ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"26" січня 2021 р. Справа№ 910/12985/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020

у справі № 910/12985/20 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України

до Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України

про стягнення 325173,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/12985/20 позов задоволено повністю

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суд міста Києва від 30.11.2020 і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 апеляційна скарга у справі № 910/12985/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/12985/20 подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду, а матеріали справи знаходяться в Господарському суді місті Києва, суд апеляційної інстанції ухвалою від 12.01.2021 витребував матеріали справи № 910/12985/20 у Господарського суду міста Києва.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги закріплено в статті 258 ГПК України.

Згідно з частиною 3 даної статті до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; докази сплати судового збору; докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів у судах усіх інстанцій.

В частині 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

При дослідженні матеріалів справи № 910/12985/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду встановлено, що апеляційна скарга від імені Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України підписана представником Якусик Д.В. На підтвердження повноважень поіменованої особи до апеляційної скарги була додана довіреність від 15.01.2019.

Проте довіреність, яка додана до апеляційної скарги на підтвердження наявності у Якусика Д.В. повноважень представляти інтереси Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України в судах, не містить інформації про те, що поіменована особа наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини 3 статті 56 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина перша статті 7 Закону №755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), інформація про особу, що підписала апеляційну скаргу Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України відсутня.

В матеріалах справи № 910/12985/20 відсутня і посадова інструкція особи, яка підписала апеляційну скаргу, та яка є локальним (внутрішнім) нормативно-правовим актом, яким регулюються відносини з питань праці відповідно та у межах актів трудового законодавства, а отже не відноситься до документів, визначених частиною четвертою статті 56 ГПК України, якими можливо підтвердити повноваження вказаної особи на самопредставництво.

Водночас, згідно з пунктом 4 статті 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Колегією суддів Північного апеляційного господарського суду встановлено, що апеляційна скарга Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України підписана її представником Якусик Д.В., яка діяла на підставі довіреності без надання доказів на підтвердження того, що Д.В. Якусик має статус адвоката.

З огляду на наведене вище, оскільки до матеріалів апеляційної скарги Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України не додано доказів на підтвердження того, що Якусик Д.В. у даній справі має право відповідно до закону представляти Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України у якості представника за довіреністю як адвокат або в порядку самопредставництва, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню.

Згідно з пунктом 5 статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо, зокрема, апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Керуючись статтями 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду апеляційну скаргу Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/12985/20.

2. Матеріали справи № 910/12985/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов