УХВАЛА

м. Київ

20.01.2021Справа № 910/3868/20

За скаргоюПриватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»
на діїДніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)
у справі№910/3868/20
за позовомПриватного підприємства «Дніпровський завод залізничного транспорту»
доПриватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Київ-Московської філії Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»

простягнення 9 343 821,99 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від скаржника:Галуза Л.О.
від стягувача:не з`явився
від ДВС:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Дніпровський завод залізничного транспорту» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Київ-Московської філії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9 343 821,99 грн. на підставі Договору № 17/18-07 від 18.07.2019, з яких: 8 554 445,73 грн. - основний борг; 697 692,43 грн. - пеня; 79 704,60 грн. - 3% річних та 11 979,23 грн. - інфляційне збільшення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Київ-Московської філії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" на користь Приватного підприємства "Дніпровський завод залізничного транспорту" 8 554 445,73 грн. (вісім мільйонів п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі чотириста сорок п`ять гривень 73 коп.) основного боргу, 837 918,82 грн. (вісімсот тридцять сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 82 коп.) пені, 135 674,45 грн. (сто тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири гривні 45 коп.) 3 % річних, 123 478,11 грн. (сто двадцять три тисячі чотириста сімдесят вісім гривень 11 коп.) інфляційних втрат та 144 772,77 грн. (сто сорок чотири тисячі сімсот сімдесят дві гривні 77 коп.) судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 вказане рішення залишено без змін.

На виконання рішення суду у даній справі 08.12.2020 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

30.12.2020 до суду надійшла скарга Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 вказану скаргу було передано на розгляд судді Босого В.П. у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021 справу прийнято до свого провадження суддею Босим В.П. та призначено скаргу до розгляду на 13.01.2021.

Судове засідання 13.01.2021 було відкладено на 20.01.2021 з огляду на неявку державного виконавця та невиконання ним вимог ухвали суду.

Представник скаржника в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, підтримала подану скаргу та просила задовольнити вимоги, викладені в ній.

Представник стягувача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, подав до суду копію матеріалів виконавчого провадження ВП№64006843 та клопотання про відкладення розгляду скарги, в задоволенні якого судом було відмовлено.

За змістом ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, неявка стягувача та державного виконавця не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

28.12.2020 ПП «Дніпровський завод залізничного транспорту» звернулося до «Дніпровський завод залізничного транспорту» із заявою про примусове виконання рішення згідно наказу від 08.12.2020 №910/3868/20.

Постановою від 28.12.2020 Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) було відкрито виконавче провадження ВП№64006843 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 №910/3868/20.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем були винесені постанови від 28.12.2020 та 29.12.2020 про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення вказаних постанов, що належать ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10 776 318,87 грн.

Скаржник вважає вказані дії державного виконавця з накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» неправомірними, оскільки винесені з порушенням Прикінцевих та перехідних положень «Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», а тому просить скасувати постанови про арештів коштів боржника від 28.12.2020 та 29.12.2020.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як встановлено судом, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 28.12.2020 та 29.12.2020 були винесені постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення вказаних постанов, що належать ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10 776 318,87 грн.

Скаржник вказує, що 20.10.2019 набрав чинності Закон № 145-ІХ від 02.10.2019 «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», відповідно до п. 3 розділу 3 Прикінцевих та Перехідних положень якого забороняється вчиняти виконавчі дії щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Згідно із додатком 2 «Перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані» до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», станом на 20.10.2019 ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» було включене до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

З огляду на викладене скаржник зазначає, що з 20.10.2019 по 20.10.2022 (тобто, протягом 3 років) відносно нього забороняється вчиняти будь-які виконавчі дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі і накладати арешт на грошові кошти ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (окрім грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами).

В той же час, відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду та стаття 129-1 Конституції України встановлює: «Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд».

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №64006843, 11.01.2021 заступником начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням боржником рішення суду згідно з виконавчим документом.

Обставини повного виконання рішення суду у даній справі щодо стягнення грошових коштів на користь ПП «Дніпровський завод залізничного транспорту» підтверджені представником боржника в судовому засіданні.

Крім того, в цей же день державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з коштів ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, станом на момент розгляду даної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 повністю виконано, а арешт коштів боржника, накладений оспорюваними постановами, знятий, що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 26.01.2021.

Суддя В.П. Босий