ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2021 Справа № 905/2099/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді за дорученням судді) Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Афродіта" ( адреса: 85703, Донецька область, м. Волноваха, вул. Менделєєва, 1)

до відповідача: Колективне сільськогосподарське підприємство "Донбас" (, адреса: 85750, Донецька область, Волноваський район, вул. Поштова, буд 60)

про: визнання права власності за набувальною давністю

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Афродіта" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 01.12.2020 (вх.№23558/20 від 10.12.2020) до Колективного сільськогосподарського підприємства "Донбас", в якій позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будівлі:

- нежитлова будівля - пташник загальною площею 716,9 кв.м., що розташований за адресою 85750, Донецька область, Волноваський район, с. Петрівське, вул. Зелена, 1б.

- нежитлова будівля - гусятник загальною площею 659,6 кв.м., що розташований за адресою 8650, Донецька область, Волноваський район, с.Петрівське, вул. Зелена, 1а.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при придбанні будівель пташника та гусятника ПП "Фермер", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Афродіта", мав намір використати вказані будівлі під розбирання і тому договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчували. Однак у подальшому мета розібрати будівлі на матеріали відпала і будівлі фактично використовуються ним як об`єкт нерухомості. У той же час, зареєструвати право власності на вказані будівлі позивач не може, оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. Позивач зазначає, що добросовісно заволодів та продовжує володіти відкрито та безперервно протягом більше 10-ти років, що зумовлює звернення до суду з цим позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю на пташник та гусятник.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір купівлі-продажу будівель під розборку від 17.07.2008 з додатком; акт приймання-передачі об`єктів нерухомості від 17.07.2008; договір відступлення прав засновника та майнових прав по володінню, використанню та розпорядженню Приватним підприємством «Фермер» від 05.04.2007; рішення власника ПП Фермер від 05.04.2007, посвідчене державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. та зареєстрованої в реєстрі за №1-808; рішення засновника ПП «Фермер» від 11.03.2010 № 42; протокол зборів учасників ТОВ "Афродіта" від 11.03.2010 №66; акт приймання-передачі об`єктів нерухомості від 01.06.2010 згідно рішення ПП «Фермер» № 42 від 11.03.2010 про приєднання до ТОВ «Афродіта» згідно протоколу № 66 від 11.03.2010; інвентарні картки обліку основних засобів № 1030002 та № 1030015; балансову довідку від 08.10.2020 б/н про об`єкти нерухомості станом на 01.10.2020; акт обстеження нежитлових будівель від 05.10.2020; технічні паспорти нежитлової будівлі пташника та гусятника; довідку Петрівської сільської ради Волноваського району №460 від 07.10.2019; акти внутрішнього переміщення основних засобів: від 01.06.2010 № 1, від 22.02.11 № 1, від 22.09.2011 № 2; протокол загальних зборів учасників ТОВ «Афродіта» від 02.10.2020 № 03/02-10-2020, рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 07.10.2020 № 63 «Про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна ТОВ «Афродіта»; рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 03.11.2004 № 42 «Про реєстрацію прав власності на нерухоме майно КСП «Донбас»» з додатком; витяг зі статуту ТОВ «Афродіта», копії яких долучено до матеріалів справи.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.344 Цивільного кодексу України.

Матеріалам позовної заяви присвоєно єдиний унікальний номер №905/2099/20. За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою від 15.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2099/20. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.01.2021. Визнано явку уповноважених представників сторін не обов`язковою. Відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов. Запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

04.01.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 30.12.2020 (вх.№76/21), в якому відповідач підтверджує, що КСП "Донбас", як колишній власник пташника та гусятника, після їх передачі ПП «Фермер» за актом приймання-передачі об`єктів нерухомості від 17.07.2008 року, не мали ніякого відношення до пташника та гусятника, а отже і не експлуатували їх, та не користувались ними. Позов визнає, та просить суд його задовольнити.

11.01.2021 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання б/н від 06.01.2021 (вх.№262/21) про розгляд справи за відсутності його представника, на задоволенні позову наполягає.

В підготовче судове засідання, що відбулося 14.01.2021, позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про хід розгляду справи у встановленому ст.120 Господарського процесуального кодексу України порядку, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, тому суд вважає за можливе розглянути справу у цьому судовому засіданні без присутності представників сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.3 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно ч.4 ст.191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У випадку, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин, за наявності яких визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, за результатами підготовчого провадження судом ухвалено рішення суду та в підготовчому засіданні 14.01.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради № 42 від 03.11.2004 року «Про реєстрацію прав власності на нерухоме майно КСП «Донбас», вирішено видати Колективному сільськогосподарському підприємству «Донбас» свідоцтво про право власності на належні йому на праві власності об`єкти нерухомого майна, які розташовані на території Петрівської сільської ради, згідно переліку, в тому числі на пташник та гусятник (с. Петрівське Волноваського району); доручено бюро технічної інвентаризації м. Волноваха підготовку документів для видачі свідоцтва про право власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна КСП «Донбас».

За твердженням позивача, що не заперечується відповідачем, в частині пташника та гусятника вказане рішення виконкому реалізоване не було, і відповідне свідоцтво про право власності не видано, а право власності на пташник та гусятник, як на нерухоме майно, за відповідачем зареєстровано не було.

Згідно наданих до матеріалів справи технічних паспортів на пташник та гусятник, такі об`єкти були споруджені: гусятник в 1966 році, пташник в 1970 році, що підтверджує існування вказаних будівель, як об`єктів нерухомого майна.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували неправомірність набуття відповідачем права власності на спірні об`єкти нерухомості, зокрема на пташник та гусятник.

За поясненнями позивача, що не заперечується відповідачем, на цей час реалізувати рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради № 42 від 03.11.2004 року «Про реєстрацію прав власності не нерухоме майно КСП «Донбас» в частині видачі свідоцтва про право власності на пташник та гусятник є неможливим, оскільки: відповідач на цей час вже не є власником такого майна, оскільки в 2008 році він продав його під розбирання позивачу ТОВ «Афродіта»; тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке було затверджено наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. № 7/5, втратило чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012. А отже, можливість видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування на цей час не передбачена діючим законодавством.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, згідно договору купівлі-продажу будівель під розборку від 17.07.2008 року (далі - Договір), який укладено між Колективним сільськогосподарським підприємством "Донбас" (Продавець) та Приватним підприємством «Фермер» (Покупець), Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити будівлі та споруди для розбирання на будівельні матеріали, перелік яких надається у додатку 1 до цього Договору. Підставою виникнення у Покупця права власності на будівлі та споруди для розбирання є підписання акта приймання-передачі об`єктів нерухомості під розборку на будівельні матеріали (п. 1.1.-1.2 договору).

Згідно з пунктами 1.3, 1.4 цього Договору, Покупець зобов`язався сплатити вартість будівель і споруд для розбирання протягом десяти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця. Вартість будівель і споруд для розбирання визначається в Додатку №1 до договору і за згодою сторін дорівнює ліквідаційній вартості об`єктів нерухомості під розбору згідно з висновком про незалежну оцінку інвентарних об`єктів КСП «Донбас», проведену ТБ «Фенікс» та всього складає 172454,80 грн. (сто сімдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Пунктами 3.1-3.2. Договору визначено, що Покупець за договором має право отримати від продавця об`єкти нерухомості під розборку на будівельні матеріали. Покупець, своїми силами та за власні кошти здійснює розбирання об`єктів нерухомості на будівельні матеріали за їх місцем знаходженням.

Пунктами 10 та 11 додатку № 1 до договору визначено, що ПП «Фермер» були придбані, в тому числі, пташник та гусятник, з місцезнаходженням с. Петрівське; ціна пташника 6538,20 грн. (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень, 20 коп.), ціна гусятника 5307,80 грн. (п`ять тисяч триста сім гривень, 80 коп.).

