ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" січня 2021 р. Справа№ 920/174/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.11.2019 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Бакс" в задоволенні заяви від 01.10.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Сумської області від 05.10.2017

у справі № 920/174/17 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Берегиня-Агро"

про стягнення 36724,20 доларів США (що еквівалентно 1000000,00 грн згідно з курсом НБУ станом на 15.02.2017),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.11.2019 у справі №920/174/17 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бакс" в задоволенні заяви від 01.10.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Сумської області від 05.10.2017 у справі №920/174/17 та залишено зазначене судове рішення в силі. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бакс" в задоволенні заяви про поворот виконання рішення господарського суду Сумської області від 05.10.2017 по справі №920/174/17. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 22500 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 30000 грн покладено на відповідача ТОВ "Бакс".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бакс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.11.2019 у справі №920/174/17 та прийняти нове рішення у справі, а саме: - скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 05.10.2017 у справі №920/174/17 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову; - здійснити поворот виконання рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" 37664,78 доларів США (що є еквівалентом 1000000,00 грн згідно з готівковим курсом продажу долара США для фізичних осіб в ПАТ "Державний ощадний банк" станом на 18.05.2017) заборгованості, 15000,00 грн витрат по сплаті судового збору, 15000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката, 8170,00 грн витрат за проведення судової експертизи; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" судові витрати в сумі 22500,00 грн. сплаченого судового збору та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 30000,00 грн.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" судові витрати в сумі 1921,00 грн сплаченого судового збору та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 30000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів позивач надав до суду апеляційної інстанції заяву про розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.11.2019 у справі № 920/174/17 - без змін.

23.07.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат (оригінал цієї заяви надійшов до суду апеляційної інстанції 27.07.2020), згідно якої заявник просить ухвалити додаткове судове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн, які були понесені останнім в апеляційній інстанції під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат залишено без руху.

10.08.2020 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази направлення заяви та доданих до неї документів учасникам у справі.

07.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Берегиня-Агро" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 у справі 920/174/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №920/174/17; зупинено апеляційне провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №920/174/17 до перегляду касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Берегиня-Агро" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 у справі №920/174/17.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Берегиня-Агро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 у справі №920/174/17.

04.01.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/174/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 поновлено апеляційне провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №920/174/17; розгляд заяви призначено на 27.01.2021.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі №920/174/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №920/174/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №920/174/17, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Шаптали Є.Ю., Михальської Ю.Б. Розгляд заяви про про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №920/174/17 вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

В судове засідання 27.01.2021 представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилися, про причини неявки суду апеляційної інстанції не повідомили.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а також зважаючи на те що про час та місце розгляду заяви останні повідомлялися належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021.

Колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд заяви у даній справі за відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 зазначеного Закону унормовано, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За правилами статті 30 наведеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В силу вимог статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару;

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. (Аналогічна правова позицію наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладено правову позицію, згідно з якою у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як встановлено колегією суддів, сума витрат на правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.11.2019 у справі № 920/174/17 складає 30 000,00 грн.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктами 4.1 та 5.3 договору про надання про надання адвокатських послуг від 02.12.2019 визначено, що за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату (гонорар) в розмірі 30 000,00 грн протягом трьох днів після завершення розгляду по справі. Плата за надання послуг, встановлена п.п. 4.1 договору, виплачується замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з дати винесення рішення по справі.

Як свідчать матеріали справи, позивач до прийняття постанови у справі, 15.01.2020 надав заяву про розподіл судових витрат, до якої надав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3073/10 від 26.01.2006; копію договору від 02.12.2019 про надання адвокатських послуг, копію платіжного доручення №375 від 13.12.2019 на суму 30 000,00 грн; копію акту прийому - передачі виконаних робіт (надання послуг) від 17.12.2019.

Надалі, після прийняття постанови у справі, позивач звернувся із заявою про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналіз поданих позивачем договору та акту прийому - передачі виконаних робіт (надання послуг) свідчить про те, що сторонами цього договору узгоджено фіксований розмір винагороди адвоката у сумі 30 000,00 грн, за конкретно визначений обсяг послуг, який надає адвокат, передбачений договором про надання про надання адвокатських послуг від 02.12.2019 та, які надалі узгодженні у акті прийому - передачі виконаних робіт (надання послуг) від 17.12.2019.

Зокрема, пунктом 2.1 договору про надання про надання адвокатських послуг від 02.12.2019, сторонами визначено надання наступних послуг:

- надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, правовий супровід;

- складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництва інтересів у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Надання будь-яких інших правових послуг умовами договору про надання про надання адвокатських послуг від 02.12.2019 не передбачено.

У поданому акті прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 17.12.2019, вказано наступний детальний перелік виконаних робіт:

1) виїзд до замовника, консультація, з попереднім юридичним аналізом матеріалів (документів). З помічником (4 години) - 6000,00 грн;

2) аналіз правовідносин позивача з відповідачем аудит бухгалтерських документів (5 годин) - 7500,00 грн;

3) підготовка тексту відзиву, з вивченням та перевіркою чинності законодавчої бази, що регулює правовідносини між замовником та відповідачем (4 години) - 6000,00 грн;

4) підготовка пакету документів для подачі до суду (інформ. послуг, копіювання документів для відповідача, наручна здача документів в канцелярію суду) (3 години) - 4500,00 грн;

5) підготовка відповіді на відзив по суті справи з визначенням безпідставності заперечень відповідача по справі (2 години) - 3000,00 грн;

8) виїзна консультація клієнта 17.12.2019 для консультації (2 години) - 3000,00 грн.

Судовою колегію вищезгаданий акт оцінюється критично, оскільки зі змісту акту вбачається погодинна оплата наданих юридичних послуг - 1500,00 грн, що в свою чергу суперечить та не відповідає умовам договору про надання про надання адвокатських послуг від 02.12.2019, в якому визначена фіксована сума, за надання юридичних послуг у розмірі 30 000,00 грн (п. 4.1 даного договору).

Крім цього, відповідач у запереченнях на заяву про розподіл судових витрат просив відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі з огляду на непідтвердження понесених заявником витрат на правову допомогу.

Судова колегія, дослідивши подані докази позивачем та заперечення відповідача, зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. (Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №904/5047/18 )

В той же час, колегія суддів зазначає, що слушними є посилання відповідача про безпідставність зазначення позивачем про подання відзиву стосовно апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакс" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.11.2019 по справі №920/174/17 до суду апеляційної інстанції, оскільки вищевказаний документ позивачем до суду апеляційної інстанції не було подано.

Ураховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про відшкодування витрат на правову допомогу та винесення у зв`язку із цим додаткової постанови.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агробіопродукт" про винесення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по справі №920/174/17 відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткової постанови набирає законної сили та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтей 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

Є.Ю. Шаптала