ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" січня 2021 р. Справа № 924/44/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 ,

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа, ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано на розгляд судді Заярнюка І.В.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на те, що подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство не відповідає вимогам, встановленим Кодексом України з процедур банкрутства (далі за текстом - Кодекс або КУПБ).

Частиною 1 ст. 2 Кодексу (який набрав чинності 21.10.2019р.) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 113 КУПБ у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції. Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до статті 113 КУПБ у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 4 ст. 34 Кодексу передбачено, що до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються, зокрема, докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України „Про судовий збір".

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В частині 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" наведений перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір, в якому відсутня на заява фізичної особи про визнання її неплатоспроможності.

Таким чином, враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про судовий збір" заява, на підставі якої суд розглядає справу (заяву), зокрема, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) підлягає оплаті судовим збором.

Згідно п.п. 9 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство справляється судовий збір у сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць станом на 01.01.2021 для працездатних осіб у розмірі 2270,00 гривень.

Таким чином, за подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи підлягає сплаті судовий збір в розмірі 22700,00 грн.

Одна, доказів сплати судового збору за подання заяви про відкриття провадження про платоспроможність боржника не надано.

Судом встановлено, що у своїй заяві заявник наголошує на тому, що законом не передбачено сплата судового збору за подання заяви про відкриття провадження про платоспроможність боржника . При цьому, будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від сплати судового збору чинним законодавством України не передбачено.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Кодексом України з процедур банкрутства та не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Всупереч зазначеним вимогам норми Кодексу про банкрутство, заявником не додано до заяви доказів авансування в повному обсязі заявником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому розмірі.

Частиною 2 статті 30 Кодексу про банкрутство передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Отже, заявник повинен надати суду докази авансування винагороди арбітражному керуючому у розмірі, розрахованому наступним чином: (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 5) * 3 (місяці виконання повноважень керуючим реструктуризацією).

Крім того, суд звертає увагу заявника, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений Законом України "Про державний бюджет" та має бути розрахований заявником станом на момент авансування винагороди.

Кошти для авансування винагороди керуючому реструктуризацією необхідно сплатити на депозитний рахунок Господарського суду Хмельницької області. Однак, як вбачається із заяви , до останньої додано квитанцію на суму 18 000грн. із призначенням платежу „авансування винагороди керуючому реструктуризацією". Також квитанція від 18.01.2021р. не містить печатки установи банку про проведення платежу. Тобто, квитанція повинна містити підпис уповноваженої посадової особи банку і відбиток печатки установи банку. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією .

Згідно положень ст. 115 Кодексу провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано всіх доказів, на які містяться посилання в заяві та додатках.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможності лише зазначає, що припинив погашення кредитів чи здійснення інших

планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, це підтверджується даними з електронного кабінету платника податків Боржника за 2019 рік щодо стану розрахунків з бюджетом, сума податкового боргу склала 1 331 846.20 грн. що мали бути сплачені 2019 році, строк прострочення у розмірі більше 50 % від загального розміру кредиторських вимог складає більше одного року.

Однак, вказані докази жодним чином не підтверджують припинення погашення заборгованості (кредитів) перед кредитором та у якому розмірі та протягом якого строку. Інших належних та допустимих доказів, зокрема, документів з фінансових та інших установ, що підтверджують неплатоспроможність боржника та статус заборгованості за кредитними договорами на виконання умов п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства заявник до матеріалів заяви не долучає.

Водночас, пунктом 3 ч. 2 ст. ст. 115 Кодексу передбачено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення. Однак, доказів ухвалення постанови у виконавчому провадженні про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення боржник не надав. При цьому, в матеріалах заяви взагалі відсутні докази відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Заявником лише додано роздруківку загальної інформації про виконавче провадження.

Відповідно до п. 11 ч. 3 та ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно із п. 5 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019р. № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, декларація заповнюється і підписується особисто боржником із зазначенням дати її складання та подається до господарського суду у паперовому вигляді або засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу із застосуванням власного кваліфікованого електронного підпису.

Однак, як убачається з доданих до заяви матеріалів надані заявником декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2017 - 2020 роки не містять повної інформації про майновий стан боржника. Так у декларації за 2020р. зазначено, що на праві власності Мацан Л.В. перебуває транспортний засіб, придбаний 15.09.2020р. та транспортний засіб придбаний 23.12.2020р. Однак, не вказано вартість на дату набуття у власність ТЗ. Також у розділі 14 декларації за 2020р. не вказано витрати на придбання такого майна. У розділі 6 декларації за 2020р. вказано на наявність угоди АТ КБ „Приватбанк" від 11.03.2013р., однак у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не зазначено про наявність угоди АТ КБ „Приватбанк" від 11.03.2013р. та не додано її примірник. Також у розділі 14 декларації за 2020р. вказано про грошові зобов`язання у розмірі 3 371 771,31 грн., однак у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи зазначено - 2 331 694,41 грн. При цьому, у заяві вказано, що станом на 19.11.2020 р. сума боргу Боржника з податків та

загальнообов`язкових зборів складає 2 331 694 (два мільйони триста тридцять одна тисяча шістсот дев`яносто чотири) гривні 41 копійка; розмір пені - 1 040 076 (один мільйон сорок тисяч сімдесят шість) гривень 90 копійок, розмір переплати з податків та загальнообов`язкових зборів складає 98 023 (дев`яносто вісім тисяч двадцять три) гривні 78 копійок, однак не додано доказів на підтвердження вказаної інформації.

Також суд звертає увагу, що як вбачається із доданих до заяви копій окремих матеріалів судової справи № 810/919/18 сума боргу Боржника з податків та загальнообов`язкових зборів є заборгованістю саме ФОП Мацан С.В. , а згідно з ЄДРЮОФОП статус ФОП є припиненим.

Суд зауважує, що порядок реєстрації прав на нерухоме майно регулюються: Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 з послідуючими змінами, "Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.201 1 р. №1141.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За визначенням, наведеним у п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстраційною дією є державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Заявником також додано опис майна боржника, однак останній не співпадає із даним державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданими ОСОБА_1 . Так у описі майна боржника зазначено, що земельні ділянки є дорогою загального користування, однак даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданими ОСОБА_1 вбачається, що земельні ділянки мають цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку тощо.

Доданий до заяви план реструктуризації боргів ОСОБА_1 також не містить інформації щодо заходів, спрямованих на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів . Так, план реструктуризації боргів може містити інформацію черговості задоволення вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та дати; інформації про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); інформація про всі доходи боржника, у т.ч. доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану; розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб (не менше прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні) тощо. План реструктуризації боргів може містити положення про: реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у т.ч. того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у т.ч. розміру та строків погашення боргів; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини; виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів .

Наданий заявником конкретизований список кредиторів і боржників також не підтверджується фінансовими та іншими документами, а містить лише перелік із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків, суми грошових вимог.

Заявником до заяви не додано докази на підтвердження не вчинення боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належних йому транспортних засобів .

Таким чином, заявником не додержано вимог ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 3 статті 37 Кодексу про банкрутство, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, господарський суд Хмельницької області дійшов висновку залишити заяву ОСОБА_1 від 18.01.2021р. про неплатоспроможність боржника без руху.

Одночасно, суд інформує заявника, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із відповідною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишити без руху, надавши строк у 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме :

зазначити виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність саме станом на час звернення до суду щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами із сумою боргу Боржника з податків та загальнообов`язкових зборів у розмірі 2 331 694 гривні 41 копійка , пені - 1 040 076 гривень 90 копійок, переплати з податків та загальнообов`язкових зборів складає 98 023 гривні 78 копійок.

конкретизований список кредиторів, оформлений відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства;

надати до заяви із підтверджуючими документами опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

надати до заяви із підтверджуючими документами копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

надати до заяви із підтверджуючими документами перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

надати до заяви декларацію про майновий стан боржника за 2020р. за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

надати до заяви докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

надати до заяви пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів),

надати докази сплати судового збору за подання заяви про відкриття провадження про платоспроможність боржника.

документи з банківських та інших фінансово-кредитних установ, які підтверджують наявність та розмір простроченої заборгованості у розмірі передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати), а також підтверджують те, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

докази ухвалення постанови у виконавчому провадженні про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення;

докази, на підтвердження того, що боржник (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) не вчиняв правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили 25.01.2021р., оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Заярнюк

Віддрук 5 прим.:

1 - до справи;

2 - кредитору - Головне управління ДФС у Вінницькій області Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21000

3 - Васильківське управління ГУ ДФС у Київській області - вулиця Декабристів, 45, Васильків, Київська обл., 08602

4- Києво-Святошинське управління ГУ ДФС у Київській області. 22.11.2018. Адреса: 08132, м. Вишневе, вул. Ломоносова 34.

5 - боржнику (29000, м. Хмельницький, вулиця Інститутська, будинок 6).

Всім рек. з пов. про вруч.