УХВАЛА

м. Київ

21.01.2021Справа № 910/17947/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль"

про забезпечення позову

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль" (12201, Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Микгород, 71)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб.33)

про стягнення 1 457 939,06 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення заборгованості у розмірі 1 457 939,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №141218-12/1г від 14.12.2018, а саме в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 396 876,56 грн. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував до стягнення 3% річних у розмірі 11 706,37 грн та пеню у розмірі 49 356,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/17947/20 та постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 16.12.2020.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №154 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 30.11.2020, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

14.12.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява позивача про долучення документів до справи.

У судовому засіданні 16.12.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 20.01.2020.

21.01.2021 до канцелярії суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти на наступних рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" 1) НОМЕР_1 , МФО 303398, Волинське обласне управління AT Ощадбанк, м. Луцьк; 2) НОМЕР_2 , МФО 303398, Волинське обласне управління AT Ощадбанк, м. Луцьк; 3) НОМЕР_3 , МФО 303440, Волине. ГРУ AT КБ «Приватбанк», м. Луцьк; 4) НОМЕР_4 , МФО 380526, AT «КБ «Глобус», та накладення арешту на автомобіль марки RENAULT - модель LODGY, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що ТОВ "Гіппо" ухиляється від вчинення дій, направлених на виконання грошових зобов`язань щодо проведення оплати за договором поставки № 141218-12/1г від 14.12.2018 року, що, на думку позивача, може зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Крім того, ПрАТ "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль" посилається на велику кількість господарських спорів в яких ТОВ «Гіппо» є відповідачем та на існування податкової заборгованості ТОВ «Гіппо» перед Державним та місцевими бюджетами на суму 5 941 062,00 грн.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що у заявника наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідач ухиляється від вчинення дій, направлених на виконання грошових зобов`язань щодо проведення оплати за договором поставки № 141218-12/1г від 14.12.2018 року.

Так, в обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та автомобіль ТОВ «Гіппо» заявник посилається лише на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором.

Однак, саме лише посилання на наявну заборгованість та звернення до господарського суду з позовом про її стягнення, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Більше того, заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення ТОВ «Гіппо» дій, спрямованих на зняття коштів зі своїх розрахункових рахунків, продажу автомобіля, як і не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки до матеріалів заяви не додано жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій з метою реалізації автомобіля чи виведення грошових коштів з рахунків.

Таким чином, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль" про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Пиво-Безалкогольний комбінат "Радомишль" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 21.01.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин