ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2021р. Справа №905/902/20

за позовом Комунального підприємства "Центр поводження з тваринами", м.Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна",

м.Маріуполь

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди в сумі 178840,00 грн.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Макарова Ю.В.

Суддя Устимова А.М.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: Чижик К.М., Рябко Р.О.

від відповідача: Варічева Л.С.

В засіданні суду брали участь:

1. Стислий зміст позовних вимог:

Комунальне підприємство "Центр поводження з тваринами", м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь, про:

- визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» () інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» () в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» (випуск новин від ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за посиланням: http://novosti.donbass.tv/ua/vTemva/view/2020/02/20/23298/, а також на офіційній сторінці телеканалу в соціальній мережі Facebook за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_2 / та відеохостингу YouTube за посиланням:

ht:tps://www.youtube.com/'watch?v=cttlqUcguOBk, а саме визнати недостовірними такі висловлювання:

«Полювання на чотирилапих. У Лимані замість безпритульних собак відловили хатніх, адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень. Жителі кинулися рятувати домашніх улюбленців. Чи вдалося визволити тварин?».

«Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. ОСОБА_1 каже не дав забрати з будки чіповану охороницю тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса». «Шестимісячна «Вольта» вже не вибігає за поріг підприємства, бо звідти, розповідають енергетики, їхню охоронницю викрали комунальники на білій газелі». «Шо это за дела такие и тем более какие мы бродячие?». «Зоозахисної організації в місті не має, а повернути собаку люди так і не змогли, тож звернулися по допомогу до Слов`янських волонтерів».

«Вдалося волонтерам визволити і «Рекса». Його забрали мало не з подвір`я, розказує власниця тварини ОСОБА_2 . Вона сподівається, більше такого не станеться». «...пускай даже две собаки стерилизуют на эти деньги, все равно ж будет лучше, чем просто вот так вот ездить отлавливать их и убивать».

«Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені».

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» () у строк не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну інформацію у наступний спосіб: зачитати резолютивну частину судового рішення про спростування недостовірної інформації в ефірі телеканалу «Донбас» в програмі «Час новин Донбасу» у час виходу цієї програми у телеефір (з урахуванням повторів), з опублікуванням випуску програми на офіційному веб-сайті http://donbass.tv у відповідному розділі.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» на користь Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» упущеної вигоди у розмірі 78840,00 грн.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» на користь Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розповсюдження відповідачем в ефірі телеканалу "Донбас" в програмі "Час новин Донбасу" серед необмеженого кола осіб відомостей, які не відповідають дійсності, принижують та завдають шкоду немайновим правам позивача - його діловій репутації, що призвело до матеріальних збитків у господарських договірних відносинах з контрагентами.

2. Стислий зміст відзиву відповідача:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» відхиляються і не визнаються відповідачем, враховуючи наступне:

- позивач не надав належні або допустимі докази про наступні обставини: що відповідач 20.02.2020р. на телевізійному каналі, логотипом якого є позначення «ДОНБАС», у програмі «Час новин Донбасу» , на сайті youtube.com та на сайті facebook.com у мережі Інтернет у мережі Інтернет поширив інформацію саме про позивача;

- створення інформаційних сюжетів, журналістами відповідача, є реалізацією прав встановлених ст.ст.2, 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст.25 Закону України «Про інформацію». Відповідач вважає, що метою (темою) інформаційних сюжетів є висвітлення саме суспільно важливої інформації, якою, на думку відповідача, серед інших є проблемні аспекти захисту від страждань і загибелі тварин унаслідок жорстокого поводження з ними, захист їх природних прав та укріплення моральності й гуманності суспільства;

- відповідач вважає, що інші засоби масової інформації постійно висвітлюють зазначену тему в своїх інформаційних сюжетах та публікаціях, оскільки жорстоке поводження з тваринами не притаманне українському суспільству, а факти такого поводження, як неприпустимі, в свою чергу, обумовлюють великий інтерес як глядачів так і читачів до передач і публікацій на зазначену тему;

- програми під назвою «Час новин Донбасу» не має серед продукції відповідача. Серед додатків до позовної заяви відсутні докази про те, що відповідачем надавався позивачу відеозапис передачі «Час новин Донбасу» (ефір від 20.02.2020р.);

- на думку відповідача, додаток 1 до позову не може вважатися належним і допустимим доказом обставин, на які посилається позивач в обґрунтування свої позовних вимог, оскільки копія спірного відеосюжету під назвою програми «Час новин Донбасу», яка підпадає під ознаки електронного доказу не засвідчена електронним цифровим підписом;

- єдиним належним підтвердженням того, що певна особа є власником сайту, можуть бути дані, отримані від адміністратора адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені, а також дані, отримані від реєстратора, який на підставі цивільно-правового договору, укладеного з реєстратором, здійснював реєстрацію відповідного доменного імені. Відповідач не є власником сайту www.youtube.com, на адресу якого посилається позивач у позовній заяві, як доказ обставини поширення спірної інформації стосовно нього відповідачем, докази зворотного позивачем до позовної заяви не надано;

- з публічно доступних джерел інформації, а саме в мережі Інтернет за адресою: https://uk.wilcipedia.org/wiki/Facebook, власником веб сайту facebook.com є компанія Facebook, Inc, головний офіс якої розташований в місті Менло-Парк, штат Каліфорнія, СІЛА. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що відповідач є неналежним відповідачем.

3. Стислий зміст відповіді позивача на відзив відповідача.

- зі змісту тверджень відповідача слід зробити висновок, що ним не заперечується факт поширення 20 лютого 2020 року спірного відеосюжету в ефірі телеканалу в програмі (телепередачі) «Час новин Донбасу»;

- у спірному відеосюжеті відповідач неодноразово наголосив, що викрадення домашніх тварин у місцевих мешканців міста Лиман Донецької області здійснюється працівниками підприємства позивача, відповідачем про це наголошувалось у висловлюваннях репортера та диктора;

- позивач за цією справою є комунальним підприємством міста Харків, створеним відповідно до рішення 34 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.06.2009р. №154/09 і є єдиним уповноваженим підприємством у сфері поводження з домашніми та безпритульними тваринами на території міста Харків, що використовує у найменуванні словосполучення «центр поводження з тваринами», жодних інших підприємств, установ і організацій з такою назвою у місті Харкові не існує;

- сам відповідач у спірному відеосюжеті вказав на те, що Харківський центр поводження з тваринами це комунальне підприємство, а саме у наступному висловлюванні закадрового коментатора: «Шестимісячна «Вольта» вже не вибігає за поріг підприємства, бо звідти, розповідають енергетики, їхню охоронницю викрали комунальники на білій газелі».

- позивачем разом із позовною заявою надано до суду примірник оригіналу відеосюжету від 20 лютого 2020 року, який було розповсюджено відповідачем в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі (телепередачі) «Час новин Донбасу» (« ІНФОРМАЦІЯ_3 ») у вигляді файлу формату MP4 з назвою «Випуск новин від 20 лютого 2020 року» (де спірний сюжет розпочинається з 12:33 та триває до 16:13), а також файл формату MP4 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який містить не увесь випуск новин, а лише сюжет стосовно позивача. Вказані файли завантажені позивачем за допомогою програмних засобів із мережі Інтернет, зокрема файл формату MP4 з назвою «Випуск новин від 20 лютого 2020 року» було завантажено із офіційного сайту телеканалу «Донбас» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 (завантаження здійснено 07.04.2020 об 10:07), а файл формату MP4 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 (завантаження здійснено 06.04.2020 об 16:15);

- відеозапис як різновид електронного документу може зберігатися в різних місцях збереження даних в електронній формі. У тому числі на портативних пристроях та мережі Інтернет. Відеозапис у форматі МР4 з назвою «Випуск новин від 20 лютого 2020 року» було завантажено позивачем із офіційного сайту телеканалу «Донбас» та за допомогою програмних засобів записано на оптичний диск, що означає, що відеозапис зберігається на кількох електронних носіях, а отже кожен із його примірників вважається оригіналом електронного документа. Зважаючи на це, позивачем під час подання позовної заяви у цій справі, було подано саме один із примірників оригіналу відеозапису, що повністю відповідає вимогам частини другої статті 96 ГПК України;

- щодо заяви свідка ОСОБА_3 , позивачем впродовж тривалого часу, а саме з моменту розповсюдження відповідачем недостовірної інформації, вживались заходи щодо встановлення можливих свідків у цій справі, що стало можливим (зважаючи на запроваджені карантинні обмеження у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19) лише 21.07.2020р., шляхом поїздки до міста Лиман Донецької області.

4. Стислий зміст заперечень відповідача щодо відповіді позивача на відзив:

- пояснення, міркування, аргументи не спростовують обставину, підтверджену відповідачем належними доказами (ліцензією на мовлення, з логотипом «Донбас», серія НР № 00216-м, термін дії 07.11.2022р.) доданими до відзиву, про те, що відповідач є телерадіоорганізацією;

- доказом публічного сповіщення в ефірі телевізійного каналу будь-якого відеозапису є оригінал такого відеозапису, який передавався в ефір телеканалу;

- доводи відповідача не спростовують доводу відзиву про те, що позивач не звертався до відповідача зі скаргою в порядку частини четвертої ст.48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» і що відповідачем надавався позивачу оригінал відеозаписів передач «Час новин Донбасу», які були в ефірі. До заяв позивача по суті справи, в тому числі і до відповіді, додано копії спірного відеосюжету, яка виготовлена самим позивачем;

- поширення відповідачем спірної інформації про позивача, з урахуванням обставини, що відповідач є телерадіоорганізацією, у формі телевізійного мовлення, а саме публічного сповіщення в ефірі 20.02.2020р., відповідно до вимого частини першої ст.77 ГПК України, не може підтверджуватись іншими засобами доказування, а саме показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , так як відповідно до положень частини четвертої ст.48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» така обставина має бути підтверджена виключно оригіналом спірного відеозапису;

- позивач помилково діййшов до висновку про те, що відповідачем у відзиві не заперечується факт поширення 20.02.2020р. спірного відеосюжету, при цьому у відзиві не заперечується наявності серед передач власного виробництва передачі «Час новин Донбасу».

- доводи відповіді не спростовують те, що відповідач не є власником сайту www.youtube.com на адресу якого посилається позивач в позовній заяві, як доказ обставини поширення спірної інформації стосовно нього відповідачем. Доводи відповіді не спростовують доводу відзиву про те, що відповідач не є власником сайту www.facebook.com на адресу якого посилається позивач в позовній заяві, як доказ обставини поширення спірної інформації стосовно нього відповідачем.

5. Стислий зміст письмових пояснень позивача.

- за твердженням позивача, відповідач помилково вважає, що ч.4 ст.48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначає коло засобів доказування та встановлює його стандарти, оскільки правове регулювання цієї норми вичерпується закріпленням обов`язку телерадіоорганізації записати і зберігати усі передачі, які нею транслювалися чи ретранслювалися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту;

- позиція відповідача у цій справі фактично зводиться до заперечення права позивача на судовий захист, оскільки, на його думку, обов`язковою передумовою звернення до суду за захистом недоторканості ділової репутації є звернення до телерадіоорганізації із скаргою у порядку ч.4 ст.48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення». Проте, незвернення до телерадіоорганізації зі скаргою щодо змісту передачі у 14-ти денний строк, не позбавляє особу права звернутися до суду за захистом права, порушеного внаслідок розповсюдження недостовірної інформації.

- Комунальне підприємство «Центр поводження з тваринами» скористалося правом на судовий захист та звернулося до суду із відповідною позовною заявою, то і збирання та подання доказів здійснювало в порядку, встановленому процесуальним законодавством.

6. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом першої інстанції:

Ухвалою суду від 15.05.2020р. відкрите провадження у справі №905/902/20, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11.06.2020р. об 11:15 год.

09.06.2020р. до суду від представника відповідача надійшла заява про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву від 05.06.2020р. та клопотання від 05.06.2020р. про відкладення підготовчого засідання.

11.06.2020р. до суду від представника відповідача повторно надійшла заява про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву від 05.06.2020р. та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 11.06.2020р. відкладено підготовче засідання на 08.07.2020р.

11.06.2020р. до суду від позивача надійшли пояснення щодо вимог ухвали господарського суду Донецької області від 15.05.2020р.

01.07.2020р. до суду від відповідача надійшла заява про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

07.07.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відзив на позов.

Ухвалою суду від 08.07.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 27.07.2020р. та задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

08.07.2020р. до суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

09.07.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 06.07.2020р.

27.07.2020р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів, від відповідача у двох примірниках надійшло повідомлення про відмову від надання відомостей на поставлені запитання позивача №К-0575 від 24.07.2020р.

Ухвалою суду від 27.07.2020р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10.08.2020р. о 14:30 год. та задоволено клопотання Комунального підприємства "Центр поводження з тваринами", м.Харків щодо витребування доказів шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду з відповідно оформленим супровідним листом надати до матеріалів справи документи.

Ухвалою суду від 29.07.2020р. виправлено описку в тексті ухвали господарського суду Донецької області від 27.07.2020р. по справі №905/902/20, а саме, у вступній частині вищезазначеної ухвали суду замість дати винесення ухвали 28.07.2020р. вказано вірну дату 27.07.2020р.

29.07.2020р. до суду від відповідача надійшла заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, в одному із наступних судів, що знаходяться на території міста Києва: Господарський суд м. Києва, Господарський суд Київської області, Північний апеляційний господарський суд, Шостий апеляційний адміністративний суд та Київський апеляційний суд.

Ухвалою суду від 04.08.2020р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 04.08.2020р. призначено судову колегію для розгляду справи №905/902/20.

05.08.2020р. суддя Левшина Г.В. звернулась з доповідною про призначення судової колегії до керівника апарату господарського суду Донецької області.

05.08.2020р. розпорядженням №02-01/186 від 05.08.2020р. керівника апарату господарського суду Донецької області створено судову колегію, відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, новим складом суду визначено: Левшину Г.В., Макарову Ю.В. та Паляницю Ю.О.

07.08.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання про встановлення відповідачу строку для заперечень та на електронну адресу суду надійшло клопотання про дозвіл на проведення відеозапису (зйомки) попередніх та судових засідань журналістами ТОВ Телерадіокомпанія Україна (для телеканалів Україна та Донбас).

10.08.2020р. до суду від відповідача надійшло повідомлення про часткове виконання ухвали суду від 28.07.2020р. про витребування доказів та повідомлення про відсутність можливості подати доказ, який витребує суд, оформлене супровідним листом від 08.08.2020р. в двох примірниках, клопотання від 10.08.2020р. про ознайомлення з матеріалами справи та повторно клопотання від 06.08.2020р. про встановлення відповідачу строку для заперечень.

Ухвалою суду від 10.08.2020р. відкладено підготовче засідання на 16.09.2020р. о 14:30 год.

11.08.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання про дозвіл на проведення відеозапису (зйомки) попередніх та судових засідань журналістами ТОВ Телерадіокомпанія Україна (для телеканалів Україна та Донбас) та повторно повідомлення про часткове виконання ухвали суду від 28.07.2020р. про витребування доказів та повідомлення про відсутність можливості подати доказ, який витребує суд, оформлене супровідним листом від 08.08.2020р.

13.08.2020р. до суду від відповідача надійшла заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, в одному із наступних судів, що знаходяться на території міста Києва: Господарський суд м.Києва, Господарський суд Київської області, Північний апеляційний господарський суд, Шостий апеляційний адміністративний суд та Київський апеляційний суд від 12.08.2020р.

Ухвалою суду від 14.08.2020р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь про проведення судового засідання в режимі відеконференції задоволено та доручено забезпечення проведення відеоконференції по справі №905/902/20 Шостому апеляційному адміністративному суду.

19.08.2020р. до суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

31.08.2020р. до суду від відповідача надійшли заперечення від 27.08.2020р.

11.09.2020р. до суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.09.2020р. відкладено підготовче засідання на 05.10.2020 року о 15:00 год.

22.09.2020р. на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь надійшла заява від 18.09.2020р. про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon".

Листом господарського суду Донецької області від 24.09.2020р. повідомлено сторони про те, що суд має технічну можливість проведення підготовчого засідання у справі 05.10.2020р. о 15:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon".

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.10.2020р., змінено склад судової колегії з розгляду справи: головуючий суддя Левшина Г.В., судді Макарова Ю.В та Устимова А.М.

02.10.2020р. від позивача надійшли пояснення по справі від 02.10.2020р.

Ухвалою суду від 05.10.2020р. задоволено заяву відповідача від 18.09.2020р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 05.10.2020р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.10.2020р. о 14:00 год.

07.10.2020р. на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь надійшла заява від 06.10.2020р. про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon".

Ухвалою суду від 07.10.2020р. заяву відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою від 13.10.2020р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.11.2020 року о 15:30 год.

Листом суду від 17.11.2020р. та телефонограмами суду від 17.11.2020р. повідомлено сторони про те, що у зв`язку з дистанційною роботою члена судової колегії судді Устимової А.М. за фактичним місцем проживанням та у зв`язку з перебуванням судді Макарової Ю.В. на лікарняному, судове засідання 17.11.2020р. у справі №905/902/20 не відбудеться.

Ухвалою суду від 07.12.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь від 29.10.2020р. про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon" задоволено, призначено розгляд справи по суті на 22.12.2020 року о 14:00 год.

17.12.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

17.12.2020р. на електронну адресу суду від адвоката Чемеса В.М. надійшло повідомлення про завершення строку повноважень в якості представника відповідача.

У судове засідання 22.12.2020р., що відбувалось в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon", з`явились представники сторін, надали вступне слово. Оголошено перерву в судовому засіданні до 21.01.2021 року о 16:00 год.

В судове засідання 21.01.2021 року о 16:00 год. з`явилися сторони, судом та сторонами досліджено докази у справі, проведено судові дебати. При цьому, позивачем зроблено заяву про розподіл витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення.

7. Встановлені судом обставини справи:

Комунальному підприємству "Центр поводження з тваринами", м.Харків, позивачу, стало відомо про існування відеосюжету, знятого журналістами телеканалу "Україна" (відповідно до відомостей веб- ресурсу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, ліцензія на загальнонаціональне телемовлення та регіональне телемовлення телеканалу "Україна" видано саме ТОВ ТРК "Україна"), трансляція якого відбулась в ефірі телеканалу «Донбас» в межах програми «Час новин Донбасу» 20.02.2020р., під час якого звинувачено позивача в неправомірному примусовому вилученні приватних домашніх тварин у їх господарів та подальшому їх протиправному умертвінні.

Позивач вважає, що у межах даного відеосюжету вищевказану інформацію подано таким чином, що нібито між Комунальним підприємством та Лиманською міською радою Донецької області існують договірні відносини щодо надання послуг з вилову безпритульних тварин, вартість яких виділена позивачу з міського бюджету в розмірі 200000,00 грн. Проте, за твердженням позивача, поширені ТРК «Україна» відомості є хибними та не відповідають дійсності. При цьому, позивач вказує на те, що особа на відео, яка забирає тварину у місцевого мешканця, не є працівником Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами».

Як вказує позивач, в рамках відеосюжету відповідачем навмисно продемонстровано людей, нібито працівників Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами», які забирають тварини у місцевих мешканців. Співробітники телеканалу та інші невідомі особи, що беруть участь у відеосюжеті коментують дані обставини як вчинення протиправних дій з вилучення домашньої тварини у її власника. У позові Комунальне підприємство «Центр поводження з тваринами» наголошує на тому, що вказана людина жодного відношення до позивача не має, у трудових чи цивільних відносинах не перебуває.

На запит №177/0/267-20 від 24.02.2019 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» в листі від 11.03.2020р. №К-0280 повідомлено КП «Центр поводження з тваринами» про відсутність підстав для спростування інформації.

09.04.2020р. позивач звернувся із запитом №275/0/267-20 до Лиманського відділення Слов`янського відділу поліції щодо отримання публічної інформації про те, чи звертались мешканці м.Лиман та/або зоозахисники- волонтери міста до Лиманського ВП з заявами (повідомленнями) про таємне чи відкрите викрадення домашніх тварин (собак,котів) працівниками КП «Центр поводження з тваринами».

У відповіді від 23.04.2020р. №5535/60201-20 відділ поліції повідомив, що за вказаним запитом про кількість зареєстрованих звернень в період з 01.01.2020р. по 20.02.2020р., та про розпочаті досудові розслідування щодо фактів таємного чи відкритого викрадення домашніх тварин (собак, котів), а також чи звертались до відділення представники телеканалу «Донбас» щодо надання коментарів по фактам викрадення домашніх тварин. Лиманським ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області проведено перевірку. За наслідками відділом повідомлено, що за обліками Інформаційного порталу Національної поліції жодного факту звернення за вищезазначеними питаннями не виявлено.

Розповсюдження оспорюваної інформації, за доводами позивача, здійснено відповідачем шляхом: 1) передання по телебаченню, а саме в ефірі телеканалу 7 «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» (випуск від ІНФОРМАЦІЯ_7 ); 2) поширення у мережі Інтернет, а саме у соціальній мережі Facebook та відеохостингу YouTube. Недостовірну інформацію доведено до відома більше ніж декільком сотень осіб, про що свідчить кількість переглядів відеосюжету на відеохостингу YouTube (310 переглядів -дата звернення 03.05.2020р.), та кількість поширень в соціальній мережі Facebook (271 поширення - дата звернення 03.05.2020р.).

На підтвердження вказаних обставин позивачем представлено суду: 1) скрін-шоти інтернет сторінок офіційного сайту телеканалу «Донбас», офіційної сторінки соціальної мережі Facebook, відеохостингу YouTube, якими підтверджується розповсюдження спірного відеосюжету на вказаних веб-сайтах; 2) роздруковану інформацію із веб-сайту телеканалу «Донбас», розділ «Про канал», підрозділ «Про нас», де розміщено логотип телеканалу, а також роздрукований файл формату jpg з назвою «Логотип телеканала «Донбасе», який використано відповідачем у спірному відеосюжеті. (т.1 арк. спр.10-13).

Позивач зазначає, що вказані випуски завантажені ним за допомогою програмних засобів із мережі Інтернет, зокрема, файл формату MP4 з назвою «Випуск новин від 20 лютого 2020 року» із офіційного сайту телеканалу «Донбас» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 (завантаження здійснено 07.04.2020 об 10:07), а файл формату MP4 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із відеохостингу YouTube за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 (завантаження здійснено 06.04.2020 об 16:15).

На підтвердження таких обставин Комунальне підприємство "Центр поводження з тваринами", м.Харків представлено суду копію відповідного електронного доказу завантажені відеозаписи на електронному носії CD-R 700Mb. Зокрема, оптичний диск містить два файли формату MP4 за такими назвами: «Випуск новин від 20 лютого 2020 року»: 1) повний випуск новин за 20 лютого 2020 року (спірний сюжет розпочинається з 12:33 та триває до 16:13) 2) вирізаний аудіовізуальний сюжет «У Лимані замість безпритульних тварин відновлюють домашніх».

За приписами статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Як встановлено судом, при завантаженні диску, вищевказані файли скріплені електронним цифровим підписом.

Згідно з частинами 4-5 вищевказаної статті учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу.

В повідомленні від 08.08.2020р. про часткове виконання ухвали суду від 28.07.2020р. відповідач ствердив про відсутність можливості подати доказ, який витребує суд, зокрема, оригінал вищевказаних відеозаписів, оскільки станом на дату отримання ухвали оригінали всіх випусків новин за 20.02.2020р. в ефірі телеканалу «Донбас» відповідача, що виходили під назвою «Час новин Донбасу» не зберігалися по причині відсутності підстав для їх зберігання після 14 днів відповідно до статті 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Оскільки за формальними ознаками представлена позивачем копія електронного доказу відповідає вимогам процесуального законодавства, скріплена електронним підписом уповноваженої особи, підстави для відмови у долученні її до матеріалів справи відсутні, суд дійшов висновку про необхідність дослідження даного доказу в судовому засіданні 22.01.2021р. шляхом перегляду вміщених аудіовізуальних файлів в межах розгляду справи по суті.

За наслідками дослідження даного доказу судом встановлено наступне:

Відеозапис починається з трансляції та представлення логотипу назви програми «Время новостей Донбаса», у верхньому кутку назва каналу Донбас логотип телеканалу Україна, надалі з`являється репортер з наступною реплікою «Время новостей Донбаса, у студії ОСОБА_5 …..». Далі репортером на 13 сек. анонсовано, що в рамках даного випуску передбачається відеосюжет, зміст якого описано диктором наступними словами: «Полювання на чотирилапих. У Лимані замість безпритульних собак відновили 1 хатніх, адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень..».

На 00:12: 34 с. репортером висловлено першу оскаржувану позивачем цитату: «Полювання на чотирилапих. У Лимані замість безпритульних собак відновили 1 хатніх, адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень. Жителі кинулися рятувати домашніх улюбленців. Чи вдалося визволити тварин?».

00:13:08 с. диктором промовлено другу оскаржувану цитату: «Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. ОСОБА_1 каже не дав забрати з будки чіповану охороницю тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса».

В ході відеосюжету, а саме у часовому проміжку 00:13:12 00:13:17 продемонстровано розпорядження міського голови міста Лиман від 30.01.2020 №80 «Про надання дозволу на укладення договору». Зі змісту цього вбачається, що міським головою міста Лиман надано дозвіл Комунальному підприємству «Лиманський «Зеленбуд» на укладення договору без застосування авторизованого майданчика по об`єкту «Послуги з відлову безпритульних тварин» на суму 198835,00 грн. Натомість, при демонстрації даного розпорядження, голос за кадром прокоментував його таким чином, що даним розпорядженням надано кошти з місцевого бюджету саме позивачу на відлов безпритульних собак.

00:13:53 с. диктором промовлено оскаржувану цитату: «Шестимісячна «Вольта» вже не вибігає за поріг підприємства, бо звідти, розповідають енергетики, їхню охоронницю викрали комунальники на білій газелі».

00:14:00 с. місцевим жителем, представленим як потерпілий надано коментар, що оскаржується позивачем «Тринадцатого числа и эту попытались украсть и Фуньку нашу з гаража украли без предупреждения, без ничего. Шо это за дела такие и тем более какие мы бродячие?».

00:14:17 с. «Зоозахисної організації в місті не має, а повернута собаку люди так і не змогли, тож звернулися по допомогу до Слов`янських волонтерів».

00:14:36 с. «Вдалося волонтерам визволити і «Рекса». Його забрали мало не з подвір`я, розказує власниця тварини ОСОБА_2 . Вона сподівається, більше такого не станеться».

00:14:57 с. «...пускай даже две собаки стерилизуют на эти деньги, все равно ж будет лучше, чем просто вот так вот ездить отлавливать их и убивать».

00:15:08с. «Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені».

00:15:47 с. ОСОБА_3 - майстром виробничої дільниці з благоустрою територій Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» надано коментар з приводу наявності великої кількості скарг від місцевих жителів на агресивну поведінку тварин на вулицях, тоді як домашні собаки мають бути пристебнуті, з ошийниками та намордниками.

Наприкінці відеосюжету (час 00:18:33 с.) на екрані повторно логотип назви програми «Время новостей Донбаса», а також з`являється напис: "ТОВ «ТРК Україна» 2020, м.Маріуполь, вул.Харлампіївська 17/25. Авторський колектив проекту «Время новостей Донбасса».

Відповідно до ст.ст.73, 88 Господарського процесуального кодексу України одним із засобів доказування є показаннями свідків, що письмово викладається в нотаріально посвідченій заяві свідка.

Позивачем надано до матеріалів справи нотаріально посвідчену 21.07.2020р. заяву свідка ОСОБА_3 , яка є майстром виробничої дільниці з благоустрою територій Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» та 20 лютого 2020 року в ефірі телеканалу «Донбас» в передачі «Время новостей Донбасса» (Телерадіокомпанія «Україна») надала коментар журналісту (репортеру) телеканалу «Донбас» щодо запитуваної ним ситуації, яка склалася щодо вилову домашніх тварин у місті Лиман Донецької області. Зокрема, у відповідній заяві, остання підтвердила, що до неї дійсно зверталися співробітники телеканалу «Донбас» (Телерадіокомпанія «Україна») з проханням надати офіційний коментар щодо ситуації з вилову домашніх тварин на території міста Лиман Донецької області. Такий коментар був наданий та висвітлений у поширеному відеосюжеті ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телеканалу «Донбас» в передачі «Время новостей Донбасса» (Телерадіокомпанія «Україна»). ОСОБА_3 повідомила, що після поширеного в передачі відеосюжету, до неї, як до посадової особи Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» неодноразово надходили усні звернення жителів міста щодо коментування неприпустимих дій Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» на території міста Лиман Донецької області.

Також, позивач представив суду заяву свідка від 27.02.2020р. директора Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» Цибульки Юлії Григорівни. За твердженням останньої із спірним відеосюжетом вона ознайомилась під час перегляду по телебаченню в день його випуску в ефірі, а саме 20.02.2020р., після чого було прийнято рішення звернутися до суду з позовом про спростування недостовірної інформації, оскільки характер подачі інформації у спірному сюжеті є вкрай негативним. Між комунальним підприємством, керівником якого вона є, та муніципальною владою міста Лиман Донецької області ніколи не існувало жодних договірних відносин щодо вилову безпритульних тварин у цьому місті, працівники очолюваного мною підприємства не відвідували місто Лиман Донецької області з мстою вилову гам безпритульних тварин. Директор зазначила, що спірний відеосюжет завдав значної шкоди діловій репутації Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами», так як відносини з контрагентами значно погіршилися, а Комунальне підприємство «Чугуївський комунальний комплекс» розірвало укладений між нами господарський договір, при чому чітко і недвозначно зазначивши, що таке рішення ним прийнято за результатами ознайомлення із розповсюдженим в соціальних мережах спірного відеосюжету.

Таким чином, позивач стверджує про те, що право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин сформувалась негативна оцінка підприємницької діяльності Комунального підприємства, яка безпосередньо впливає на стан господарських відносин контрагентами. Поширена інформація принижує авторитет позивача не тільки у місті Лиман Донецької області, а й на території усієї держави. Недостовірна інформація позиціонує Комунальне підприємство як таке, що вчиняє кримінальні правопорушення проти власності, безпідставно отримує бюджетні кошти та протиправно умертвляє домашніх тварин.

Зважаючи на наявність складу цивільного правопорушення, сума упущеної вигоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу внаслідок протиправних дій відповідача складає 78840, 00 грн. Крім цього, зважаючи на наявність порушеного права та враховуючи вимоги розумності і справедливості позивач також вимагати відшкодування моральної шкоди та оцінює її в розмірі 100000,00 грн.

9. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Там же зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності господарського судочинства (ст.14 ГПК України), позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканність ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно зі статтею 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Відповідно до статті 275 Цивільного кодексу України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту належать, наприклад, спростування недостовірної інформації (стаття 277 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 статті 32 Конституції України гарантовано кожному судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Інформація, тобто документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі, є видом нематеріальних благ, щодо якого можуть виникати цивільні права і відносини. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Основні правила щодо ведення інформаційної діяльності, тобто одержання, використання, поширення та зберігання інформації і захисту прав суб`єктів інформаційних відносин містяться у статтях 32 і 34 Конституції України, а також у Цивільному кодексі України та Законі України "Про інформацію".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про інформацію", приписи якої кореспондуються з частиною 1 статті 200 Цивільного кодексу України, під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом розуміється - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про інформацію"до основних принципів інформаційних відносин відноситься достовірність і повнота інформації.

Відтак, виходячи зі змісту статті 277 Цивільного кодексу України і статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Аналогічна правова позиція викладена у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи".

Тобто, лише встановлення судом наявності всіх чотирьох елементів правопорушення в їх сукупності може мати наслідком притягнення відповідача до відповідальності за поширення недостовірної інформації, в той час як відсутність одного із елементів такого правопорушення свідчить про відсутність в діях відповідача складу такого правопорушення.

Статтею 45 ГПК України визначено що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про телебачення та радіомовлення", телерадіоорганізація - зареєстрована у встановленому законодавством порядку юридична особа, яка на підставі виданої Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення ліцензії на мовлення створює або комплектує та/чи пакетує телерадіопрограми і/або передачі та розповсюджує їх за допомогою технічних засобів мовлення.

Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення відповідачу - ТОВ «ТРК Україна» видана ліцензія на мовлення серія НР №00216-м (т.1 а.с.128).

Відповідно до ст.59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація, зокрема, зобов`язана: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію.

Зокрема, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого власником вебсайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до вебсайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 52-1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власники вебсайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних вебсайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе: а) повне ім`я або найменування власника вебсайту та постачальника послуг хостингу; б) повну адресу місця проживання або місцезнаходження власника вебсайту та постачальника послуг хостингу; в) контактну інформацію власника вебсайту та постачальника послуг хостингу, у тому числі адресу електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на вебсайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) контактну інформацію власника вебсайту, передбачену пунктом «в» цієї частини.

Відповідно до офіційного веб -сайту телеканалу «Донбас» Ьtftp://donbass.tv він позиціонує себе як сайт Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА». Зокрема, такий висновок слід зробити з аналізу відомостей, які розміщені у розділах сайту за назвою: «Структура власності» та «Політика конфіденційності та захисту персональних даних» (повідомлення про надання інформації про структуру власності за формою № 1 та копія політики конфіденційності додаються). В розділі веб-сайту «Про канал» у підрозділі «Про нас» зазначено, що канал знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Харлампіївська 17/25, що збігається із місцезнаходженням юридичної особи TOB «ТРК «Україна» (відомості ЄДР). Можливість дослідження структури власності юридичної особи з метою для підтвердження приналежності веб-сайту певній особі при вирішенні питання про належність відповідача у вказаній справі підтверджена правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 12.11.2019 у справі №904/4494/18.

Разом з тим, підтвердженням розміщення відеосюжету зі спірною інформацією на сайті, власником якого є відповідач, є скріншот з сайту офіційного веб сайту телеканалу «Донбас» (арк. справи 10), на якому відображені логотипи сайту, каналу ТОВ «ТРК «Україна» та зафіксований фрагмент відеосюжету, який збігається із сюжетом аудіовізуального твору, розміщеного на електронному носії - CD-R.

Доцільність та можливість прийняття у якості належних та допустимих доказів скріншотів сайті узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у справі № 923/566/19 від 14 травня 2020р.

Отже, з огляду на викладене вище слід зробити висновок про те, що саме відповідач є фактичним власником та наповнювачем веб-сайту - fattp://donbass.tvi. Наявні у відесюжеті логотип назви програми «Время новостей Донбаса», напис: "ТОВ «ТРК Україна» 2020, м.Маріуполь, вул.Харлампіївська 17/25. Авторський колектив проекту «Время новостей Донбасса»» свідчить про те, що саме відповідач є автором та розповсюджувачем на відеохостингу та в соціальній мережі спірного відеосюжету ТОВ «ТРК «Україна», а тому ТОВ "ТРК Україна" є належним відповідачем у справі. Доводи відповідача на заперечення даних обставин відхиляються судом.

Щодо твердження відповідача про те, що у відеосюжеті йде мова не про позивача, останні спростовуються наступними репліками диктора:

«…Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. Олександр каже не дав забрати з будки чіповану охоронник тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса». «Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені…».

Відповідно до ст.48 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" кожна телерадіоорганізація-ліцензіат зобов`язана вести журнал обліку передач, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій). У журналі обліку передач фіксуються: дата випуску, час початку і закінчення передачі; назва і тема передачі; прізвище авторів і ведучих передачі; мова передачі. Журнал обліку передач зберігається телерадіоорганізацією протягом року з дня останнього запису в ньому.

В матеріалах справи (арк.спр.11-12 т.2) наявний витяг з журналу обліку передач телеканалу «Донбас» ТОВ «Телерадіокомпанія Україна», відповідно до якого в ефірі за 20.02.2020р. об 01:27, 03:53, 08:31, 18:00, 19:25, 21:31, 23:41 відбувалась трансляція програми «Время новостей Донбаса».

Згідно ч.ч.4-5 ст.48 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Отже, доказом публічного сповіщення в ефірі телевізійного каналу відповідної передачі є її повна та незмінна форма, запис якої здійснено телерадіоорганізацією.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.06.2019р. у справі №404/1691/16-ц.

Як визначено в останньому реченні статті 96 Господарського процесуального кодексу України якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Натомість, як було зазначено вище, за наслідками дослідження поданого позивачем електронного носія - CD-R з вміщеними двома файлами формату MP4, встановлено наявність відеозапису повного випуску новин за 20 лютого 2020 року та вирізаний аудіовізуальний сюжет «у Лимані замість безпритульних тварин відловлюють домашніх».

В ході перегляду відеозапису повного випуску новин за 20.02.2020р. суд встановив, що у верхньому куті екрану наявне позначення: "Телеканал Донбас", наявний логотип каналу ТРК Україна. Наприкінці відеосюжету (час 01:00:44) на екрані з`являється напис: "ТОВ «ТРК Україна» 2020, м.Маріуполь, вул.Харлампіївська 17/25. Авторський колектив проекту «Время новостей Донбасса».

Спірний сюжет розпочинається з 12:33 та триває до 16:13, в ході якого встановлено факт поширення спірної інформації, визначеної позивачем, промовляння дикторами та іншими учасниками спірних реплік та цитат.

Таким чином, представлений відеозапис є цілісним аудіовізуальним твором, а висловлювання репортера та диктора (голос за кадром), які містять спірну інформацію, є частиною цього аудіовізуального твору.

Відтак, зважаючи на об`єктивні законні підстави неможливості надання суду оригіналу спірного відео сюжету (сплив 14 денного строку його зберігання), враховуючи цілісність та наповненість за формою та змістом дослідженого аудіовізуального твору, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відповідність оригіналу представленої суду копії вказаного електронного доказу, а тому зазначений електронний носій - CD-RW слід вважати належним та допустимим доказом, що підтверджує факт поширення відповідачем в мережі Інтернет інформації ТОВ «ТРК «Україна».

Отже, суд відхиляє посилання відповідача щодо неналежності поданого електронного доказу.

При цьому, суд погоджується з правовою позицією позивача про те, що встановлений законом 14 денний строк зберігання трансльованої передачі та ненадходження у даний термін скарги щодо їхнього змісту не позбавляє права зацікавлених оскаржити його в судовому порядку. Як наслідок, посилання відповідача на незвернення позивача із скаргою на вказані передачі у відповідності до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не можуть обумовлювати наявність підстав для відмови у прийнятті вищевказаних доказів, оскільки чинним законодавством України не передбачено, що докази розповсюдження телепрограм можуть бути отримані виключно в порядку, передбаченому вищезазначеним Законом.

Згідно ч.1 ст.91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Частиною 1 статті 94 Цивільного кодексу України передбачено право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

У абзаці 2 пункту 5 Інформаційного листа "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" №01-8/184 від 28.03.2007 Вищий господарський суд України роз`яснив, що діловою репутацією юридичної особи є престиж її фірмового (комерційного) найменування, торгових марок та інших належних їй нематеріальних активів серед споживачів її товарів і послуг. Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів. Зазначені дії завдають майнової та моральної шкоди суб`єктам господарювання, а тому ця шкода за відповідними позовами потерпілих осіб підлягає відшкодуванню за правилами статей 1166 та 1167 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Отже, зважаючи на вищенаведені приписи, одним з основних питань, які підлягають вирішенню у справах про захист честі, гідності та ділової репутації, є оцінка інформації, поширенням якої позивач обґрунтовує свою позицію. В даному випадку необхідно виходити з того, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи відомості, які не відповідають дійсності, є твердженнями про факти і події, які не мали місця у реальності у час, до якого відносяться оспорювані відомості.

За наслідками дослідження аудіовізуального твору, суд дійшов висновку, що викладена в межах спірного відео сюжету інформація не має характеру оціночних суджень, інформація стосується конкретних подій, конкретної особи, повідомляється чітко, точно та є констатацією факту з боку кореспондентів телеканалу.

Разом з тим, системний аналіз положень Законів України «Про захист тварин від жорстокого поводження», а саме статей 15, 24, 299, якими регламентовано порядок діяльності притулків для тварин, порядок вилову та тимчасову ізоляцію домашніх тварин, ознаки та наслідки жорсткого поводження з тваринами, свідчать про те, що авторами сюжету при викладенні обставин та наданні характеристики дій позивача здійснено низку підмін понять, представлено факти та обставини, що протирічать даним нормативним приписам (щодо наявності договірних відносин з місцевою владою, щодо фінансування, щодо вчинення злочинів позивачем за відсутності звернень до правоохоронних органів).

Наведене, в свою чергу, свідчить про те, що неправомірні, безпідставні та необґрунтовані публічні звинувачення комунального підприємства у вчинення протиправного суспільно значимого діяння принижують його ділову репутацію.

Згідно зі статтею 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Телерадіоорганізація зобов`язана розглянути заяву у семиденний термін з дня її надходження, якщо інше не передбачено законодавством України. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагмента програми чи передачі або надати копію запису фрагмента з відповідною оплатою. Якщо в телерадіоорганізації відсутні достатні докази того, що поширені нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана терміново їх спростувати. Спростування повинно бути поширено тією ж телерадіоорганізацією і в такій же програмі чи передачі, що й відомості, які не відповідають дійсності, або в інший час за домовленістю з особою, права якої були порушені. У спростуванні має бути зазначено, які відомості не відповідають дійсності, коли і в якій програмі чи передачі вони були поширені телерадіоорганізацією. Якщо громадянин чи юридична особа надали текст спростування, то він підлягає поширенню за умови його відповідності вимогам цього Закону. Скорочення чи інші зміни в тексті спростування, поданого заявником, без його згоди не допускаються. Про передбачуваний термін поширення та зміст тексту спростування телерадіоорганізація зобов`язана повідомити заявника. У разі відмови телерадіоорганізації від спростування вона зобов`язана терміново повідомити про це заявника.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів.

Відсутність з боку відповідача поданих контраргументів на спростування факту поширення вищевказаної інформації з відповідними підтверджувальними доказами, свідчить про наявність мотивів визнання поданих позивачем доказів поширення недостовірної та такої, що принижує ділову репутацію інформації більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у даній справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність, обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» інформацію», поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» та в частині зобов`язання відповідача спростувати недостовірну інформацію у в ефірі телеканалу «Донбас» в програмі «Час новин Донбасу» у час виходу цієї програми у телеефір.

З приводу вимог позивача про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію інформації, розміщеної саме на сайті за посиланням: http://novosti.donbass.tv/ua/vTemva/view/2020/02/20/23298/, а також на офіційній сторінці телеканалу в соціальній мережі Facebook за посиланням: https://www.facebook.eom/donbasstv/videos/i 91.42/ та відеохостингу YouTube за посиланням: ht:tps://www.youtube.com/'watch?v=cttlqUcguOBk, суд відмовляє у задоволенні їх у такий спосіб, оскільки оспорювані відеозаписи на вказаних веб-сторінках відсутні.

Щодо вимог позивача про стягнення упущеної вигоди у розмірі 78840,00 грн. суд виходить з наступного.

Як встановлено, звертаючись з вимогою про відшкодування шкоди завданої порушенням ділової репутації позивач посилається на лист контрагента Комунального підприємства «Чугуївський комунальний комплекс», за замістом якого останнє з відкритих джерел інформації (відеосюжет відповідача на його сторінці в соціальній мережі Face book та відеохостингу YouTube) дізналось, що позивач інколи вчиняє протиправні дії у відношенні до домашніх та безпритульних тварин. Крім того, Комунальне підприємство «Чугуївський комунальний комплекс» зазначило, що до нього звернулись місцеві зоозахисники з вимогою розірвати договір з Комунальним підприємством «Центр поводження з тваринами». На підставі цього, як зазначає позивач, Комунальне підприємство «Чугуївський комунальний комплекс» вирішило припинити господарські відносини з позивачем та розірвати вказаний вище договір на суму 78840,00 грн., який і було розірвано шляхом підписання відповідної додаткової угоди від 19.03.2020р. (копія угоди додається).

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналогічні приписи закріплені у ст.224 та ч.1 ст.225 ГК України, за якими учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Так, у разі упущеної вигоди мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Незважаючи на те, що неодержаний прибуток це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання відповідних доходів.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що останній не надав суду жодних доказів, які б свідчили про наявність втрат майнового характеру, що настали у зв`язку з поширенням відповідачем оспорюваних відомостей щодо позивача, вчинення будь-яких інших конклюдентних дій позивача (наприклад, початок виконання договору) контрагентів (розірвання договору та невиконання грошових зобов`язань), що призвели до реальних фінансових збитків саме через знижений престижу чи підриву довіри до діяльності позивача.

У зв`язку з цим, у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» інформацію у вказаній частині суд відмовляє.

Щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» моральної шкоди в сумі 100000,00 грн. суд також залишає дані вимоги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути: порушення майнових (ст.386, ст.396 ЦК України); особистих немайнових прав особи(ст.280 ЦК України), а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом або розірвання договору (ст.611 ЦК України) прийняття неправомірних рішень, а також дій чи бездіяльності органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб ( ст. 1167 ЦК України); заподіяння каліцтва, іншого ушкодження здоров`я або смерті особи (ст.1168 ЦК України) тощо.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Проте, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження наявності такої шкоди, не подано доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою (погіршення стану здоров`я, зниження престижу, ділової репутації тощо), не надано обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми, а тому у позові в частині відшкодування 100000,00 грн. моральної шкоди також слід відмовити.

Судовий збір у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Центр поводження з тваринами", м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна", м.Маріуполь про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди в сумі 178840,00 грн. задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (61037, м. Харків, вул. Балашовська, б.29, ) інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» (87515, м.Маріуполь, вул.Харлампіїївська, 17/25, ) в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» (випуск новин від 20 лютого 2020 року) на офіційній сторінці телеканалу.

Визнати недостовірними такі висловлювання:

« ІНФОРМАЦІЯ_8 , адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень. Жителі кинулися рятувати домашніх улюбленців. Чи вдалося визволити тварин?».

«Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. ОСОБА_1 каже не дав забрати з будки чіповану охороницю тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса». «Шестимісячна «Вольта» вже не вибігає за поріг підприємства, бо звідти, розповідають енергетики, їхню охоронницю викрали комунальники на білій газелі». «Тринадцатого числа и эту попытались украсть и Фуньку нашу з гаража украли без предупреждения, без ничего. Шо это за дела такие и тем более какие мы бродячие?». «Зоозахисної організації в місті не має, а повернута собаку люди так і не змогли, тож звернулися по допомогу до Слов`янських волонтерів».

«Вдалося волонтерам визволити і «Рекса». Його забрали мало не з подвір`я, розказує власниця тварини ОСОБА_2 . Вона сподівається, більше такого не станеться». - «...пускай даже две собаки стерилизуют на эти деньги, все равно ж будет лучше, чем просто вот так вот ездить отлавливать их и убивать».

«Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» (87515, м.Маріуполь, вул.Харлампіїївська, 17/25, ) у строк не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (61037, м. Харків, вул. Балашовська, б.29, ) інформацію у наступний спосіб: зачитати резолютивну частину судового рішення про спростування недостовірної інформації в ефірі телеканалу «Донбас» в програмі «Час новин Донбасу» у час виходу цієї програми у телеефір (з урахуванням повторів), з опублікуванням випуску програми на офіційному веб-сайті http://donbass.tv у відповідному розділі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНА» (87515, м.Маріуполь, вул.Харлампіїївська, 17/25, ) на користь Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (61037, м. Харків, вул. Балашовська, б.29, ) судовий збір в сумі 4204,00грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині вимог відмовити.

В судовому засіданні 21.01.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 27.01.2021р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя Ю.В. Макарова

Суддя А.М. Устимова