС постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення від 04 січня 2016 року. У 2019 році рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 по справі № 904/2235/19 з відповідача на користь позивача за невиконання вищезазначеного договору вже було стягнуто заборгованість на загальну суму 106 502 080,24 грн., виконання якої було відстрочено до 11.09.2020 року. Однак відстрочка виконання цього рішення не призвела до повного його виконання після 11.09.2019.

Таким чином вбачається, що до заяви про відстрочення виконання судового рішення, відповідач надав докази, що підтверджують його неприбутковість і, як наслідок, незадовільний фінансовий стан. Інформації щодо джерел його фінансових надходжень у період відстрочки виконання рішення для сплати боргу перед позивачем (прибуток від господарської діяльності, продаж активів, кредитні кошти тощо) відповідачем до суду не надано.

Обґрунтовуючи реальну можливість виконання своїх зобов`язань, відповідач посилається на рішення Дніпровської міської ради від 16.12.2020 № 13/1-2 "Про бюджет Дніпровської міської територіальної громади на 2021 рік". Виконання цього рішення, на думку відповідача, надасть можливість здійснити у повному обсягу погашення наявної у відповідача перед позивачем заборгованості, після отримання бюджетних коштів у сумі 120 000 000,00грн запланованих в бюджеті на 2021 рік. Між тим, згідно п.3.7. вказаного рішення міської ради, кошти у сумі 120 000 000,00грн. виділяються Комунальному підприємству "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради не на погашення заборгованості перед кредиторами, а на внески до статутного капіталу підприємства.

Суд також зазначає, що посилання заявника на введення на території України карантинних заходів, як на підставу для відстрочення виконання рішення, є загальновідомою обставиною, проте всі громадяни та підприємства, установи та організації України знаходяться в однаковому становищі, тому позивач у справі також знаходиться в несприятливому економічному становищі, а отже правомірно очікує на сплату йому боргу за рішенням суду.

З огляду на те, що судові рішення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні прийматись на підставі дійсних обставин та норм чинного законодавства, суд вважає безпідставними посилання відповідача в якості підстав для відстрочення рішення суду на один рік на те, що поступове щомісячне надходження від споживачів більшого розміру плати за теплову енергію з початком опалювального сезону 2020-2021рр, наявність інших судових справ про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів дозволить підприємству отримати належні кошти, які ним будуть спрямовані на виконання рішення суду та погашення присудженої до стягнення заборгованості перед позивачем.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження існування реальної можливості виконання рішення суду після спливу строку, на який заявник просить відстрочити його виконання.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що клопотання відповідача не спрямоване на забезпечення фактичного, повного виконання рішення суду, а отже, його задоволення матиме наслідком лише необґрунтовану затримку виконання рішення, що негативно вплине на права та охоронювані законом інтереси позивача у даній справі.

За викладених вище обставин, клопотання відповідача про відстрочку виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 499 071,82 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради про стягнення 33 276 823,28 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, вул. Артільна, буд.6-Б, ідентифікаційний код 36639101) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова,20, ідентифікаційний код 00130872) заборгованість в сумі 29 419 771 (двадцять дев`ять мільйонів чотириста дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят одна) грн 50 коп., пеню у сумі 2 865 275 (два мільйона вісімсот шістдесят п`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн 75коп, 3 % річних у сумі 590 617 (п`ятсот дев`яносто тисяч шістсот сімнадцять) грн 55коп, втрати від інфляції у сумі 395 789 (триста дев`яносто п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 80 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 499 071 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч сімдесят одна) грн 82 коп., видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні клопотання Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.01.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва