УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

04.01.2021Справа № 910/21013/20

За заявою Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Київської міської ради

про забезпечення позову у справі

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9) в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18) та Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрезатик, 36)

до відповідачів:

1. Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхо-транспортних споруд міста Києва» (01014, м. Київ, вул. Патра Болбочана, 6);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Буд-Трейд» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, оф. 325)

про визнання недійсними додаткових угод, рішення тендерного комітету та договору

Суддя Данилова М.В.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Київської міської ради (позивачі) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Буд-Трейд» (відповідачі), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати недійсною додаткову угоду від 20.11.2019 № 25, укладену між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" до договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016;

- визнати недійсною додаткову угоду від 16.12.2019 № 26, укладену між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016;

- визнати недійсною додаткову угоду від 16.12.2019 № 27, укладену між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016;

- визнати недійсною додаткову угоду від 19.02.2020 № 28, укладену між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016;

- визнати недійсною додаткову угоду від 04.03.2020 № 29, укладену між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД- ТРЕЙД" до договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016;

- визнати недійсним рішення тендерного комітету комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" про закупівлю робіт "Будівництво Великої Окружної дороги на ділянці від просп. Маршала Рокоссовського до вул. Богатирської з будівництвом транспортної розв`язки в різних рівнях". Додаткові роботи. (ДСТУ Б.Д.1.1- 1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (генпідрядні роботи), оформлене Протоколом розкриття тендерних пропозицій б/номера та Повідомленням про намір укласти договір під час застосування переговорної процедури UA-2020-04-07-001740-b, оприлюдненими на сайті 07.04.2020;

- визнати недійсним договір генпідряду від 23.04.2020 № 23/04-20 про виконання робіт по об`єкту "Будівництво Великої Окружної дороги на ділянці від просп. Маршала Рокоссовського до вул. Богатирської з будівництвом транспортної розв`язки в різних рівнях". Додаткові роботи. (ДСТУ Б.Д.1.1- 1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (генпідрядні роботи), укладений між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД".

До позовної заяви було долучено заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-Буд-Трейд» та Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» вчиняти будь-які дії, спрямованих на виконання умов договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016 року, за яким оспорюються додаткові угоди №№ 25, 26, 27, 28, 29, та оскаржуваного договору № 23/04-20 від 23.04.2020 року.

Розглянувши заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Положеннями абз. 1 ч. 6,ч. 3, 4 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Згідно з Постановою Верховного Суду Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися наданими йому правами.

Так, як вбачається з поданої заяви позивач просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-Буд-Трейд» та Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» вчиняти будь-які дії, спрямованих на виконання умов договору генпідряду № 10/03-16 від 10.03.2016 року, за яким оспорюються додаткові угоди №№ 25, 26, 27, 28, 29, та оскаржуваного договору № 23/04-20 від 23.04.2020 року.

На думку суду відповідні заходи за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, а отже такими, застосування яких не допускається на підставі ч. 11 ГПК України.

За таких обставин, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, оскільки, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, а також не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Київської міської ради про забезпечення позову відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Дана ухвала може бути оскаржена відповідно до статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 04 січня 2021 р.

Суддя М.В. Данилова