Згідно підписаного між ПП «Фермер» та КСП "Донбас" акту приймання-передачі об`єктів нерухомості від 17.07.2008 року, ПП «Фермер» прийняло від КСП "Донбас" будівлі та споруди згідно договору купівлі-продажу будівель під розборку, у тому числі пташник та гусятник, з місцезнаходженням с. Петрівське; ціна пташника 6538,20 грн. (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень, 20 коп.), ціна гусятника 5307,80 грн. (п`ять тисяч триста сім гривень, 80 коп.); будівлі та споруди оглянуто, претензій щодо їх стану відсутні.

Судом встановлено, що даний договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчено.

Зі змісту відзиву відповідача вбачається, що КСП «Донбас» отримано від ПП «Фермер» повну оплату за договором купівлі-продажу будівель під розборку від 17.07.2008.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2010 між Приватним підприємством "Фермер" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Афродіта" (Покупець) укладено договір від 05.04.2007 про відступлення прав засновника та майнових прав по володінню, користуванню та розпорядженню ПП «Фермер» (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 вказаного Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця права засновника та майнові права по володінню, використанню та розпорядженню Приватним підприємством Фермер, код ЄДРПОУ № 30013807 (далі по тексту Підприємство), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цю частку.

Під правами засновника приватного підприємства, зазначеними в п. 1.1. цього Договору, Сторони розуміють право на розподіл доходів Підприємства, на управління Підприємством безпосередньо або через керівника, що призначається таким засновником, на формування трудового колективу Підприємства на засадах трудового найму, на вирішення питань реорганізації та ліквідації Підприємства, а також всі інші права засновника Підприємства, передбачені статутом Підприємства та (або) чинним законодавством.

Згідно рішення № 42 засновника ПП «Фермер» від 11.03.2010 року затверджено дії щодо приєднання ПП «Фермер» до ТОВ «Афродіта», вирішено прийняти майно, кошти та зобов`язання від ПП «Фермер» до ТОВ «Афродіта», та вважати ТОВ «Афродіта» правонаступником прав та обов`язків ПП «Фермер» згідно передавального балансу.

Відповідно до протоколу № 66 зборів учасників ТОВ «Афродіта» від 11.03.2010 року затверджено дії щодо приєднання ПП «Фермер» до ТОВ «Афродіта», вирішено згідно передавального балансу прийняти майно, кошти та зобов`язання від ПП «Фермер» до ТОВ «Афродіта», та вважати ТОВ «Афродіта» правонаступником прав та обов`язків ПП «Фермер» відповідно до передавального балансу.

Згідно акту приймання-передачі від 01.06.2010 відповідно до рішення ПП "Фермер" №42 від 11.03.2010 про приєднання до ТОВ "Афродіта" відповідно протоколу №66 від 11.03.2010, ПП «Фермер» передало, а ТОВ «Афродіта» прийняло майно ПП «Фермер». В тому числі по розділу «Об`єкти, що не мають цілісного значення, та призначені під розборку»: гусятник (позиція № 2) та пташник (позиція № 15).

Відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту ТОВ «Афродіта», правонаступником ПП «Фермер» () є ТОВ «Афродіта» ().

Згідно інвентарної картки обліку основних засобів № 1030015 та № 1030002, а також балансової довідки ТОВ «Афродіта» від 08.10.2020 року, на балансі ТОВ «Афродіта» рахується: пташник первісною (балансовою) вартістю 6538,20 грн. та гусятник первісною (балансовою) вартістю 5307,80 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що 05.10.2020 складено акт обстеження нежитлових будівель представниками ТОВ «Афродіта» за участі представників Петрівської сільської ради - землевпорядника Юрченка О.І. та експерта-техніка з інвентаризації нерухомого майна Бобрулько О.М., відповідно до якого встановлена наявність на місцевості пташника та гусятника, а саме встановлено, що за межами с. Петрівське, на відстані близько 500 метрів від меж с. Петрівське, у південно-східному напрямку розташовані пташник та гусятник.

Рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 07.10.2020 року № 63 «Про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна ТОВ "Афродіта"» вирішено присвоїти нежитловій будівлі «Гусятник» поштову адресу: 85750, Донецька обл., Волноваський р-н, с. Петрівське, вул. Зелена, 1а; нежитловій будівлі «Пташник» - поштову адресу: 85750, Донецька обл., Волноваський р-н, с. Петрівське, вул. Зелена, 16.

Згідно технічних паспортів, виконаних ТОВ «Моноліт Сервіс» від 21.10.2020 року, нежитлова будівля «Гусятник» має загальну площу 659,6 кв.м; нежитлова будівля «Пташник» має загальну площу 716,9 кв.м.

За твердженням позивача, склалася така ситуація, за якої ПП «Фермер», правонаступником якого є позивач, придбано будівлі пташника та гусятника під розбирання, і тому договір їх купівлі-продажу нотаріально не посвідчено. Однак, у подальшому мета розібрати будівлі на матеріали відпала, і будівлі фактично використовуються позивачем власне як об`єкти нерухомості. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Афродіта» від 02.10.2020 року № 03/02-10-2020 прийнято рішення про подальше використання будівель пташника та гусятника в господарській діяльності та узаконення права власності на ці будівлі з подальшою його реєстрацією в установленому порядку. Позивач також зазначає, що добросовісно заволодів та продовжує володіти відкрито та безперервно протягом більше 10-ти років, що зумовлює звернення до суду з цим позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю на пташник та гусятник.

Отже, позивач заявляє про давність володіння і вважає, що у нього є всі законні підстави бути визнаним власником майна за набувальною давністю, та просить суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю «Пташник» загальною площею 716,9 кв.м., що розташована за адресою 85750, Донецька область, Волноваський р-н, с. Петрівське, вул. Зелена, 1б. та нежитлову будівлю «Гусятник» загальною площею 659,6 кв.м., що розташована за адресою 8650, Донецька область, Волноваський р-н, с.Петрівське, вул. Зелена, 1а.

Суд враховує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (стаття 319 ЦК України).

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився би із ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини 3 статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у виді передання його у тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, який різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), що перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк становить десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх наведених умов у сукупності.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, для набуття права власності за набувальною давністю, доведенню підлягають шість обставин: майно має бути об`єктом набувальної давності, не виключеним із цивільного обороту; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Близька за змістом правова позиція також викладена у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

З огляду на матеріали справи та наведені вище приписи чинного законодавства суд дійшов висновку про доведеність позивачем наявності всіх умов, передбачених статтею 344 ЦК України (на яку позивач посилався у своїй позовній заяві), необхідних для набуття права власності за давністю володіння.

Приймаючи до уваги обставини, за яких виникло володіння спірним майном, суд встановив, що інші особи, які претендують на спірне майно, відсутні та відсутність титулу у позивача для володіння майном та набуття права власності, спірний об`єкт нерухомості є об`єктом набувальної давності, не виключеним із цивільного обороту.

Об`єктом нерухомості, що є предметом даного спору, позивач володіє добросовісно, відкрито та безперервно.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний, оскільки ним доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на позивача у справі, оскільки господарським судом в процесі розгляду справи не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 73-80, 86, 91, 123-124, 129, ч.3 ст.185, ст.ст. 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Афродіта" () право власності за набувальною давністю на будівлі:

- нежитлова будівля «Пташник» загальною площею 716,9 кв.м., що розташована за адресою: 85750, Донецька область, Волноваський район, с. Петрівське, вул. Зелена, 1б,

- нежитлова будівля «Гусятник» загальною площею 659,6 кв.м., що розташована за адресою: 85750, Донецька область, Волноваський район, с.Петрівське, вул. Зелена, 1а.

Судові витрати за розгляд справи покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення підписано 21.01.2021

Суддя Н.В. Величко