ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1158/19 (922/1593/16)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле", м. Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ", м. Харків , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна", м. Харків, 2. Приватна фірма "Інверком", м. Харків, 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", м. Харків
про витребування майна
за участю :

представника позивача - Мудраченка І.В. (ордер)

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" (далі ОСББ "Павлове поле", позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" (далі - ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ", відповідач), в якій просить витребувати із чужого незаконного володіння відповідача до володіння позивача нежитлові приміщення підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м. в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки (стара назва Леніна), б. 77, шляхом виселення ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" із вказаних нежитлових приміщень підвалу.

Рішенням суду від 14.03.2019 позов задоволено повністю, витребувано із чужого незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" до володіння Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" нежитлові приміщення підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 77, шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" із нежитлових приміщень підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, пр. Науки, б .77. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" витрати зі сплати судового збору 2 922,00 грн. та витрати на проведення експертизи 9 904,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" на рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2019 у справі № 922/1593/16 залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.06.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 922/1593/16 скасовано, справу № 922/1593/16 в скасованій частині передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Харківської області, справу № 922/1593/16 передано до розгляду в межах справи про банкрутство № 922/1158/19.

В ухвалі суду від 06.07.2020 суд дійшов висновку, що справу належить розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, розпочато у справі підготовче провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

18.08.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла позовна заява (уточнена), згідно якої позивач просить суд:

- прийняти цю позовну заяву (уточнену) до розгляду та долучити її до матеріалів справи № 922/1593/16 (922/1158/19);

- розглядати справу № 922/1593/16 (922/1158/19) з урахуванням цієї позовної заяви (уточненої);

- скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" () на нежитлові приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м., в житловому будинку літ "А-18-20" за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, б.77, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 37569274, видане 15.05.2015 року Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" на користь позивача сплачений судовий збір.

Фактичними підставами позову позивач вказує на те, що дані приміщення є допоміжними, в якості правових підстав посилається на норми статті 387 ЦК України. Як вважає позивач, спірні приміщення відносяться до допоміжних, а тому до спільного майна зазначеного будинку, право сумісної власності на допоміжні приміщення належить власникам квартир та нежитлових приміщень будинку.

Ухвалою суду від 18.08.2020 позовну заяву (уточнену) прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи з її урахуванням. В цій ухвалі суд дійшов висновку, що подана позивачем позовна заява (уточнена) є заявою про зміну предмета позову. Цією ж ухвалою продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів по 04.10.2020.

Розгляд справи у підготовчому засіданні неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 22.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 05.10.2020.

Ухвалою суду від 05.10.2020 частково задоволено клопотання ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" та ПФ "Інверком" про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі 922/1158/19 (922/1593/16) зупинено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" задоволено; ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/1158/19 (922/1593/16) скасовано; справу № 922/1158/19 (922/1593/16) направлено для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Матеріали справи повернуті до господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 15.12.2020 призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.01.2021 о 14:00.

Присутній у судовому засіданні 12.01.2021 представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням їх уточнень в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву з урахуванням її уточнень не надав. Через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд відкласти розгляд справи, посилаючись на неможливість участі в судовому засіданні, призначеному на 12.01.2021.

Розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки ліквідатор у своїй заяві не навів конкретних об`єктивних причин не можливості його участі в судовому засіданні.

Крім того, суд зазначає, що ліквідатор не позбавлений права надати відзив, заяви, пояснення та клопотання у письмовому або електронному вигляді, направляючи їх на адресу суду.

Також, слід відзначити, що незважаючи на те, що явку сторін в судові засідання судом було визнано не обов`язковою, судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням ліквідатора, проте жодного разу ліквідатор в судове засідання не з`явився, тоді як повторна неявка в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки зумовлює можливість розгляду справи судом за відсутності такого учасника справи (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що обізнаність ліквідатора про судовий розгляд та факт неодноразового подання ним заяв про відкладання розгляду справи вказує на наявність в нього можливості письмово висловити свою позицію відносно предмета спору, використання якої є суб`єктивним правом останнього, яке не може перешкоджати встановленню правової визначеності відносно розгляду справи.

Треті особи явку своїх уповноважених представників в судове засідання 12.01.2021 не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, пояснень по справі не подали, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки неявка у судове засідання відповідача та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У серпні 2011 року ОСББ "Павлово поле" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, ТОВ "МакрокапДевелопмент Україна", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, Харківське міське БТІ, про визнання недійсним розпорядження Харківського міського голови № 1728 від 22.06.2007 про передачу у власність TOB "Макрокап Девелопмент Україна" нежитлових приміщень підвалу № 3, За, 36, 4, 4а, 46, 6, ба, 66, цоколю № 21-22, 77-81, 81а, 87, 89. 93, 1-го поверху № 24,54, 57- 64,69-71 загальною площею 563,7 кв. м, багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, гір. Леніна, 77, визнання права власності на нежитлові приміщення підвалу № 3, За, 36, 4, 4а, 46, 6, 6а, 66, цоколю № 21-22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху № 24, 54, 57- 64, 69-71 загальною площею 563,7 кв. м, багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77 за позивачем.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.2011 у справі № 57/173-10 визнано недійсним розпорядження Харківського міського голови № 1728 від 22.06.2007 про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна" свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення підвалу № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю №21-22, 77-81, 81а, 87, 89. 93, 1-го поверху № 24,54, 57-64,69-71 загальною площею 563,7 кв. м, в житловому будинку літ. "А-18", розташованому за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77. В решті позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 рішення Господарського суду Харківської області від 04.08.2011 у справі № 57/173-10 скасовано та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2012 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 у справі № 57/173-10 скасовано, абзац другий резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2011 у справі № 57/173-10 змінено, викладено його у такій редакції: "Визнати недійсним розпорядження Харківського міського голови № 1728 від 22.06.2007р. у частині видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Макрокап Девелопмент Україна" свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення підвалу № № 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, цоколю № № 21, 22, 77-81, 81а, 87, 89, 93, 1-го поверху №№ 24, 54 загальною площею 412,5кв.м. в житловому будинку літ."А-18", розташованому за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 77".

Згідно листа КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 27.06.2012 № 2391128 запис про реєстрацію на нежитлові приміщення: підвалу №№ 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б; цоколю № 21-22, 77-81, 81а, 87, 89. 93; 1-го поверху № 24, 54, 57-64,69-71 загальною площею 563,7 кв.м., в житловому будинку літ. "А-18" по пр. Леніна, 77 за ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.06.2007 скасовано.

На підставі Свідоцтва про право власності від 15.05.2015 індексний номер 37569274 ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" є власником нежитлових приміщень підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2018 № 24405 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса встановлено, що:

1) нежитлові приміщення підвалу № № 3, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м є тотожними нежитловим приміщенням № № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові за виключенням приміщення "3а";

2) нежитлові приміщення підвалу №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Леніна, 77 у м. Харкові відносяться до допоміжних приміщень, що призначені для забезпечення експлуатації й обслуговування житлового будинку.

Заявляючи вимогу про скасування реєстрації права власності ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" на спірні приміщення, позивач користується передбаченим ч.3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" способом захисту своїх речових прав, який є ефективним та має призвести до внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності, оскільки спірні нежитлові приміщення, які зареєстровані за відповідачем є тотожними (фактично тими ж самими) приміщеннями підвалу №№ 3, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, які за рішенням суду по справі № 57/173-10 є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку "Павлово поле" та є допоміжними, а тому, на думку позивача, право власності ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" на приміщення підвалу №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9 підлягає скасуванню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" на нежитлові приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м., в житловому будинку літ "А-18-20" за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, б.77, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 37569274, видане 15.05.2015 року Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а згідно із пунктом 4 частини 2 статті 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 статті Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до приписів ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, у тому числі на нерухоме майно, є наявність підтвердженого належними доказами права власності позивача щодо нерухомого майна, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.

Ураховуючи, що відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному позивачем.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

За приписами ст. 1 Закону допоміжними є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), нежитловим - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Крім цього, п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону наведено у рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 02.03.2004 зі змінами, згідно з рішенням Конституційного Суду України №14-рп/2011 від 09.11.2011.

У п. 1.1 рішення Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 02.03.2004 роз`яснено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.

Згідно з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, зокрема, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу Української Радянської Соціалістичної Республіки до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

З огляду на викладене нежилим є приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 552/7636/14-ц.

Суд зазначає, що допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому одне і те ж приміщення не може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18, від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17, допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Визначальним для правильного вирішення даного спору є з`ясування та визначення правового статусу спірних приміщень у багатоквартирному будинку, а саме встановлення, чи належать усі спірні приміщення до числа допоміжних, чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку, з урахуванням характеристик таких приміщень.

Як встановлено судом, спірні нежитлові приміщення підвалу №№ 3, 3а, 3б, 4, 4а, 4б, 6, 6а, 6б, загальною площею 123,0 кв. м, які фактично є тотожними нежитловим приміщенням №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв. в житловому будинку літ. "А-18-20" по пр. Науки, 77 у м. Харкові, відносяться до допоміжних приміщень, що призначені для забезпечення експлуатації й обслуговування житлового будинку.

Цей факт встановлений судом на підставі матеріалів справи та пояснень сторін, а саме Технічного паспорту від 16.04.2007, Технічного паспорту від 08.07.2014, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07.04.2011 № 8903; висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2018 № 24405 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, а крім того, на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 04.08.2011 у справі № 57/173-10; Постанови Вищого господарського суду України від 18.01.2012 у справі № 57/173-10.

Таким чином, спірні приміщення підвалу є допоміжними приміщеннями у складі багатоквартирного будинку.

Матеріали справи не містять доказів існування в житловому будинку окремих нежитлових приміщень, які не належать до житлового фонду, тобто є самостійними об`єктами нерухомого майна, з іншим призначенням, ніж допоміжні приміщення, зокрема проектної документації, акта введення будинку в експлуатацію.

При цьому суду вважає за необхідне зазначити, що приміщення багатоквартирного будинку можуть бути відчужені, якщо вони не є самостійними нежитловими приміщеннями та не потрібні для експлуатації будинку.

Так, листом Міністерства з питань ЖКГ України від 22.01.2009 року № 8/14-530 було визначено чіткі умови продажу спільного майна багатоквартирного будинку:

1. ОСББ має бути балансоутримувачем будинку.

2. Наявна згода власників всіх квартир та нежитлових приміщень будинку.

3. Загальні збори прийняли рішення про відчуження спільного майна.

4. Отримані від продажу кошти будуть використані на потреби будинку.

В матеріалах справи відсутні докази надання згоди власниками всіх квартир та нежитлових приміщень будинку на відчуження спільного майна та загальними зборами таке рішення не приймалось. Даний факт відповідачем не спростований, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

У силу ст.382 Цивільного кодексу України спірні приміщення набуті на праві спільної сумісної власності всіма співвласникам багатоквартирного будинку одночасно з набуттям ними права власності на житлові квартири без необхідності додаткового оформлення речового права на допоміжні приміщення. Реєстрація права власності на спірні приміщення за відповідачем порушує право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку.

У той же час у справі не встановлено наявності будь-яких первинних правовстановлюючих документів (актів введення спірних приміщень в експлуатацію як новозбудоване майно або ж за наслідками реконструкції житлових чи допоміжних приміщень), які б підтверджували набуття відповідачем речових прав на спірні приміщення, як окремий об`єкт цивільних прав.

Спірне свідоцтво, яке посвідчує право власності на спірні приміщення за відповідачем, само по собі не змінює їх правового статусу за умови встановлення у справі належності цих приміщень до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку. Отже, позивачу не потрібно доводити право власності на ці приміщення, оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірні приміщення є допоміжними і належать власникам квартир будинку на праві спільної сумісної власності, представником яких виступає позивач, а тому набуття права власності на спірні приміщення за ТОВ "СІ-ПІ-ЕМ" є неправомірним.

З огляду на те, що позивач не може реалізувати своє право власності на спірне майно у зв`язку з існуванням документів, що посвідчують таке право за іншою особою відповідачем, то права та інтереси позивача підлягають захисту у спосіб, що визначено останнім, а саме шляхом скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" () на нежитлові приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м., в житловому будинку літ "А-18-20" за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, б.77, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 37569274, видане 15.05.2015 року Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" (61168, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 14, ) на нежитлові приміщення підвалу № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 123,0 кв.м., в житловому будинку літ "А-18-20" за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, б.77, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 37569274, видане 15.05.2015 року Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ПІ-ЕМ" (61168, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 14, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлове поле" (61103, м. Харків, пр-т. Науки, 77, ) витрати зі сплати судового збору 2 922,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "22" січня 2021 р.

Суддя В.О. Яризько