У Х В А Л А

19 січня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1133/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакша Т.В., розглянувши у підготовчому засідання матеріали справи

за позовом заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби

до відповідача 1: Комунального некомерційного підприємства Козелецької районної ради «Козелецька центральна районна лікарня»

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки України»

Про визнання недійсним договору.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Мойсієнко Н.О., представник.

Від відповідачів: не прибули.

В судовому засіданні приймала участь начальник відділу Чернігівської обласної прокуратури Рибалко Н.В.

Заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби в якому просить суд визнати недійним договір № 425 від 26.06.2020, укладений між Комунальним некомерційним підприємством Козелецької районної ради «Козелецька центральна районна лікарня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліки України» про закупівлю лікарських засобів на загальну суму 425889,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачами при укладенні спірного договору вимог Цивільного, Господарського кодексів України, а також Закону України «Про публічні закупівлі».

В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави в суді прокурор зазначив, що листом Ніжинської місцевої прокуратури № 66-7989 вих.20 від 01.09.2020 повідомлено Північний офіс Держаудитслужби про виявлені порушення. Листом Північного офісу Держаудитслужби № 26-13-18-18/6117-2020 від 09.09.2020 лист місцевої прокуратури скеровано до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області. Останнє листом № 26-25-31-17/3803-2-2- від 24.09.2020 повідомило, що інформація, яка викладена у листі, буде врахована Управлінням у разі проведення заходів державного фінансового контролю в КНП КРР «Козелецька ЦРЛ». Як зазначає прокурор, Північним офісом Державної аудиторської служби (та його структурним підрозділом Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області), як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо припинення та визнання недійсним договору № 425 від 26.06.2020 у розумний строк не вживались.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №927/1133/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.12.2020. Також цією ухвалою встановлено сторонам строк для подання заяв по суті.

Від відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву № 10/06-1163 від 18.12.2020 у якому він просить суд відмовити у задоволенні позову. У відзиві відповідач 2 також зазначає, що у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом.

Від позивача надійшло клопотання №26-25-25-17-1/5192-2020 від 18.12.2020 про залишення позовної заяви без розгляду.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що протягом 2020 року Північним офісом Держаудитслужби заходи державного фінансового контролю (державний фінансовий аудит, інспектування та перевірка закупівель) в Комунальному некомерційному підприємстві Козелецької районної ради «Козелецька центральна районна лікарня» не проводились, моніторинг закупівлі за номером ID:UA-2020-06-26-000718-b не здійснювався у зв`язку з відсутністю правових підстав для проведення зазначених заходів. Також позивачем зазначено, що чинним законодавством не передбачено, що у разі отримання позивачем листів від прокуратури про виявлення порушення процедури закупівлі позивач зобов`язаний завжди звертатись до суду з відповідним позовом. Твердження прокурора щодо бездіяльності Північного офісу Держаудитслужби не відповідає дійсності та не підтверджено належними доказами, а тому відсутні правові підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Держаудитслужби. У зв`язку з чим, як зазначає позивач, виникають підстави для залишення позову без розгляду.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки України» до суду надійшло клопотання № 10/06-1171 від 23.12.2020 у якому він просить підготовче засідання, призначене на 24.12.2020, проводити без участі представника відповідача-2. Крім того, відповідач-2 просить позовну заяву залишити без розгляду та підтримує клопотання позивача.

Від Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури електронною поштою надійшли пояснення №66-10110ВИХ-20 від 24.12.2020. Подані пояснення підписані ЕЦП.

В поданих поясненнях викладені заперечення щодо клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду та зазначено, що прокурором правомірно залучено Північний офіс Держаудитслужби як позивача у справі.

Крім того, від Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури електронною поштою надійшла заява №66-10092ВИХ-20 від 23.12.2020 про закриття провадження у справі, яка підписана ЕЦП. Так, прокурор просить суд закрити провадження у справі № 927/1133/20 у зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а також повернути Чернігівській обласній прокуратурі судовий збір у розмірі 2102,00 грн., сплачений при поданні позову платіжним дорученням від 18.11.2020 № 2833.

До поданої заяви прокурором додано копію листа №1744 від 11.12.2020 КНП КРР «Козелецька центральна районна лікарня» до начальника Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури, копію додаткової угоди № 1 від 08.12.2020 до Договору № 425 від 26.06.2020 та копію специфікації.

Аналогічна заява прокурора надійшла до суду засобами поштового зв`язку.

У судовому засіданні 24.12.2020 прокурор заперечував проти клопотання позивача про залишення позову без розгляду та просив задовольнити заяву Ніжинської місцевої прокуратури про закриття провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 24.12.2020 підтримала клопотання про залишення позову без розгляду, а клопотання Ніжинської місцевої прокуратури про закриття провадження у справі залишила на розсуд суду.

У судовому засіданні 24.12.2020 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні на 19.01.2021 на 11:30.

Від Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури електронною поштою надійшла відповідь на відзив ТОВ «Ліки України» №66-10175ВИХ-20 від 28.12.2020, яка підписана ЕЦП. У поданій відповіді на відзив прокурор просить закрити провадження у справі № 927/1133/20 у зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідач-1 та відповідач-2 були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, але у підготовче засідання 19.01.2021 не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 19.01.2021 проводилось за відсутності відповідача-1 та відповідача-2 (їх представників).

Як встановлено ч.3 та 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Як зазначено у позовній заяві, правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушенням інтересів держави є те, що відповідач 1 під час проведення зазначених закупівель лікарських засобів порушив вимоги чинного законодаства, припципи максимальної ефективності та економії, що створює ризик до протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання.

Суд враховує, що прокурор повідомив позивача про порушення законодаства при укладенні оспорюваного договору відповідачами листом від 01.09.2020.

У відповідь позивач листом від 24.09.2020 повідомив прокурора про відсутність правових підстав для проведення моніторингу закупівлі товарів, які були предметом договору від 26.06.2020 (для COVID-19); зазначив про відсутність підстав для звернення до суду та про те, що наведена у листі інформація буде ним врахована у разі проведення заходжів державного фінансового контролю відповідача 1.

24.11.2020 прокурор направив на адресу позивача повідомлення в порядку ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Матеріалами справи підтверджується, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», та повідомив позивача про порушення законодавства при укладенні оспорюваного договору.

Однак, компетентний орган яким є позивач, протягом розумного строку після отримання повідомлення прокурора, не здійснив заходів державного фінансового контролю за використанням державних фінансових ресурсів при укладені оспорюваного договору, а лише повідомив про врахування наведеної у листі інформації у разі проведення таких заходів у відповідача 2 не повідомивши про те, коли ці заходи планується провести.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті (ст.4 вказаного Закону).

Позаплановою виїзною ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі надходження доручення щодо проведення ревізій у підконтрольних установах від Кабінету Міністрів України, органів прокуратури, органів доходів і зборів, Національної поліції, Служби безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, в якому містяться факти, що свідчать про порушення підконтрольними установами законів України, перевірку додержання яких віднесено законом до компетенції органів державного фінансового контролю (п.5 ч.5 ст.11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»)

Відповідно до ч.6 та 8 ст.11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду.

Орган або особа, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.

Наведені вище обставини та аналіз чинного законодавства дають підстави для висновку про те, що позивач протягом розумного строку не вчиняв передбачених законом дій для перевірки наведених у листі прокурора фактів які б у разі їх підтвердження були б підставою для звернення до суду для захисту інтересів держави.

За таких обставин відсутні підстави для залишення позову без розгляду, відповідні клопотання судом відхиляються.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент подачі позову та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору №425 від 26.06.2020, укладеного між відповідачами. Предметом закупівлі за даним договором є лікарські засоби ( для COVID-19).

Підставою позову прокурором визначено невідповідність умов договору вимогам Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: не визначено конкретне найменування та кількість продукції, в договорі не вказано ціни за одиницю товару.

Судом встановлено, що після звернення прокурора з позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, між Комунальним некомерційним підприємством Козелецької районної ради «Козелецька центральна районна лікарня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліки України» було укладено додаткову угоду № 1 від 08.12.2020 до Договору № 425 від 26.06.2020, якою внесено зміни до п. 1.2 договору та визначено конкретне найменування, кількість продукції, а також вказана ціна за одиницю товару.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви Чернігівською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2833 від 18.11.2020, що міститься в матеріалах справи (а.с.36).

Оскільки судовий збір за подання позову сплачується до державного бюджету, тому у випадках, передбачених законом, судовий збір повертається саме з державного бюджету.

Враховуючи те, що провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн, сплачений платіжним дорученням №2833 від 18.11.2020, підлягає поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.123, 185, п.2 ч.1 ст.231, ст. 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі.

Повернути Чернігівській обласній прокуратурі, м. Чернігів, вул. Князя Черного, 9, м. Чернігів, (рахунок UA0006008, МФО 820172 Держана казначейська служба України, м. Київ, одержувач-Чернігівська обласна прокуратура, ), з Державного бюджету України 2102 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням №2833 від 18.11.2020.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 21.01.2021.

Суддя Ю. В. Федоренко