ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 Справа № 917/1224/20

м. Полтава

За позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізінг", вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01021

до Фермерського господарства "Агроекспо", вул. Червоноармійська, 5, кв. 9, м. Зіньків, Полтавська область, 38100

про стягнення грошових коштів, розірвання договору та вилучення предмета лізингу

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

від позивача: Дубовик В.А. (адвокат, посвідчення № 1960 від 09.01.18; довіреність № 14/20-26-20 від 01.04.2020);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія Украгролізінг" (далі - позивач/ ДПАТ "НАК Украгролізинг") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Фермерського господарства "Агроекспо" (далі - відповідач/ ФГ "Агроекспо") 160547,46 грн., розірвання договору фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16 та вилучення трактора КИЙ-14102, зав. № 017430, залишковою вартістю 94596,74 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.07.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02.09.2020.

Ухвалою від 02.09.2020 суд відклав підготовче засідання на 29.09.2020.

Ухвалою від 29.09.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 21.10.2020.

Судове засідання, призначене на 21.10.2020, не відбулося у зв`язку із відпусткою судді. В зв`язку з цим, ухвалою від 03.11.2020 суд призначив підготовче засідання на 18.11.2020.

Ухвалою від 18.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.12.2020.

15.12.2020 суд ухвалою відклав розгляд справи по суті на 19.01.2021.

В судове засідання 19.01.2021 відповідач чи його представник не з`явилися.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Таким чином, неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 між позивачем (лізингодавець за договором) та відповідачем (лізингоодержувач за позовом) було укладено Договір фінансового лізингу № 16-18-11 ств-фл/16 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Лізингодавець зобов`язується набути у власність у Постачальника Предмет лізингу відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати його (Предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування Лізингоодержувачу на визначений у цьому Договорі строк не менше одного року (п. 1.1 Договору).

Факт отримання відповідачем техніки підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 09.02.2018 р. №3.

Відповідно до п. 4.1 договору за користування предметом лізингу відповідач сплачує позивачу лізингові платежі.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що з моменту підписання Акту, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, що включають: відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості Предмета лізингу; комісію за організацію лізингової операції в розмірі 7 (семи) відсотків (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого та другого лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору; комісію за супроводження Договору в розмірі 11 відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткуванням податком на додану вартість.

Лізингові платежі у частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору сплачуються Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно (п. 4.3 Договору).

Згідно п. 4.4 Договору, розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до Договору.

Відповідно до п. 3.4.3 Договору Лізингоодержувач (Відповідач) зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору, за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4 Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору вдруге, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 3 % від невідшкодованої вартості Предмета лізингу.

Згідно п. 8.3 Договору на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмір 25% річних.

Пунктом 8.9 Договору встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов`язань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобов`язань в повному обсязі.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

Відповідачу, у зв`язку з порушеннями умов Договору, позивачем було направлено вимоги від 02.09.2019 № 14/659 про сплату 96 519,11 грн. заборгованості, з них: 80 949,21 грн. - заборгованість в частині лізингових платежів, 8 204,31 грн. - пені, 5 884,42 грн. - 25% річних, 992,42 грн. - індекс інфляції, 488,75 грн. - штраф за порушення Договору (п. 8.1), а також вимогу від 17.09.2019 № 14/739 (копії додаються) про сплату 128 736,11 грн. з них: заборгованість за лізинговими платежами - 96 765,70 грн., пеня - 9 199,87 грн., 25% річних - 6 626,87 грн., індекс інфляції - 992,42 грн., штраф за порушення Договору (п. 8.1) -488,75 грн. та 14 662,50 грн.

Однак, вказані вимоги залишені відповідачем без належного реагування, заборгованість в повному обсязі не сплачено.

Вказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.02.2020 по справі № 917/2104/19, у яких брали участь ті самі сторони. Вказане рішення набрало чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.02.2020 по справі № 917/2104/19 не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.02.2020 по справі № 917/2104/19 позов ДПАТ "НАК "Украгролізинг" задоволено у повному обсязі, з ФГ "Агроекспо" на користь позивача стягнуто 128025,33 грн. основного боргу (станом на 21.11.2019), 15783,14 грн. пені, 11751,07 грн. 25 % річних (за період з 11.12.2018 по 20.11.2019), 2111,77 грн. індексу інфляції (за періоди січня, березня, квітня, вересня та жовтня 2019 року), 14662,50 грн. - штрафу за порушення умов Договору вдруге та 2585,01 грн. судового збору.

Позивач у позові вказує, що станом на 10.07.2020 не охоплена рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.02.2020 по справі № 917/2104/19 заборгованість відповідача в частині лізингових платежів складає 120060,52 грн. (за період з грудня 2019 року по липень 2020 року).

У зв`язку з порушеннями умов Договору позивачем направлено відповідачу 04.06.2020 вимогу від 02.06.2020 за вих. № 14/398 про сплату 126195,48 грн., з них: заборгованість в частині лізингових платежів 90792,09 грн., 4539,12 грн. - пеня, 794,46 грн. - сума інфляції, 5632,31 грн. - 25% річних, 24437,50 грн. - штраф у розмірі 5 % за порушення умов Договору втретє (п. 8.1). Копії вимоги та доказів її направлення відповідачу наявні в матеріалах справи.

Позивач стверджує, що вказана вимога залишена відповідачем без належного реагування, заборгованість не сплачено.

З урахуванням того, що відповідач допустив порушення умов Договору в частині сплати лізингових платежів втретє, відповідачу згідно п. 8.1 Договору нараховано штраф в розмірі 5 % від невідшкодованої вартості предмета лізингу в сумі 24437,50 грн. (575 000,00 - 86 250,00) х 5 %).

Також на підставі п. 8.3 Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 6232,21 грн. пені за загальний період з 10.12.2019 по 09.07.2020, 1022,38 грн. інфляційних втрат за період з січня по червень 2020 року та 8794,85 грн. 25% річних за період з 10.12.2019 по 09.07.2020.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 120060,52 грн. основного боргу, 6232,21 грн. пені, 8794,85 грн. 25% річних, 1022,38 грн. інфляційних та 24437,50 грн. штрафу.

Крім цього, позивач у позові просить суд розірвати договір фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16, укладений між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» та Фермерським господарством «Агроекспо».

В обґрунтування вказаної вимоги позивач посилається на наступне.

Відповідно до п. 9.1 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку до Договору «Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу», тобто 3 роки.

Відповідно до п. 3.1.6 Договору, Лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від Договору (достроково припинити його дію) та вимагати повернення простроченої заборгованості і Предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів.

За п. 9.3 Договору Лізингодавець має право повністю або частково відмовитись від Договору, зокрема, за несплату Лізингоодержувачем протягом 30 календарних днів лізингового платежу.

При достроковому припиненні дії, відмови, розірванні Договору з вини Лізингоодержувача сплачені лізингові платежі, в тому числі і попередній, та/або авансовий платіж не повертаються та включаються до доходів Лізингодавця (п. 9.8 Договору).

Враховуючи невиконання Лізингоодержувачем взятих на себе за Договором зобов`язань щодо сплати чергових лізингових платежів, що є істотною умовою Договору, позивач вказує про наявність підстав для розірвання договору не тільки в позасудовому порядку, але і в судовому порядку.

Крім цього, позивач на підставі ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ст. ст. 651, 653 ЦК України просить суд вилучити у відповідача трактор КИЙ-14102, зав. № 017430, залишковою вартістю 94 596,74 грн., переданий за договором фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16, та передати позивачу.

На підтвердження залишкової вартості предмета лізингу позивачем надано власну довідку.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При вирішенні спору суд керується наступним.

За змістом ст. 806 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (далі - Закон) фінансовий лізинг (далі-лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав свої зобов`язання за договором, а саме передав об`єкт лізингу, а відповідач в свою чергу прийняв таке майно. Наведене відповідачем не заперечувалося.

В свою чергу відповідач допустив порушення строків сплати по договору, так за період з 09.12.2019 по 09.07.2020 відповідач повинен був сплатити позивачу 120060,52 грн., але свої зобов`язання не виконав. Таким чином за вказаний період у відповідача утворилася заборгованість по Договору у розмірі 120060,52 грн.

Відповідач наявність заборгованості не заперечує. В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної суми боргу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 120060,52 грн.

Щодо вимог про стягнення штрафу, пені, річних та інфляційних суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1 Договору, за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4 Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору вдруге, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 3 % від невідшкодованої вартості Предмета лізингу.

З урахуванням того, що відповідач допустив порушення умов Договору в частині сплати лізингових платежів втретє (позивачем було направлено відповідачу три вимоги щодо погашення заборгованості за Договором), позивач правомірно нарахував відповідачу штраф в розмірі 5 % від невідшкодованої вартості предмета лізингу в сумі 24437,50 грн. (575 000,00 грн. (вартість предмета лізингу) - 86 250,00 грн. (відшкодована відповідачем вартість предмета лізингу) х 5 %).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.3 Договору на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмір 25% річних.

Пунктом 8.9 Договору встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов`язань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобов`язань в повному обсязі.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

Враховуючи вказані норми та пункти Договору позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, 25% річних та інфляційні втрати на прострочені суми оплати по Договору.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки пені та інфляційних втрат і встановлено їхню правильність.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 6232,21 грн. пені, 1022,38 грн. інфляційних втрат та 24437,50 грн. штрафу є обґрунтованими і підтвердженими належними доказами, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, при перевірці наданого позивачем розрахунку річних судом встановлено, що позивач при здійсненні розрахунку нараховував відсотки річних з розрахунку 365 днів у році, тоді як у 2020 році було 366 днів. В зв`язку з цим, розмір річних позивачем завищено.

Судом здійснено перерахунок суми відсотків річних та встановлено, що за вказані позивачем періоди розмір відсотків річних на прострочені суми оплати складає 8771,48 грн. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків річних підлягають задоволенню частково, на суму 8771,48 грн. В іншій частині стягнення відсотків річних позов задоволенню не підлягає.

При вирішенні позову в частині позовних вимог про розірвання договору фінансового лізингу та вилучення предмета лізингу, суд керується наступним.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Відповідно до п. 3.1.6 Договору лізингодавець має право відмовитися від цього Договору (достроково припинити його дію) та вимагати повернення простроченої заборгованості і Предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів та з інших підстав, передбачених цим Договором.

Пунктом 9.3 Договору сторони погодили, що лізингодавець має право повністю або частково відмовитись від Договору (достроково припинити дію Договору) з наступних підстав:

- за несплату (повністю чи частково) лізингоодержувачем протягом 30 календарних днів лізингового платежу;

- встановлення порушення лізингоодержувачем правил користування чи зберігання предмета лізингу, що може завдати шкоди предмету лізингу чи призведе до зниження його вартості;

- за не укладення лізингоодержувачем відповідних правочинів або невиконання інших зобов`язань, передбачених договором (в тому числі невиконання лізингоодержувачем у встановлений цим договором строк умов договору щодо забезпечення своїх зобов`язань або нездійснення попередньої оплати у встановлений строк, нездійснення страхування предмету лізингу та страхових ризиків, пов`язаних з експлуатацією предмета лізингу).

При цьому, суд зазначає, що відмова сторони від договору лізингу, передбачена ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", а також п. п. 3.1.6, 9.3 Договору є правом, а не обов`язком сторони, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення сторони до суду з вимогою про розірвання договору в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У вказаній статті йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою.

Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При укладенні договору фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16 ДПАТ "НАК "Украгролізинг" розраховувало на своєчасне отримання лізингових платежів в повному обсязі.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач систематично порушував свої зобов`язання щодо сплати лізингових платежів у встановленому договором розмірі та у визначений строк.

На момент звернення до суду з даним позовом період несплати лізингових платежів відповідачем становив 213 днів. З свідченням представника позивача, прийняте Господарським судом Полтавської області рішення від 04.02.2020 по справі № 917/2104/19 боржником не виконано.

З огляду на положення статті 651 ЦК України та з урахуванням суті правовідносин між сторонами, істотності порушення лізингодавцем такої умови договору фінансового лізингу, як несплата лізингових платежів за графіком, затвердженим сторонами, суд дійшов висновку, що вказане є достатньою правовою підставою для розірвання договору фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16 в судовому порядку, а тому вимога щодо дострокового розірвання вказаного договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Частиною 7 п. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу лізингоотримувач зобов`язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Судом встановлено, що згідно акту № 3 приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 09.02.2018, на умовах договору фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16 відповідачем прийнято від позивача у платне користування трактор КИЙ-14102, зав. № 017430. Згідно довідки позивача залишкова вартість трактора КИЙ-14102, зав. № 017430 складає 94596,74 грн.

Оскільки наявні підстави для розірвання договору фінансового лізингу, суд також задовольняє позовні вимоги про вилучення у відповідача та повернення позивачу трактора КИЙ-14102, зав. № 017430, залишковою вартістю 94596,74 грн.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, вимоги позивача не спростував.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агроекспо" (вул. Червоноармійська, 5, кв. 9, м. Зіньків, Полтавська область, 38100; ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізінг" (вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01601; адреса для листування: вул. Мечникова, 16-А, 01021; ) 120060 грн. 52 коп. основного боргу, 6232 грн. 21 коп. пені, 8771 грн. 48 коп. річних, 1022 грн. 38 коп. інфляційних втрат, 24437 грн. 50 коп. штрафу, 5928 грн. 81 коп. судового збору.

3. Розірвати договір фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16, укладений між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01601; адреса для листування: вул. Мечникова, 16-А, 01021; ) та Фермерським господарством "Агроекспо" (вул. Червоноармійська, 5, кв. 9, м. Зіньків, Полтавська область, 38100; ).

4. Вилучити у Фермерського господарства "Агроекспо" (вул. Червоноармійська, 5, кв. 9, м. Зіньків, Полтавська область, 38100; ) трактор КИЙ-14102, зав. № 017430, залишковою вартістю 94596,74 грн., та повернути Державному публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-А, ідентифікаційний код 30401456).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 20.01.2021.

Суддя О.С. Семчук