УХВАЛА

м. Київ

14.01.2021Справа № 910/20974/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши

заяву Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" про забезпечення позову

у справі № 910/20974/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"

до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про внесення змін до договору,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 14.01.2021,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Завод "Кузня на Рибальському" (далі - заявник, Завод) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - Банк) про внесення змін до Кредитного договору № 151217К6 від 29.12.2017.

06.01.2021 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" надійшла заява про забезпечення позову, розглянути яку заявник просить за участі представника в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11.01.2021 розгляд поданої заяви про забезпечення позову був призначений на 13.01.2021.

У судовому засіданні 13.01.2021 була оголошена перерва до 14.01.2021 у зв`язку із надходженням клопотання Банку про відкладення розгляду заяви для надання часу для підготовки заперечень.

Під час судового засідання 14.01.2021 представники заявника підтримали подану заяву про забезпечення позову.

Представники Банку надали пояснення проти задоволення заяви про забезпечення позову, аналогічні тим, що викладені у письмовій формі та подані до суду. Також під час судового засідання представником Банку було подане клопотання про повернення заяви про забезпечення позову з підстав її невідповідності вимогам процесуального закону. Вказане клопотання залишене судом без розгляду з підстав того, що порушені у даному клопотанні питання належать до повноважень суду та були досліджені під час призначення заяви про забезпечення позову до розгляду.

Розглянувши подану Заводом заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У поданій заяві Завод просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Публічному акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» звертатись до Кабінету Міністрів України, його уповноважених органів, у тому числі Міністерства фінансів України з письмовою вимогою Кредитора про сплату суми коштів, що не перевищує суми гарантії за Державною гарантією №1310-05/229 від 29.12.2017, що полягає в погашення основної суми кредиту, відповідно до кредитного договору № 151317К6 від 29.12.2017, та/або процентів за користування кредитом, комісій та інший зобов`язань, що випливають з цього кредитного договору; здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків, належних Приватному акціонерному товариству «Завод «Кузня на Рибальському» на виконання зобов`язань за Кредитним договором №151317К6 від 29.12.2017 року, строки/терміни виконання яких настали; здійснювати нарахування відсотків, неустойки, трьох відсотків річних та втрат від інфляції за кредитним договором № 151317Кб від 29.12.2017 року; здійснювати дії щодо майнових прав, у тому числі відступати й передавати право вимоги за Кредитним договором №151317К6 від 29.12.2017, Державною гарантією №1310-05/229 від 29.12.2017.

- заборони Кабінету Міністрів України здійснювати платежі на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на виконання Державної гарантії № 1310- 05/229 від 29.12.2017, що гарантує погашення основної суми кредиту, відповідно до кредитного договору № 151317К6 від 29.12.2017 року, та/або процентів за користування кредитом, комісій та інший зобов`язань, що випливають з кредитного договору.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову Завод зазначив, що заявник повністю повернув Банку суму основного боргу та сплатив відсотки у розмірі, обчисленому згідно Постанови КМУ, а тому, фактично спір, існує щодо сплати чи не сплати різниці суми відсотків, нарахованих згідно Кредитного договору, та відсотків, нарахованих, відповідно Постанови КМУ. Тобто, у разі задоволення позову в ПрАТ «Кузня на Рибальському», і відповідно у Кабінету Міністрів України, будуть відсутні зобов`язання по сплаті суми щодо якої існує спір. Разом з тим, Банк вважає, що у Заводу наявна заборгованість за Кредитним договором в розмірі 11 498 115, 65 грн. (станом на жовтень 2020 року), оскільки Банк продовжує нараховувати відсотки за збільшеною відсотковою ставкою, що може бути підставою для договірного списання з рахунків Позивача та/або пред`явлення до виконання Державної гарантії. Звернення Банку до Кабінету Міністрів України про виконання Державної гарантії призведе до безспірного списання коштів на користь Банку, що буде прирівнюватись до виконання Кредитного договору. Відповідно до пункту 14.3.2. Кредитного договору, у разі, якщо договір буде змінено або розірвано, Позичальник не має права вимагати повернення того, що було виконано ним за зобов`язаннями до моменту зміни або розірвання цього Договору. Тобто, в разі здійснення Кабінетом Міністрів України платежів на виконання Державної гарантії, такі кошти не підлягатимуть поверненню, оскільки будуть виплачені до внесення змін до Кредитного договору.

Наведене, за твердженням Заводу, свідчить, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконати рішення суду про внесення змін до Кредитного договору, що, в свою чергу, матиме наслідком не лише істотне порушення прав заявника, а й завдання значних збитків Державному бюджету України (стягнення коштів орієнтовно в розмірі 11 498 115, 65 грн.)

Суд критично оцінює такі доводи Заводу з огляду на те, що, по-перше, на розгляд суду переданий спір про внесення змін до кредитного договору і в разі задоволення такої позовної заяви відповідні зміни до договору будуть вважатися внесеними з дати набрання рішенням законної сили, а не станом на день звернення із позовом до суду, або у будь який інший термін. Крім того, заходи забезпечення позову вживаються судом у разі наявності ризику неможливості виконання у майбутньому саме рішення в такому спорі, а не як запобігання наслідків виконання сторонами своїх договірних обов`язків, як про те заявляє Завод у своїй заяві.

При цьому суд відзначає, що запропоновані Заводом заходи забезпечення позову не узгоджуються із предметом позову, переданого на розгляд суду, а також обмежують права та обов`язки інших осіб відмінних від позивача та відповідача у спорі, зокрема Кабінету міністрів України.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись приписами статті 141 ГПК України, з огляду на відсутність обставин з наявністю яких законодавець передбачає можливість вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" про забезпечення позову в справі № 910/20974/20 - відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили 14.01.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 20.01.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