ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2021 р. Справа№ 910/3532/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 (повний текст складено 17.08.2020)

у справі №910/3532/20 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 103815,76 грн,

УСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Акціонерне товариство "Укрспецтрансгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач, залізниця) про стягнення 103815,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладений договір №09040/ЛЗ-2018 про надання послуг від 13.02.2018 на підставі якого, та згідно залізничних накладних, відповідач здійснював перевезення порожніх вагонів позивача зі станції Долина до станцій на території України, залізничний тариф по перевезенням був розрахований відповідачем і внесений до залізничних накладних, по прибуттю на станції призначення залізниця здійснила видачу вантажу вантажоодержувачу, при цьому не здійснювала жодних донарахувань тарифів та не стягувала їх з вантажоодержувачів. Однак, в подальшому, відповідачем було безпідставно здійснено самовільне списання з особового рахунку позивача провізної плати в загальній сумі 103815,76 грн по завершених перевезеннях у період з вересня 2018 по жовтень 2019 року, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що при визначені сум доборів по залізничним накладним позивачем в графі 20 відповідних документів вказано "вагон слідує з-під вивантаження", що вплинуло на визначення суми провізної плати, тоді як такі вагони рухались між залізничними станціями в порожньому стані, в тому числі в ремонт/з ремонту і, в даному випадку, підлягав застосуванню винятковий тариф 2006, а не винятковий тариф 2005, у зв`язку із чим відповідачем було правомірно донараховані відповідні суми та списані з рахунку позивача. Також позивачем не доведено факту того, що він здійснював вивантаження вантажів на станції Долина. Окрім того, відповідач надав контррозрахунок та зазначає, що позивачем невірно обраховано стягнуту за провізним документом №35424258 суму, оскільки фактично вона склала 612,00 грн (ПДВ), а не 4258,00 грн (ПДВ), як зазначив позивач.

25.05.2020 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач просив стягнути з відповідача 118982,12 грн., з урахуванням додатково поданих залізничних накладних.

17.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому останній не погоджується з обґрунтуваннями позивача з підстав які викладені у первісно поданому відзиві на позовну заяву.

24.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, в яких він заперечує проти доводів відповідача з підстав того, що відповідач не дотримався вимог чинного законодавства щодо порядку списання недобору тарифу.

В судовому засіданні 07.07.2020 суд першої інстанції, у відповідності до частин 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 у справі №910/3532/20 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз" грошові кошти в сумі 100169 грн 76 коп. та судовий збір у розмірі 2028 грн 18 коп.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачем у залізничних накладних в графу 20 було внесено хибну інформацію про те, що вагони слідують "з-під вивантаження", хоча до цього вони неодноразово курсували між станціями залізниці в порожньому стані; вказані обставини не є підставою для складання перевізником акту загальної форми або комерційного акту, однак є підставою для коригування сум нарахованих платежів за минулі періоди, оскільки для вказаних перевезень підлягає застосуванню ставка коефіцієнту 3,023 винятковий тариф 2006, як за перевезення "в інших випадках"; також суд не звернув увагу на відсутність умов для застосування виняткового тарифу 2005, оскільки вагони перебували на під`їзній колії позивача, в ремонті, інші випадки, та через певний (інколи значний) час відправлялися іншим підприємствам для перевезення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 передано на розгляд колегії суддів у складі: Козир Т.П. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 07 жовтня 2020 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Позивач отримав копію ухвали суду 24.09.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/585/20 від 02.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи відповідно до п.п. 2.3.50 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Козир Т.П. на лікарняному.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020, по справі №910/3532/20 для розгляду апеляційної скраги Акціонерного товариства "Українська залізниця" визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 прийнято до провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 у справі №910/3532/20 колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15 липня 2016 року між ПАТ "Українська залізнія" (наразі - АТ"Українська залізниця") в особі начальника підрозділу Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Львівська залізниця", як залізницею, та ПАТ "Укрспецтрансгаз" (наразі - АТ "Укрспецтрансгаз"), як власником колії, був укладений Договір №Л/ДН-4/770/М/п про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ "Укрспецтрансгаз", згідно якого експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Долина Львівської залізниці через стрілку 46 та стрілку 50 до під`їзної колії Долинського газопереробного заводу і обслуговується власним локомотивом. Розгорнута довжина колії складає 4809,5 погонних метрів, у межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 11149,5 кв.м. (том 2 а.с.126-127).

13 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця", як перевізником, та Публічним акціонерним товариством "Укрспецтрансгаз", як замовником, було укладено договір про надання послуг №09040/ЛЗ-2018 (далі - договір), предметом якого є здійснення перевезень вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 договору) (том 1 а.с.18-34).

В абзаці 5 пункту 1.2 договору визначено, що перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачу), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (зі змінами і доповненнями), збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №873 від 09.12.2002, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (пункт 1.3 договору).

До обов`язків замовника, зокрема, належить, оплата перевізнику послуг, що пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.6 договору) та самостійне визначення розміру попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому замовник зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п. 2.1.6.1 договору).

Умовами пункту 2.1.9 договору установлено, що замовник зобов`язаний, у строки встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звірки розрахунків, зведену відомість.

Окрім того, замовник зобов`язаний самостійно оформляти або організовувати оформлення перевізних документів і документів необхідних для виконання митних та інших процедур державного контролю (пункт 2.1.14 договору).

До обов`язків перевізника належить, зокрема: відкриття для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунком з наданням коду платника №5731547 (пункт 2.3.3 договору); ведення обліку попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через (387401) Долина (пункт 2.3.4 договору); складання документів передбачених пунктом 1.3 договору щодо нарахування сум платежів (пункт 2.3.5 договору).

Відповідно до залізничних накладних №35049287 від 26.07.2019 (8 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №35115815 від 30.07.2019 (8 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №35201896 від 05.08.2019 (5 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №35234327 від 07.08.2019 (4 вагона зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №35315167 від 13.08.2019 (7 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №35424258 від 20.08.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №35527613 від 27.08.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), за залізничною накладною №35751874 від 11.09.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Прилуки), за залізничною накладною №35789130 від 13.09.2020 (зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятів) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.50-58).

13.12.2019 за переліком №20191213 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 489,60 грн, у розмірі 489,60 грн, у розмірі 306,00 грн, у розмірі 244,80 грн, у розмірі 428,40 грн, у розмірі 612,00 грн, у розмірі 612,00 грн, у розмірі 29546,40 грн та у розмірі 61,20 грн за кожною зі вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.47-49).

За залізничними накладними №36305191 від 11.12.2018 (14 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36305670 від 11.12.2018 (11 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36338382 від 13.12.2018 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36339240 від 13.12.2018 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.60-63).

19.12.2019 за переліком №20191219 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 749,28 грн, у розмірі 588,72 грн, у розмірі 535,20 грн та у розмірі 535,20 грн за кожною із вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.59).

За залізничними накладними №36701571 від 09.01.2019 (8 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36701597 від 09.01.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36739878 від 12.01.2019 (11 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36740132 від 12.01.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №36776318 від 15.01.2019 (21 вагонів зі станції відправлення Рожнятов на станцію призначення Долина), №36860997 від 22.01.2019 (5 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Прилуки) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.65-70).

23.12.2019 за переліком №20191223 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 428,16 грн, у розмірі 535,20 грн, у розмірі 588,72 грн, у розмірі 535,20 грн, у розмірі 160,56 грн та у розмірі 14715,00 грн за кожною із вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.64).

За залізничними накладними №37013521 від 01.02.2019 (13 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37013984 від 01.02.2019 (14 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37071537 від 05.02.2019 (3 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37170214 від 11.02.2019 (15 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37187853 від 12.02.2019 (15 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37227246 від 15.02.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37239290 від 16.02.2019 (20 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №37573623 від 06.03.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов) та №37573763 від 06.03.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.72-80).

26.12.2019 за переліком №20191226 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 695,76 грн, у розмірі 749,28 грн, у розмірі 160,56 грн, у розмірі 802,80 грн, у розмірі 802,80 грн, у розмірі 535,20 грн, у розмірі 1016,88 грн, у розмірі 535,20 грн та у розмірі 535,20 грн за кожною із вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.71).

За залізничними накладними №38159471 від 05.04.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №38282604 від 12.04.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №38389102 від 17.04.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №38408951 від 18.04.2019 (7 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №38909248 від 17.05.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Страбичево) та №38909263 від 17.05.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Страбичево) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.82-87).

02.01.2020 за переліком №20200102 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 612,00 грн, у розмірі 612,00 грн, у розмірі 612,00 грн, у розмірі 428,40 грн, у розмірі 7609,20 грн та у розмірі 7609,20 грн за кожною із вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.81).

За залізничними накладними №39205273 від 03.06.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Батево), №39205489 від 03.06.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Батево), №39205919 від 03.06.2019 (6 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Батево), №39336458 від 10.06.2019 (вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Батево), №39358585 від 11.06.2019 (3 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.89-93).

08.01.2020 за переліком №20200108 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 8329,20 грн, у розмірі 8329,20 грн, у розмірі 4997,52 грн, у розмірі 832,92 грн та у розмірі 183,60 грн за кожною із вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.88).

За залізничними накладними №39891205 від 16.07.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №39942982 від 19.07.2019 (3 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов), №39975693 від 22.07.2019 (11 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов) та №39975818 від 22.07.2019 (10 вагонів зі станції відправлення Долина на станцію призначення Рожнятов) відповідач здійснив перевезення власних вагонів позивача, а позивач розрахувався за надані послуги (том 1 а.с.95-98).

09.01.2020 за переліком №20200109 відповідачем здійснено досписання провізної плати за перевезення вагонів у минулих періодах (з урахуванням ПДВ), а саме у розмірі 550,80 грн, у розмірі 183,60 грн, у розмірі 673,20 грн та у розмірі 612,00 грн за кожною із вищезазначених залізничних накладних відповідно (том 1 а.с.94).

За вказаними вище накладними відповідач, як перевізник, надав послуги з перевезення порожніх вагонів (цистерни) (код вантажу 421034), групові/маршрутні відправки, що слідували зі станції Долина на відповідні станції призначення під навантаження.

Так, у рядку 20 "Найменування вантажу" кожної з накладних позивач зазначив обставини та мету перевезення - порожня власна цистерна… після перевезення 23/UN 1965 Фракція пропан-бутанова…, що прибула за накладною…, злита повністю (дата), направляється до пункту навантаження.

При цьому оплата була здійснена за тарифною схемою, передбаченою п. 14.1 розділу ІІ Тарифного керівництва №1 із застосуванням коефіцієнту - винятковий тариф 2005, що встановлений у рядку 9 таблиці Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства інфраструктури України від 27 грудня 2017 року № 476, від 22 березня 2019 року № 205), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 р. за № 341/16357.

Не погоджуючись зі здійсненими відповідачем досписаннями провізної плати за перевезення вказаних вагонів позивач направляв відповідачу відповідні заяви про заборону списання коштів та вимоги про повернення незаконно утриманих коштів з особового рахунку (том 1 а.с.35-44), однак відповідач відмовив у поверненні коштів, посилаючись на те, що згідно роз`яснень першого заступника директора Департаменту комерційної роботи підлягає застосуванню винятковий тариф 2006 (том 1 а.с.45-46).

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 103815,76 грн перебору залізничного тарифу, посилаючись на те, що провізна плата здійснена до моменту відправки вагонів на станції відправлення, на підставі визначеного у накладних залізницею тарифу і при прибутті вантажу на станцію призначення, залізниця видала вантаж вантажоотримувачу без будь-яких зауважень та не здійснила донарахувань провізної плати, а відтак вважає неправомірним досписання відповідачем в подальшому перевізної плати з особистого рахунку позивача за минулі періоди.

Відповідач, заперечуючи проти позову, як у відзиві на позовну заяву, так і у апеляційній скарзі, послався на те, що позивачем оплачено перевезення за тарифом із урахуванням коефіцієнту винятковий тариф 2005, а не винятковий тариф 2006, який підлягав застосуванню, оскільки вагони до їх відправки на станцію призначення курсували за іншими маршрутами, які не були пов`язані із їх вивантаженням, а тому з позивача правомірно здійснено досписання провізної плати із застосуванням вищого коефіцієнту.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, однак перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що за накладною №35424258 відповідачем було донараховано суму 612,00 грн, а не 4258,00 грн, як вказано у позові, тому задовольнив позовні вимоги частково, в сумі 100169,76 грн.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову у вказаному розмірі, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Як передбачено ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Як підтверджується матеріалами справи, на підставі договору №09040/ЛЗ-2018 та відповідних накладних відповідачем було взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом врегульовані Законами України "Про залізничний транспорт", "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Статуту залізниць України (далі - Статут), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та іншими актами законодавства України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Отже, належним чином оформлена залізнична накладна є угодою на перевезення вантажів залізничним транспортом, і на надання послуг по її візуванню не потребує укладення окремого договору.

Відповідно до ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів.

Згідно із ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

При цьому статтею 24 Статуту визначено, що саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах (ст. 129).

Статтею 62 Статуту визначено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Пунктом 4.2 укладеного між сторонами договору встановлено, що оплата послуг здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2. розділу 14 договору.

Згідно пункту 2.1.6.1 договору, замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.

По закінченню звітного місяця, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику в електронному вигляді виписки з його особового рахунку та зведену відомість для її підписання. Замовник протягом 5 робочих днів зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість або підписати її із зауваженнями. У випадку якщо одна із сторін не підписала зведену відомість протягом 15 днів з дня отримання без письмового обґрунтування, зведена відомість вважається підписаною обома сторонами (п. 4.7, 4.8 договору).

При незгоді із сумою нарахувань та стягнених платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п. 14.2 договору (пункт 4.9).

Пунктом 4.10 договору передбачено право перевізника у разі виявлення неправильного нарахування платежів здійснити перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові кошти.

Наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди (пункт 4.11 договору).

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що укладаючи договір, на основі вільного волевиявлення, позивач погодився на встановлення особливого порядку здійснення розрахунків між сторонами, беручи при цьому на себе відповідні зобов`язання, в тому числі, але не виключно внесення попередньої оплати за надані в майбутньому послуги, право перевізника на здійснення перерахунку (як в сторону збільшення, так і зменшення) та наступне стягнення недоотриманих грошових коштів у вигляді плати за послуги перевезення за рахунок внесеної замовником передоплати.

У той же час, перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.

Так, відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084 (далі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил (п.1.2 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно п. 1.5 Правил, оформлення перевізних документів, перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

Заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п. 5.1 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до п. 5.3 Правил оформлення перевізних документів, якщо перевіркою на станції призначення виявлено перебір платежів, то сума перебору зазначається у графах 43-45.

Інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (зі змінами), та інших нормативно-правових актів (п 5.4 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Таким чином, є вірний висновок суду першої інстанції про те, що перевізник в разі перевірки внесених відправником відомостей до накладної зобов`язаний скласти відповідний акт на підтвердження обставин їх неправильності чи неточності.

В наявних у матеріалах справи накладних у рядку 20 "Найменування вантажу" позивач, як вантажовідправник, зазначив обставини та мету перевезення - порожня власна цистерна… після перевезення 23/UN 1965 Фракція пропан-бутанова…, що прибула за накладною…, злита повністю (дата), направляється до пункту навантаження.

Однак, відповідачем не було надано жодних доказів невідповідності визначення позивачем "найменування вантажу" у спірних залізничних накладних, як то акт загальної форми або акт перевірки про встановлення не відповідності визначеного найменування вантажу позивачем фактичним обставинам.

Доводи відповідача, які викладені у апеляційній скарзі про те, що пункт 5.5 Правил не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки пункт 5.5 Правил прямо передбачає складання відповідних актів у випадку "якщо …. буде виявлено неправильне зазначення у накладній …. вантажу, його назви…", а відповідач, в якості підстави для здійснення донарахування, посилається саме на неправильне заповнення графи 20 накладних "Найменування вантажу".

Тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України (абзац 1 статті 57 Статуту).

Приписами пункту 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст.62 Статуту) встановлено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами було узгоджено ціну договору як провізну плату шляхом заповнення саме відповідачем на станції відправлення графи 30 "Тарифні відмітки" накладної, перевезення було здійснено відповідачем, оплату проведено в повному обсязі на підставі внесених до накладених даних.

Вартість залізничних перевезень в Україні визначається згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5.04.2009 за №340/16356 із змінами і доповненнями (далі - Тарифне керівництво або ТК).

Згідно з пунктом 2 Тарифного керівництва тарифи, збори та плати, наведені в цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування, що включені в постійну експлуатацію, для всіх суб`єктів господарювання (фізичних та юридичних осіб), які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа 30 "Тарифні відмітки" заповнюються залізницю у відповідності до Тарифного керівництва, вказуються номер групи, позиції, схеми, відстань перевезення. У разі застосування виняткового тарифу вказується його код.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва відправник повинен іменувати вантаж у перевізних документах внутрішнього сполучення - відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (ЄТСНВ) яка видається окремо.

Підпунктом 3.3 пункту 3 розділу II Тарифного керівництва встановлено, якщо на станції призначення виявлено, що найменування вантажу не відповідає фактичному, неповне або неясне (неточне), то уточнення з метою перевірки правильності нарахування тарифу здійснюється до видачі вантажу з ініціативи станції (перевізника) або на вимогу одержувача шляхом унесення до перевізних документів у графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") під попереднім неточним найменуванням уточненого найменування. Унесене до перевізних документів уточнене найменування завіряється підписами працівників станції (перевізника) та одержувача. Після видачі вантажу перерахунки, зумовлені неточним найменуванням вантажу, не допускаються ані на вимогу залізниці (перевізника), ані за заявою одержувача.

Відповідно до підпункту 14.1 пункту 14 розділу ІІ Тарифного керівництва плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.

Так, пунктом 14.7 пункту 14 розділу ІІ Тарифного керівництва для застосування правил тарифів, визначених цим розділом, під час перевезення порожніх вагонів відправником у перевізних документах у графі "Найменування ватажу" ("Наименование груза") залежно від призначення та цілі використання проставляються відмітки:

для внутрішнього сполучення - крім відміток, передбачених Правилами перевезення вантажів, "Направляється ... (із ремонту, на промивку, на пропарку, на дезінфекцію, на дезінсекцію, для продажу, на брухт, для зміни власника, для здачі в оренду, на/після модернізацію(ї) тощо)".

Таким чином, за тарифною схемою 14 справляється плата за перевезення вагонів в порожньому стані з обов`язковим зазначенням у графі "Найменування вантажу" мети направлення рухомого складу.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами та доповненнями), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 р. за №341/16357, затверджено Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Зокрема, до плати за перевезення порожніх вагонів (коди Алфавітного списку вантажів ЄТСНВ 421034, 421180, 421195, 421208) перевізника, власні перевізника, власні та орендовані (плата за перевезення яких визначається за тарифними схемами 14 та 17), вагони з провідниками (421161, 693157) застосовуються відповідні коефіцієнти - рядок 9 таблиці Коефіцієнтів:

- з-під вивантаження вантажів 1-го тарифного класу, щебеню та баласту (щебеню) для доріг, перліту, піску, гранвідсіву, шлаків, золи, солі та концентрату мінерального "Галіт" під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження - 1,242 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 1,088 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017);

- з-під вивантаження вантажів 2-го тарифного класу, продуктів харчування та енергетичних газів під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; рефрижераторні вагони та криті, переобладнані з рефрижераторних вагонів, фітингові платформи, вагони для перевезення легкових автомобілів та контрейлерних перевезень (усі перевезення) - 1,885 (винятковий тариф 2005) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 № 205) та 1,651 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017);

- з-під вивантаження вантажів 3-го тарифного класу під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; з провідниками; в (із) ремонт(у); пересилка після вивантаження на промивання, пропарку, дезінсекцію та дезінфекцію; в інших випадках - 3,023 (винятковий тариф 2006) (в редакції наказу Міністерства інфраструктури від 22.03.2019 №205) та 2,647 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури № 476 від 27.12.2017).

При цьому, винятковий тариф 2005 застосовується у випадку перевезення вагонів з-під вивантаження під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження, тобто зі станції вивантаження вантажу до станції наступного навантаження.

Зі змісту спірних накладних, за якими відповідач провів коригування плати за перевезення, вбачається, що вагони у порожньому стані направлялись позивачем зі станції відправлення Долина Львівської залізниці під навантаження. Тип вагонів - цистерна, останній вантаж - фракція пропан-бутанова.

Отже, згідно внесених позивачем відомостей до накладної відповідачем на станції відправлення було вірно визначено тариф на перевезення - за тарифною схемою 14.1 розділу ІІ Тарифного керівництва № 1 та із застосуванням виняткового тарифу 2005, що відповідає підрядку 2 рядку 9 таблиці Коефіцієнтів, визначених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами).

Здійснюючи донарахування з використанням виняткового тарифу 2006 відповідач посилався на те, що вагони неодноразово курсували між станціями в порожньому стані, в тому числі в ремонт/з ремонту, тому необхідно застосовувати коефіцієнт 3,023 як за перевезення вагонів "в інших випадках" (підрядок 3 рядку 9 таблиці Коефіцієнтів, визначених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317), оскільки по станції Долина Львівської залізниці не проводилось вивантаження таких вагонів.

Однак, вказані доводи відповідача обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки жодних належних та допустимих доказів в підтвердження своїх доводів відповідач не надав.

Крім цього, винятковий тариф 2005 застосовується також у разі перевезення "з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження", а позивач є власником під`їзної колії, що примикає до станції Долина Львівської залізниці через стрілку 46 та стрілку 50 до під`їзної колії Долинського газопереробного заводу, отже у позивача наявний пункт вивантаження вагонів, він мав можливість як вивантажувати вантаж (фракцію пропан-бутанову) на вказаному заводі, так і накопичувати вагони для їх подальшої групової відправки під наступне навантаження на інших станціях призначення.

Щодо посилань відповідача на те, що "вагони до їх відправки під навантаження могли курсувати на ремонт/з ремонту", то як вірно зазначив суд першої інстанції, саме перевезення вагону в ремонт/з ремонту або з іншою метою (крім навантаження) дійсно буде відбуватись із застосуванням виняткового тарифу 2006, але по тим накладним, за якими вагони будуть слідувати на ремонт/з ремонту чи для іншої мети.

Враховуючи викладене та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість дій відповідача щодо коригування сум нарахованих платежів за минулі періоди - без складання відповідних документів, передбачених Правилами оформлення перевізних документів, та внесення змін до накладних згідно з вимогами Тарифного керівництва №1, внаслідок чого з особового рахунку позивача було безпідставно списані грошові кошти в загальній сумі 100169,76 грн.

Перевіривши розрахунок позовних вимог, який наведений у позовній заяви, та звіривши його з переліками донарахованих сум провізної плати, судом встановлено, що згідно переліку №20191216 від 13.12.2019 за накладною №35424258 залізницею списано грошові кошти в сумі 612,00 грн, а не в сумі 4258,00 грн. як вказав позивач у своєму розрахунку, тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в сумі 100169,76 грн.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 у справі №910/3532/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" - без задоволення.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 у справі №910/3532/20 - без змін.

2. Справу №910/3532/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков