ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р.м. Харків Справа № 922/3587/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши заяву Фермерського господарства "Оріль-Агро" про ухвалення додаткового судового рішення (вх.№ 916 від 16.01.2021) по справі

за позовом Фермерського господарства "Оріль-Агро", смт. Орілька, Харківська область
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лозова, Харківська область 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область
про стягнення 50771,02 грн.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

3-ї особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.01.2021 у справі № 922/3587/20 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (64660, Харківська область, смт. Панютине, м. Лозова, вул. Заводська, буд. 5, ідентифікаційний код 40081305) на користь Фермерського господарства "Оріль-Агро" (64640, Харківська область, Лозівський район, смт. Орілька, вул. 40 років Перемоги, буд. 7, кв. 1, ідентифікаційний код 39117830) суму матеріальної шкоди у розмірі 27535,68 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1140,12 грн. В решті позову відмовлено.

16 січня 2021 року Фермерське господарство "Оріль-Агро" надало до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення (вх.№ 916), згідно якої просить суд винести додаткове рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 3254,40 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2021 прийнято до розгляду заяву Фермерського господарства "Оріль-Агро" про ухвалення додаткового судового рішення та призначено її до розгляду в судовому засіданні на "25" січня 2021 р. о 12:30.

Представники учасників справи в призначене на "25" січня 2021 р. о 12:30 судове засідання не з`явилися.

Представник позивача, через канцелярію суду 22.01.2021 за вх.№ 1566, надав клопотання про розгляд заяви без участі представника позивача.

Представник відповідача, через канцелярію суду 22.01.2021 за вх.№ 1606, надав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та розглядати заяву без участі представника відповідача. При цьому представник відповідача вказував, що відповідачем не підтверджено розмір судових витрат в розмірі 6000,00 грн., оскільки позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу надано Договір про надання правової допомоги від 25.02.2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Вілеон» та ФГ «Оріль-Агро», та Угоду до договору про надання правової допомоги від 25.02.2020 року, яка складена 25.02.2020 року, і відповідно до п. 2 цієї Угоди Клієнт повинен сплатити попередню оплату в розмірі 6000,00 грн., але згідно платіжного доручення №1168 від 19.05.2020 року ФГ «Оріль-Агро» сплатило лише 5625,00 грн. Також, у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача зазначав про завищення вартості наданих послуг за представництво інтересів позивача під час судового засідання 30.11.2020.

Розглянувши заяву Фермерського господарства "Оріль-Агро" про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем надано до суду:

- копію Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020;

- копію Додаткової угоди від 25.02.2020 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020;

- копію рахунку на оплату № 27 від 28.04.2020;

- копію Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.01.2021 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020 та Додаткової угоди від 25.02.2020;

- копію платіжного доручення № 1168 від 19.05.2020 на суму 5625,00 грн.

Згідно умов укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Вілеон» (далі - Адвокатське об`єднання) та Фермерським господарством "Оріль-Агро" (далі - Клієнт) Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020, предметом даного договору є надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги Клієнту.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 25.02.2020 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе обов`язок щодо підготовки та ведення судової справи щодо стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоди спричиненої ДТП, що сталася 22.11.2019.

Згідно п. 2 Додаткової угоди від 25.02.2020 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020, за надання правової допомоги за цим договором сторони встановили погодинну оплату з розрахунку 1200,00 грн.

Відповідно до п. 3.3. Договору про надання правової допомоги № б/н від 25.02.2020, факт надання послуг та виконання робіт за договором, а також їх вартості (розмір гонорару) фіксується сторонами в актах приймання передачі виконаних робіт та наданих послуг

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.01.2021, сума витрат за надані послуги складає 6000,00 грн.

Втім, згідно платіжного доручення № 1168 від 19.05.2020 Фермерським господарством "Оріль-Агро" було перераховано Адвокатському об`єднанню за юридичні послуги суму у розмірі 5625,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

При цьому суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та те, що позивачем було сплачено Адвокатському об`єднанню 5625,00 грн. витрат на професійну допомогу згідно платіжного доручення № 1168 від 19.05.2020, суд вважає, що сума у розмірі 5625,00 грн. становить співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позов у справі було задоволено частково, суд дійшов висновку про покладення на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" витрат Фермерського господарства "Оріль-Агро" на професійну правничу допомогу в розмірі 3051,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Фермерського господарства "Оріль-Агро" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити у справі № 922/3587/20 додаткове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (64660, Харківська область, смт. Панютине, м. Лозова, вул. Заводська, буд. 5, ідентифікаційний код 40081305) на користь Фермерського господарства "Оріль-Агро" (64640, Харківська область, Лозівський район, смт. Орілька, вул. 40 років Перемоги, буд. 7, кв. 1, ідентифікаційний код 39117830) 3051,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В решті заяви Фермерського господарства "Оріль-Агро" про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту додаткового рішення.

Повне додаткове рішення складено "25" січня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/3587/20