ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.2021 Справа № 920/1113/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1113/20

за позовом Комунального некомерційного підприємства Недригайлівська лікарня Недригайлівської селищної ради Сумської області (вул. Шкільна, 12, смт Недригайлів, Сумська область, 42100),

до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Недригайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги" (вул. Шкільна, 12, смт Недригайлів, Сумська область, 42100),

про стягнення 243 026 грн. 70 коп.,

представники учасників справи:

від позивача директор Пономаренко І.В.;

від відповідача не з`явився;

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 243 026 грн. 70 коп. за надані медичні послуги (проведені лабораторні дослідження) за період з 01.07.2018 по 31.03.2020.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.11.2020 відкрите провадження у справі № 920/1113/20, призначене підготовче засідання на 21.12.2020, 11:15; відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України; позивачу наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

10.12.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 10994 від 10.12.2020), в якому не визнає позовні вимоги повністю. Відповідач зазначає, що з 2013 року лікарі Центру ПМСД направляли пацієнтів для здійснення лабораторних досліджень в клініко-діагностичну лабораторію Недригайлівської ЦРЛ і відмов у проведенні досліджень не було. Фінансування Центру здійснювалось за рахунок медичної субвенції з державного бюджету, так як і Недригайлівської ЦРЛ. З метою підвищення рівня медичного обслуговування населення району, розширення можливостей щодо його доступності та якості, ефективного використання кадрового потенціалу, підвищення використання бюджетних коштів та на підставі рішення Недригайлівської районної ради від 18.09.2020 комунальний заклад шляхом реорганізації перетворено в комунальне некомерційне підприємство Недригайлівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги. У зв`язку зі зміною засновника та на підставі рішення 71 сесії Недригайлівської селищної ради сьомого скликання від 30.09.2020 "Про прийняття об`єктів закладів (підприємств), рухомого та не рухомого майна зі спільної комунальної власності територіальних громад Недригайлівського району до комунальної власності Недригайлівської селищної ради" заклад має назву комунальне некомерційне підприємство Недригайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги. У період з 01.07.2018 по 31.03.2020 Центр ПМСД належним чином не було повідомлене про неможливість проводити лабораторні дослідження безкоштовно, в тому числі з боку управління охорони здоров`я Сумської ОДА, Недригайлівської районної державної адміністрації, Недригайлівської районної ради, ніяких роз`яснень чи рекомендацій не було. В цей період фінансування Недригайлівської ЦРЛ здійснювалось за рахунок медичної субвенції з державного бюджету, тому щодо договірних відносин питання не ставилось, рахунки на оплату з боку позивача не виставлялись, звірки сторони не проводили. Після перетворення Недригайлівської ЦРЛ в комунальне некомерційне підприємство укладено договір у червні 2020 року на проведення діагностичних досліджень, згідно з яким послуги надаються дотепер. Відповідач просить суд розглядати справу без участі його представника.

У судовому засіданні 21.12.2020 представник позивача зазначила, що позивач не буде користуватися правом на подання відповіді на відзив; всі наявні у позивача докази подані суду.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.11.2020 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 21.01.2021, 12:00.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на акт ревізії від 28.07.2020 №18.4-19/5 Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, згідно з яким Управлінням було встановлено, що внаслідок надання безоплатно медичних послуг Комунальному закладу «Недригайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги в період з 01.07.2018 по 30.09.2019 з боку КНП «Недригайлівська ЦРЛ» порушено ст. 35-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ, абз.2 п.5 (з урахуванням п.1) Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228; в період з 01.10.2019 по 31.03.2020 - порушено ст. 35-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ, част. 3 ст.62 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІУ (із змінами), п.6.1.2, п. 6.1.5 Статуту Лікарні, затвердженого рішенням сесії Недригайлівської районної ради від 22.03.2019 та Статуту Лікарні, затвердженого рішенням сесії Недригайлівської районної ради від 20.12.2019. Вищезазначене призвело до покриття Лікарнею витрат КЗ «Недригайлівський ЦПМСД» в частині безплатного проведення лабораторних досліджень, які здійснювались лікарнею для громадян, звернулись до КЗ «Недригайлівський ЦПМСД» за отриманням первинної медичної допомоги за період з 01.07.2018 по 31.03.2020 на загальну суму 243026,70 гривень. Порушення, як зазначає позивач, встановлено в ході співставлення даних направлень лікарів КНП «Недригайлівський ЦПМСД» та Журналів реєстрації аналізів і їх результатів (форми № 250/0) з актами виконаних робіт та послуг, меморіальними ордерами N 4а/1 «Накопичувальна відомість за розрахунками з дебіторами», виписками казначейства та банку. За результатами здійсненого розрахунку обраховано покриття лікарнею витрат КЗ «Недригайлівський ЦПМСД» за період з 01.07.2018 по 31.03.2020 в сумі 243026,70 грн, з них: за період з 01.07.2018 по 30.09.2019 в сумі 167394,83 грн (липень - грудень 2018 року: 67712,63 грн; січень - вересень 2019 року: 99682,20 грн), за період з 01.10.2019 по 31.03.2020 в сумі 75631,87 грн (жовтень - грудень 2019 року: 33216,54 грн; січень - березень 2020 року; 42415,33 гривень).

Вказані обставини вбачаються з листа Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 20-18-04-14/2127 від 05.08.2020, в якому останнє вимагає від позивача забезпечити відшкодування втрат, внаслідок надання безоплатно медичних послуг для КЗ «Недригайлівський ЦПМСД» на загальну суму 243026,70 гривень.

З матеріалів справи судом не встановлено, що між сторонами в період з 01.07.2018 по 31.03.2020 виникли господарські правовідносини шляхом укладення в усній чи письмовій формі договору про надання медичних послуг.

У відповідності до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Пунктом 1 ч.1 ст. 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Із цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2. ст. 1212 ЦК України).

Виходячи зі змісту зазначених норм можна виокремити особливості елементів кондикційного зобов`язання. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, у тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Аналіз норм ЦК України, що регулюють кондиційні відносини свідчить про те, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна (грошових коштів) однією особою (набувачем) сталося за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна (грошових коштів) відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Таким чином, можна дійти висновку, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно.

Відповідно до ст. 73, 76, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем не підтверджено належними доказами факту надання безоплатно відповідачу послуг, зокрема проведення лабораторних досліджень, на суму 243026 грн. 70 коп. До позовної заяви додані лист Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 20-18-04-14/2127 від 05.08.2020, претензія позивача до відповідача від 16.09.2020 № 01-22/1061, розрахунок проведених лабораторних досліджень, підписаний позивачем та головним державним фінансовим інспектором Управління, прейскуранти цін на медичні послуги за 2018-2020 роки. Разом з цим, розрахунок проведених лабораторних досліджень не підтверджений первинними документами, які за приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, в тому числі щодо переліку наданих послуг та їх обсягів (кількості).

У листі № 01-22/1426 від 18.11.2020 позивач повідомив суду про відсутність інших доказів у позивача, крім розрахунку проведених лабораторних досліджень. На стадії підготовчого провадження позивач також підтвердив у судовому засіданні 21.12.2020, що всі докази надані суду.

За приписами статей 2, 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Разом з цим, висновки Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області не мають преюдиціального значення для суду виходячи з приписів ст. 75 ГПК України у даному спорі, а лист Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 20-18-04-14/2127 від 05.08.2020, претензія позивача до відповідача від 16.09.2020 № 01-22/1061, розрахунок проведених лабораторних досліджень, прейскуранти цін на медичні послуги за 2018-2020 роки, без надання первинних документів на підтвердження фактичного надання послуг, не є належними доказами у справі, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За викладених обставин, у зв`язку з неподанням позивачем доказів на підтвердження надання відповідачу медичних послуг (лабораторних досліджень) на суму 243 026 грн. 70 коп. за період з 01.07.2018 по 31.03.2020, суд відмовляє у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства Недригайлівська лікарня Недригайлівської селищної ради Сумської області до Комунального некомерційного підприємства "Недригайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення 243 026 грн. 70 коп. - відмовити.

2. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням ч. 4 Розділу Х (Прикінцеві положення) та пп. 17.5. п. 17 Розділу XI (Перехідні положення) Кодексу.

Повне рішення складено 27.01.2020.

Суддя Є.А. Жерьобкіна