ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1340/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

при секретарі - Лук`ященко В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Кисельов А.Ю.

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 01.12.2020 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя в І інстанції Коваль С.М., повний текст якої складено 02.12.2020 в м. Миколаєві

у справі № 915/1340/20

за позовом: ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , громадянина Туреччини

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв

2. Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради,

про розірвання договору купівлі продажу частки у статутному капіталі, визначити розмір частки статутного капіталу

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , громадянина Туреччини та Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, в якому просила:

1. Розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв від 07.10.2020 року укладений між ОСОБА_4 та громадянином Туреччини ОСОБА_2 ;

2. Визначити розмір статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв у розмірі 172 219,40 грн. ;

3. Визначити розміри часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв відповідно до якого єдиним учасником є ОСОБА_3 , яка володіє часткою у розмірі 172 219,40 грн., що становить 100% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв.

Позовні вимоги обґрунтовувалися порушенням відповідачем ОСОБА_2 умов спірного договору купівлі-продажу від 07.10.2020 щодо сплати позивачці вартості частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв та зобов`язання не здійснювати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною складу учасників товариства до моменту повного розрахунку з позивачкою, що позбавило позивачку того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Одночасно в порядку статей 136, 137 ГПК України позивачка подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила:

- накласти арешт на належну ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 172 219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії, пов`язані з переходом прав на частку відповідача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 172 219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства та внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зазначеної частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв.

Зазначена заява обґрунтована наявністю підстав для вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 136 ГПК України, а саме тим, що відповідач ОСОБА_2 не виконавши свого обов`язку за договором купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв від 07.10.2020 щодо повного розрахунку з позивачкою, здійснив державну реєстрацію змін до відомостей про склад учасників Товариства всупереч умовам договору та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства. З огляду на те, що позивачку не було повідомлено про державну реєстрацію змін щодо складу учасників ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв в ЄДРПОУ, яка була заборонена до повного розрахунку з позивачкою, в неї виникли обґрунтовані підстави вважати, що за час розгляду справи судом спірна частка у статутному капіталі Товариства може зазнати наступного перепродажу або відступлення, що унеможливить ефективний захист позивачкою своїх прав за цим позовом та виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На думку заявника, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки у разі подальшого відчуження спірної частки в статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв позивачка не зможе захистити своє порушене право у даному судовому процесі та буде вимушена звертатись із такими ж позовними вимогами до нових учасників Товариства. У разі зміни власника спірної частки у позивачки виникне необхідність змінювати предмет позову та залучати до розгляду справи інших осіб, що у свою чергу призведе до того, що розгляд справи по суті буде затримано, а позивачку буде позбавлено оперативного та вчасного захисту належних їй прав. В разі продажу відповідачем оспорюваної частки у розмірі 100% в статутному капіталі Товариства іншій особі вбачається реальна можливість подальшого перепродажу зазначеної частки та подальше порушення корпоративних прав позивачки. Забезпечення позову є єдиним дієвим механізмом для припинення подальшого унеможливлення виконання рішення суду у даній справі та захисту прав позивачки.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.12.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що порушення відповідачем договірних зобов`язань не можуть бути визнано обставинами, які свідчать, що невжиття запропонованого заявником заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі.

Наведені позивачем обґрунтування щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову у значній мірі співпадає з обґрунтуванням його позовних вимог, які мають бути предметом дослідження під час розгляду спору по суті і не вирішуватися під час розгляду заяви про забезпечення позову. Позивачем не обґрунтовано фактичні обставини, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (розірвання договору), відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову немайнового характеру.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів того, що відповідачем вчинюються дії, спрямовані на відчуження вказаного майна (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладання попередніх договорів тощо).

Посилання позивача в заяві на можливість подальшого відчуження відповідачем спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, внаслідок чого утрудниться або стане неможливим виконання рішення по даній справі у разі задоволення позову є припущенням та не підтверджено належними доказами. Прийняття таких заходів забезпечення позову, про які просить позивач, по своїй суті направлено на забезпечення інших позовних вимог, підстави яких можуть виникнути або виникнуть у майбутньому, тобто подія порушення законних прав позивача або охоронюваних інтересів ще не відбулася (її виникнення носить імовірний характер). При цьому, самі лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження частки у статутному капіталі, передання та поділу без відповідного доказового обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. ОСОБА_3 у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані посиланнями на ті ж самі обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, а також тим, що предметом спору є розірвання договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства, визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників у такому товаристві, тобто вимоги немайнового характеру.

З урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги, згідно з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд першої інстанції мав дослідити чи не призведе невжиття заявлених позивачкою заходів до істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, та чи зможе позивачка захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду.

Однак, судом першої інстанції вказаних висновків Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду враховано не було та не досліджувалось питання чи може невжиття таких заходів забезпечення позову як арешт корпоративних прав та заборона вчинення реєстраційних дій істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Суд формально підійшов до аналізу заяви, не проаналізувавши суть порушених прав та яким чином забезпечення позову вплине на виконання рішення. Адже рішення суду, у випадку перепродажу частки, буде неможливо виконати.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви фактично обмежився посиланням на те, що позивачкою не було доведено, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги, направлені на захист корпоративних прав позивачки та існування обставин при яких відповідач не виконав свого обов`язку щодо повного розрахунку з позивачкою та здійснив державну реєстрацію змін до відомостей про склад учасників Товариства всупереч умовам договору та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, які свідчать про те, що відповідач може приймати будь-які рішення щодо розпорядження часткою у Товаристві без участі скаржника, тому існує реальна загроза відчуження відповідачем зазначеної частки на користь інших осіб.

З огляду на зазначені обставини, скаржник зауважує, що у разі якщо до закінчення розгляду судової справи частка у розмірі 100% статутного капіталу Товариства буде відчужена відповідачем на користь інших осіб, позивачка не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги усі учасники судового процесу в порядку передбаченому ст. ст. 120, 121 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте треті особи не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду.

Водночас, 16.01.2021 до апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Оскільки частиною 12 ст. 270 ГПК передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників відповідача та третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на належну ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 172 219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства;

- заборони суб`єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії, пов`язані з переходом прав на частку відповідача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, яке зареєстроване за адресою: місто Миколаїв, вулиця Громадянський узвіз, будинок 1/1, в розмірі 172 219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства та внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зазначеної частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв.

Тобто, предметом розгляду є питання наявності правових підстав для вжиття вказаних заходів забезпечення позову у даній справі.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу (частина 9).

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

З огляду на викладене, для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Відповідно до позовної заяви предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_2 , громадянина Туреччини:

- розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв від 07.10.2020 року укладений між ОСОБА_4 та громадянином Туреччини ОСОБА_2 ;

- визначити розмір статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв у розмірі 172 219,40 грн. ;

- визначити розміри часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв відповідно до якого єдиним учасником є ОСОБА_3 , яка володіє часткою у розмірі 172 219,40 грн. 40 коп., що становить 100% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв.

Отже, предметом спору у даній справі є розірвання договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства, визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників у такому товаристві, тобто вимоги немайнового характеру.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог та заяви про забезпечення позову позивачка посилалася на порушення своїх корпоративних прав та охоронюваних законом інтересів, як колишнього власника 100% частки статутного капіталу ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, у зв`язку із порушенням відповідачем ОСОБА_2 умов спірного договору купівлі-продажу від 07.10.2020 щодо сплати позивачці вартості частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв та зобов`язання не здійснювати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною складу учасників товариства до моменту повного розрахунку з позивачкою, що позбавило позивачку того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідач ОСОБА_2 не виконавши свого обов`язку за договором купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв від 07.10.2020 щодо повного розрахунку з позивачкою, здійснив державну реєстрацію змін до відомостей про склад учасників Товариства всупереч умовам договору та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства. З огляду на те, що позивачку не було повідомлено про державну реєстрацію змін щодо складу учасників ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв в ЄДРПОУ, яка була заборонена до повного розрахунку з позивачкою, в неї виникли обґрунтовані підстави вважати, що за час розгляду справи судом спірна частка у статутному капіталі Товариства може зазнати наступного перепродажу або відступлення, що унеможливить ефективний захист позивачкою своїх прав за цим позовом та виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На думку позивачки, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки у разі подальшого відчуження спірної частки в статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв позивачка не зможе захистити своє порушене право у даному судовому процесі та буде вимушена звертатись із такими ж позовними вимогами до нових учасників Товариства. У разі зміни власника спірної частки у позивачки виникне необхідність змінювати предмет позову та залучати до розгляду справи інших осіб, що у свою чергу призведе до того, що розгляд справи по суті буде затримано, а позивачку буде позбавлено оперативного та вчасного захисту належних їй прав. В разі продажу відповідачем оспорюваної частки у розмірі 100% в статутному капіталі Товариства іншій особі вбачається реальна можливість подальшого перепродажу зазначеної частки та подальше порушення корпоративних прав позивачки. Забезпечення позову є єдиним дієвим механізмом для припинення подальшого унеможливлення виконання рішення суду у даній справі та захисту прав позивачки.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, колегія суддів приходить до висновку, що кінцевою метою позову у даній справі є поновлення порушених прав, інтересів позивачки, як колишнього власника 100% частки статутного капіталу ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, шляхом повернення спірної частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв у власність позивачки, яка була власником цієї частки до укладення спірного договору купівлі-продажу, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення її прав з боку відповідача.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивачки про визнання недійсним договору купівлі-продажу належної позивачці частки у статутному капіталі Товариства, визначення розміру статутного капіталу Товариства та визначення розміру часток учасників Товариства.

Оскільки позивачка звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивачка не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Наведена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

З наявних у матеріалах оскарження матеріалів вбачається, що 07.10.2020 року між ОСОБА_4 (продавець), як єдиним учасником ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, та громадянином Туреччини ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, згідно з п. п. 1.1, 1.4 якого продавець зобов`язався передати у власність покупця частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 100%, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цю частку.

Згідно з пунктом 2.2 договору, право власності на частку продавця у статутному (складеному) капіталі Товариства переходить до покупця з моменту повної оплати покупцем частки продавця відповідно до Розділу 3.

Відповідно до пункту 2.3 договору, всі права та обов`язки, що належали продавцеві у зв`язку з правом власності на частку продавця в такому статутному (складеному) капіталі переходять до покупця з моменту проведення реєстраційних дій.

Відповідно до пункту 3.3 договору, підписуючи цей договір, сторони погодили, що остаточний розрахунок за частку продавця, передбачений п. 3.1 цього договору, у сумі 900 000 гривень, буде виконаний покупцем продавцю у повному обсязі протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання цього договору.

За умовами пунктів 5.3, 5.3.5 договору, до моменту повного розрахунку з продавцем покупець зобов`язався не здійснювати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною складу учасників Товариства.

Згідно з пунктом 6.3 договору, у разі порушення покупцем істотних умов договору та/або розірвання договору продавець має право вимагати повернення частки статутного капіталу, відчуженої за цим договором.

Того ж дня, сторонами даного договору було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за яким ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв у розмірі 100%. При цьому, у вказаному акті покупець підтвердив свої зобов`язання, передбачені п. 3.3 та п. 5.3 договору щодо здійснення остаточного розрахунку за частку продавця та утримання від визначених дій.

Позивачка стверджує, що після спливу строку, встановленого п. 3.3 договору, покупець остаточний розрахунок з нею за частку не здійснив, чим порушив умови договору. Крім цього, 22.10.2020 року відповідач порушив вимоги п. 5.3.5 договору і до повного розрахунку з позивачкою подав відповідні документи для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, пов`язаних із зміною складу учасників товариства.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 23.10.2020 року єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв є ОСОБА_2 із часткою у розмірі 100% статутного капіталу.

При цьому, наявність підстав для розірвання спірного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, правова оцінка дій відповідача та наявність підстав для визначення розміру статутного капіталу Товариства та визначення розміру часток учасників Товариства, підлягає дослідженню лише під час розгляду даної справи по суті.

Отже, без вжиття заходів забезпечення позову у даній справі існує суттєвий ризик того, що виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у випадку задоволення позову за пред`явленими позовними вимогами стане неможливим, а ефективний захист або поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, може бути суттєво ускладненим у випадку нової державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, пов`язаних із зміною складу учасників товариства на інших осіб, зважаючи на реальну можливість подальшого відчуження спірної частки її фактичним власником ОСОБА_2 на користь третіх осіб до завершення розгляду даного спору.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову, обраних позивачкою, безпосередньо пов`язано з предметом позову і такі заходи є обґрунтованими та адекватними.

Застосування зазначених заходів пов`язується з обставинами, на які позивачка посилається в обґрунтування пред`явлених вимог, щодо вчинення відповідачем протизаконної реєстраційної дії, в результаті яких спірна частка у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв вибула із власності та володіння позивачки, що порушує її корпоративні права та охоронювані законом інтереси, як колишнього власника цієї частки.

Встановивши зазначені обставини та надавши оцінку доводам позивачки, колегія суддів приходить до висновку про те, що у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи спірна частка у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв буде відчужена відповідачем на користь інших осіб, а державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будуть вчинені нові реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивачка не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася з позовом у даній справі. Невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить можливість для позивачки вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення прав позивачки. Тобто, апеляційним судом встановлено, що існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, що було доведено позивачкою у заяві про забезпечення позову.

З огляду на викладене, встановивши існування обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв в розмірі 172 219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства та заборони суб`єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії, пов`язані з переходом прав на частку відповідача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства та внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зазначеної частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, підлягає задоволенню, оскільки такі заявлені позивачкою заходи забезпечення позову є обґрунтованими, фактичні обставини, з якими пов`язується необхідність застосування зазначених заходів забезпечення позову, підтверджені доказами, заявлені до вжиття заходи забезпечення позову є адекватними, відповідають предмету позову та є необхідними, оскільки у разі задоволення позову забезпечать в майбутньому виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася з позовом у цій справі.

При цьому, застосування таких заходів забезпечення позову тимчасово унеможливлює лише відчуження спірної частки та забороняє державним реєстраторам вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з переходом прав на частку відповідача у статутному капіталі Товариства і внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зазначеної частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв, не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності третьої особи та спрямовано на запобігання ймовірним порушенням речових прав позивачки та забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Застосування таких заходів забезпечення позову до вирішення спору судом у даній справі відповідає предмету заявленого позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог.

Викладене в цій постанові не було враховано судом попередньої інстанції під час розгляду заяви позивачки про забезпечення позову та винесення оскаржуваної ухвали.

Згідно статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Миколаївської області від 01.12.2020 у справі № 915/1340/20 із прийняттям нового рішення про задоволення заяви позивачки про забезпечення позову.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з урахуванням ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі, у тому числі витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 136, 137, 253, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 01.12.2020 у справі № 915/1340/20 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, яке зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 , в розмірі 172219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії, пов`язані з переходом прав на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Нікморсервіс Ніколаєв, яке зареєстроване за адресою 54002, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Громадянський узвіз, будинок 1/1, в розмірі 172219,40 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства та внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зазначеної частки у статутному капіталі ТОВ Нікморсервіс Ніколаєв.

Стягувач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_3 , виданий органом Бакіркьой, дата видачі: 29 серпня 2019 року).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 21.01.2021.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Філінюк І.Г.