СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2021 р. Справа № 913/526/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (вх.№3397Х/2) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у справі №913/526/17, постановлену у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Голенко І.П., повний текст складено 20.11.2020,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп", м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод", м. Київ,

за участю особи, яка має заборгованість перед боржником Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м.Запоріжжя,

про стягнення 1809747,47 грн

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у справі №913/526/17 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" від 09.10.2019 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед боржником - Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод". Звернуто стягнення на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" у розмірі суми основного боргу 7536463,00 грн; суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 6702318,03 грн; 3% річних 642450,25 грн та судового збору в розмірі 206700,00 грн, згідно наказу №908/1858/16 від 01.12.2016, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" у сумі 1513383,36 грн. Постановлено, що стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп", боржником - Публічне акціонерне товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"; строк пред`явлення ухвали до виконання до 21.11.2023 включно. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00 грн та за подання касаційної скарги в розмірі 1051,00 грн.

Вказана ухвала місцевого господарського суду з посиланням на приписи статті 10, 53 Закону України "Про виконавче провадження", статті 336 Господарського процесуального кодексу України мотивована тим, що заявником доведено наявність сукупності обставин, які мають значення для застосування такої виконавчої дії, як звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в іншої особи, а саме: заборгованість Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (справа № 908/1858/16), що свідчить про безспірність права на вказані кошти; наявність заборгованості боржника - Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод", перед стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" у справі № 913/526/17 в сумі 1513383,36 грн.

Водночас, судом першої інстанції відхилені заперечення Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" щодо списання у 2019 році кредиторської заборгованості на підставі п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України як безнадійної, оскільки такі дії не свідчать про припинення грошового зобов`язання у розумінні цивільного законодавства.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою ,в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Імпел Гріффін Груп" від 09.10.2019 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального права та неправильно застосовано норми процесуального права. Зокрема, скаржник вказує на те, що строк пред`явлення наказу Господарського суду Запорізької області від 01.12.2016 у справі №908/1858/16 сплинув та зобов`язання щодо його виконання припинились, у зв`язку з чим на підставі приписів п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України заборгованість Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" по справі №908/1858/16 у розмірі 15087931,28 грн списана у 2019 році та за даними бухгалтерського обліку на даний час відсутня, що підтверджується відповідною довідкою. За таких обставин, апелянт вважає, що Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" не може бути стороною виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю боргу перед Публічним акціонерним товариство "Алчевський коксохімічний завод" на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 01.12.2016 у справі №908/1858/16.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 21 січня 2021 року, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній в судовому засіданні 21.01.2021 в режимі відеоконференції представник ПАТ «Запоріжсталь» підтримав апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у даній справі та відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" від 09.10.2019 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед боржником - Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод", навів відповідні пояснення.

Представник ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ПАТ "Алчевський коксохімічний завод", в судове засідання 21.01.2021 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча судом апеляційної інстанції вчинено всі необхідні дії щодо належного повідомлення вказаних осіб про розгляд апеляційної скарги 21.01.2021 шляхом направлення ухвал за адресами місцезнаходження, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Відповідно до статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що явка сторін обов`язковою судом не визнавалась та враховуючи належне повідомлення учасників даної справи, а також достатність матеріалів справи для об`єктивного, повного та всебічного розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи без участі представників ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ПАТ "Алчевський коксохімічний завод".

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у відповідності до статті 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 14.08.2017 позовні вимоги ТОВ "Імпел Гріффін Груп" до ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" про стягнення 1809747,47 грн задоволено частково, з ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" на користь ТОВ "Імпел Гріффін Груп" з відстрочкою виконання рішення до 30.09.2017, стягнуто борг в сумі 1400902,76 грн, інфляційні втрати в сумі 254887,25 грн, 3% річних в сумі 56902,96 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 25690,39 грн, загалом - 1738383,36 грн.

Провадження у справі в частині стягнення 3% річних в сумі 7712,62 грн та інфляційних втрат в сумі 68299,49 грн (нарахованих за зобов`язаннями жовтня, грудня 2014 року) припинено. В решті позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 30.08.2017.

30.08.2017 Господарським судом Луганської області видано відповідний наказ, який пред`явлено для примусового виконання до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

16 жовтня 2019 року до Господарського суду Луганської області, в порядку ст. 336 ГПК України, звернувся стягувач у справі ТОВ "Імпел Гріффін Груп", із заявою б/н від 09.10.2019, про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в якій просить:

- звернути стягнення на грошові кошти ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" в розмірі суми основного боргу 7536463,00 грн; суми, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів 6702318,03 грн; 3% річних 642450,25 грн та судового збору в розмірі 206700,00 грн, згідно наказу № 908/1858/16, на користь ТОВ "Імпел Гріффін Груп" в сумі 1513383,36 грн.

Вказана заява обрунтована тим, що з Єдиного державного реєстру судових рішень заявнику стало відомо, що боржник ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» є кредитором ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 у справі № 908/1858/16, яке набрало законної сили 16.11.2016.

Вказаним рішенням, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2016, присуджено до стягнення з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» борг у сумі 7536463,00 грн., інфляційні втрати в сумі 6702318,03 грн., 3% річних у сумі 642450,25 грн. та судовий збір у розмірі 206700,00 грн, всього 15087931,28 грн.

На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 у справі № 908/1858/16 виданий відповідний наказ від 01.12.2016 № 908/1858/16, дійсний для пред`явлення до 16.11.2019.

Під час примусового виконання рішення, заборгованість ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» по справі №913/526/17 погашена частково Корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу» на підставі договору №ИСД 031-2018 про виконання грошових зобов`язань боржника іншого особою та додаткових угод, у розмірі 225000,00 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Імпел Гріфн Груп» щодо суми заборгованості від 29.08.2019 №4806/08/19, розмір заборгованості ПАТ «Алчевський коксохімічній завод» перед ТОВ «Імпел Гріфн Груп» станом на 29.08.2019 року складає 1513383,36 грн з урахуванням витрат по сплаті судового збору.

Стягувач зазначає, що в АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) відомості про примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 у справі № 908/1858/16 відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.10.2019 у задоволенні заяви ТОВ "Імпел Гріффін Груп", б/н від 09.10.2019, про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" у даній справі було відмовлено.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що заявником на подано належних та допустимих доказів щодо невиконання боржником рішення Господарського суду Луганської області від 14.08.2017 у справі №913/526/17 на вказану суму в межах виконавчого провадження ВП №55132800 (відповідної довідки ВДВС або інших матеріалів виконавчого провадження). Також судом зазначено, що заявником не подано суду відповідної довідки відділу державної виконавчої служби або інших матеріалів виконавчого провадження, з яких би вбачалося невиконання рішення суду у справі №913/526/17 в зазначеному стягувачем розмірі 1513383,36 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 ухвалу Господарського суду Луганської області від 25.10.2019 у справі № 913/526/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.10.2020 ухвалу Господарського суду Луганської області від 25.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі № 913/526/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Луганської області.

Скасовуючи вказані процесуальні рішення, Верховний Суд визнав помилковим висновок судів щодо покладення на стягувача тягаря доведення стану виконання (часткового виконання) рішення суду у цій же справі. Верховний Суд вказав, що у виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження. Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

Під час нового розгляду, ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у даній справі заяву ТОВ «Імпел Гріффін Груп» б/н від 09.10.2019, про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», яке має заборгованість перед боржником - Публічним акціонерним товариством «Алчевський коксохімічний завод» задоволено, звернуто стягнення на грошові кошти Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Алчевський коксохімічний завод» в розмірі суми основного боргу 7536463,00 грн; суми, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів 6702318,03 грн; 3% річних 642450,25 грн та судового збору в розмірі 206700,00 грн, згідно наказу № 908/1858/16 від 01.12.2016, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" в сумі 1513383,36 грн.

Розглянувши вказану ухвалу на предмет правильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду в межах доводів апеляційної скарги та з урахуванням висновків Верховного Суду, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України. Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою (такий висновок викладено у підпункті 6.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19).

У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17 зазначено, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду є наявність заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, та беззаперечність заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач просить звернути стягнення

Як встановлено із обставин справи, заборгованість ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» перед Публічним акціонерним товариством «Алчевський коксохімічний завод» підтверджена судовим рішенням у справі №908/1858/16, що набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи, що заборгованість ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь перед ПАТ Алчевський коксохімічний завод підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (справа № 908/1858/16), що свідчить про безспірність права на вказані кошти, а також те, що боржник - Публічне акціонерне товариство Алчевський коксохімічний завод, в свою чергу, має заборгованість перед стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп у справі № 913/526/17 в сумі 1513383,36 грн, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, адже він ґрунтується на приписах статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», статті 336 ГПК України та узгоджується з правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суд у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19, та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Імпел Гріфін Груп» про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь у зв`язку із пропуском строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №908/1858/16 та з цих підстав списання по бухгалтерському обліку ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь заборгованості за судовим рішення у справі №908/1858/16. Такі доводи скаржника не відповідають обставинам даної справи, адже як встановлено судом першої та апеляційної інстанції строк пред`явлення наказу до виконання у справі №908/1858/16 спливає 16.11.2019, а з заявою ТОВ «Імпел Гріфін Груп» звернулось 09.10.2019, що підтверджується відбитком поштового відділення на конверті (а.с. 28 т. 4), тобто в межах трирічного строку, передбаченого ч.1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Інших доводів в обгрунтування підстав скасування ухвали Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у даній справі заявником в апеляційній скарзі не наведено.

Отже, встановлені колегією суддів під час апеляційного провадження обставини дають підстави для висновку про законність і обгрунтованність оскаржуваної ухвали суду, адже вона прийнята при повному дослідженні та з`ясуванні обставин справи, та доказів на їх підтвердження, при правильному застосуванні норм матеріального права, при відсутності порушень норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи не призвели до задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного судового акту, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у даній справі залишається колегією суддів без змін, як така, що відповідає завданню господарського судочинства, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з`ясуванню всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.11.2020 у справі №913/526/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.01.2021

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль