ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.2021 Справа № 920/751/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Молодецької В.О., розглянувши матеріали справи № 920/751/20

за позовом: Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент (40000, м. Суми, вул. Супруна, 3-А, код ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державний реєстратор Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбська Ірина Вікторівна (42303, Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Леніна, буд.20),

про скасування запису про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна та зобов`язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: Заїка І.В., довіреність №2469/03.02.02-08 від 27.12.2019,

від відповідача: Мазнєва С.Г., адвокат, ордер серія ВМ № 1007979 від 25.08.2020,

від третьої особи: не з`явився,

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 27.07.2020 провадження у справі № 920/751/20 було відкрите за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

Підготовче засідання неодноразово відкладалося в межах встановлених строків.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 24.11.2020 підготовче провадження у справі №920/751/20 закрите, розгляд справи по суті призначено на 21.12.2020.

В судовому засіданні 21.12.2020 оголошено перерву у розгляді справи до 14.01.2021.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд визнати протиправним та скасувати запис про право власності (номер запису: 30000298) на магазин А-1, загальною площею 26,9 кв.м., адреса: Сумська область, м.Суми, Чорновола В`ячеслава, 78/1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), за Товариством з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45209863 від 25.01.2019, вчиненим державним реєстратором Білолюбською Іриною Вікторівною; зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку комунальної власності, на якій розташовано зареєстрований об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) площею 26,9 кв.м., адреса: Сумська область, м.Суми, Чорновола В`ячеслава, 78/1, шляхом демонтажу самочинно збудованої споруди площею 26,9 кв.м.; а також просить стягнути з відповідача судовий збір.

14.09.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, вказує про відсутність доказів про заперечення позивача проти розміщення на земельній ділянці нерухомого майна, надані дозвільні документи, які узгоджують забудову спірної земельної ділянки. Також представник відповідача вказує про відсутність порушеного права позивача у даних правовідносинах.

Представником позивача подано заяву про зміну предмету позову від 13.10.2020 №740/20юр, відповідно до якої просить прийняти дану заяву та розглядати пункт 1 позовної заяви у такій редакції: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45209863 від 25.01.2019, 10:35:35, на підставі якого внесено запис про право власності (номер запису: 30000298) на магазин А-1, загальною площею 26,9 кв.м., адреса: Сумська область, м.Суми, Чорновола В`ячеслава, 78/1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за Товариством з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент.

Заяву представника позивача про зміну предмету позову №740/20юр прийнято до розгляду, в задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду від 14.10.2020 було відмовлено згідно ухвали суду від 24.11.2020.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, заслухавши повноважних представників сторін, суд встановив:

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень однією з головних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 10 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Стецьківської сільської ради Сумського районну Сумської області Білолюбською Іриною Вікторівною здійснено реєстрацію нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за ТОВ «Рітейл Девелопмент» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45209863 від 25.01.2019, а саме: зареєстровано громадський будинок (Магазин - А-1), загальна площа 26,9 кв.м., зазначена адреса: Сумська область, м. Суми, вул.Чорновола В`ячеслава, будинок 78/1.

Підставою виникнення права власності зазначено декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: CM 52, виданий 06.02.2019, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, документ отримано з ЄРД.

Видалено: технічний паспорт, серія та номер: 2285, виданий 14.01.2019, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Промінвестбуд».

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2019 Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Сумської міської ради зареєстровано за № СМ52 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ІСС) стосовно об`єкта: нежитлове приміщення (магазин) за адресою: м.Суми, вул.Чорновола В`ячеслава, 78/1, замовник: Товариство з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент (40000, м. Суми, вул. Супруна, 3-А, код ). В графі 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено: «реконструкція здійснюється без змін зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані» з посиланням на ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Земельна ділянка під спірним об`єктом нерухомості знаходиться в межах населеного пункту, належить Сумській міській об`єднаній територіальній громаді і розпоряджається такою ділянкою Сумська міська рада.

Реєстрація майна, як нерухомого, тобто із зміною його правового статусу, встановлює правовий зв`язок між майном та земельною ділянкою, яка належить Сумській міській об`єднаній територіальній громаді, безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків і зачіпає інтереси територіальної громади, як власника земельної ділянки, на якій це майно розташовано.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), далі - Порядок.

Відповідно до п. 41 Порядку (у редакції чинній на дату проведення реєстраційних дій), для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Відповідно до п. 45 Порядку, для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).

У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав, відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відповідно до п. 3.21 ДБН «Склад та зміст проектної документації на будівництво» А 2.2-3-2014 реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, реконструкція можлива виключно введеного в експлуатацію об`єкта.

Як встановлено судом, реєстрація новозбудованого об`єкта нерухомого майна не проводилась. В державному реєстрі прав розділ відкривався на підставі декларації № СМ52 щодо реконструкції об`єкта.

Слід зазначити, що виконавчим комітетом Сумської міської ради адреси: м.Суми, вул. Чорновола В`ячеслава, 78/1 не присвоювалась. Адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна не присвоюється тимчасовим спорудам (п. 5 Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №367.

В матеріалах справи відсутні документи на право користування земельною ділянкою відповідачем, яким відповідно до ст. 124 ЗК України може бути виключно договір оренди земельної ділянки.

В той же час зареєстрований за відповідачем об`єкт в експлуатацію не був введений, право власності раніше не було зареєстровано.

В статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на 12.02.2019) чітко визначені підстави для внесення змін до записів Державного реєстру, а саме:

- у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права,

- визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни,

- зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності,

- відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик,

- виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка),

- видачі дубліката документа, який посвідчує право власності на нерухоме майно,

- за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Внесений державним реєстратором запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зміну права власності від 12.02.2019 16:47:15 в частині зміни підстав виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно здійснено з порушенням статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 49 Порядку №1141 до Державного реєстру прав під час внесення змін до записів Державного реєстру прав вносяться відомості про підставу для внесення таких змін, записів чи скасування записів: назва документа, серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі. уповноваженим суб`ект, щоо видав документ; додаткові відомості про документ (за наявності).

В порушення вказаних вимог Порядку №1141 державний реєстратор Білолюбська І.В. не приймала окреме рішення про внесення зміни до запису про право власності, а підстави для внесення змін до Реєстру, визначені статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав має бути відмовлено у разі, якщо заявлене речове право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону, а подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Таким чином, державна реєстрація прав (запис про право власності, індексний номер: 30000298) здійснено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та всупереч Порядку.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема ч. 2 ст. 8 зазначено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частина четверта статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»),

Суд встановив, що земельна ділянка під спірним об`єктом нерухомості Сумської міською радою позивачу в користування не передавалась, дозволу на зведення на землях комунальної власності будівель та споруд не надавалось також.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Отже, єдиною підставою для набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Частиною 1 статті 375 ЦК України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що Сумської міською радою не приймалось жодних рішень з приводу надання у користування (власність) відповідачу земельної ділянки по вул. Чорновала В`ячеслава 78/1 в м.Суми.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1). Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч.2).

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (ч.3 п.«б»).

Відповідно до приписів статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам (ч.1). Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч.2). Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (ч.3).

Згідно статті 376 цього Кодексу житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч.1). Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.3). Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4). На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5). Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене (ч.6). У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч.7).

Статтею 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (ч.5).

Як вбачається із наведених вище положень статті 376 Цивільного кодексу України, ця норма передбачає декілька правових підстав для визнання нерухомого майна самочинним будівництвом. Положеннями цієї статті, зокрема, визначено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети (ч.1); право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.3).

Отже, чинним законодавством для спірних правовідносин визначено єдину підставу для набуття права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яка, як вбачається із встановлених судом обставин справи, не настала.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Право та інтерес Сумської міської ради є порушеним у зв`язку із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність речових прав на майно іншої особи.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт "б" частини 3 статті 152 ЗК України).

Положення статей 376, 391 ЦК України, статті 152 ЗК України не передбачають іншого способу усунення перешкод власнику (державі) у користуванні земельною ділянкою, ніж знесення об`єкта самочинного будівництва, спорудженого на такій земельній ділянці, яку не було відведено забудовнику в користування для цілей будівництва.

Відповідно до частини четвертої статті 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Отже, однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості є подання документів, що підтверджують права на земельну ділянку, які, як встановлено, відповідач не має, що свідчить про незаконність проведення реєстрації права власності на об`єкт нерухомості.

Разом з тим, підставою виникнення права власності зазначено декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: CM 52, виданий 06.02.2019, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради.

Суд зауважує, що вказана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, не встановлює права користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомості.

Посилання відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі 922/1276/18, не приймаються судом у даній справі, оскільки мають інший предмет спору.

Висновки суду за результатами розгляду даної справи узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.04.2018 № 924/623/16, 29.08.2019 № 910/551/18, 03.12.2019 № 916/2553/18, 29.01.2020 № 642/1536/17-ц, щодо застосування положень статті 376 ЦК України, згідно яких реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного.

Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За змістом частини 4 статті 376 ЦК України збудований об`єкт нерухомості може бути знесений як особою, яка здійснила самочинне будівництво, так і особою яка здійснює самочинне будівництво. Право власності чи право користування земельною ділянкою під спірною забудовою, відповідачем не оформлене, а забудова земельної ділянки порушує права третіх осіб.

Оскільки земельна ділянка, на якій перебуває спірний об`єкт нерухомого майна належить територіальній громаді міста Суми, рішення щодо передачі у власність або користування цієї земельної ділянки ТОВ «Рітейл Девелопмент» не приймалось, а проведена реєстрація права власності на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації є незаконною, розташоване на ній нерухоме майно є самочинно збудованим об`єктом, наявність якого на земельній ділянці порушує інтереси держави в особі територіальної громади м.Суми на розпорядження та користування цією ділянкою, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягає скасуванню, самочинно збудований об`єкт за адресою: м. Суми, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 78/1, повинен бути знесений особою, яка здійснила таке будівництво.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 924/623/16, від 20.09.2018 у справі № 910/19726/17, від 29.08.2019 у справі № 910/551/18 зі спорів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, що виникли з подібних правовідносин, пов`язаних із застосуванням частини 4 статті 376, статті 391 ЦК України та статті 152 ЗК України.

Наведене повністю узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №642/1536/17-ц правовим висновком про те, що системний аналіз положень статей 376 ЦК України, 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дає підстави для висновку, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Судом встановлено відсутність прийняття Сумською міською радою рішення про надання у користування ТОВ "Рітейл Девелопмент" спірної земельної ділянки. Власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини 2 статті 16 ЦК України.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача знести самочинно збудований об`єкт нерухомості спрямована на усунення недоліків незаконних дій забудовника щодо самочинного будівництва на земельній ділянці, не відведеній йому на відповідній правовій підставі для такого будівництва, тому така вимога спрямована на відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи відповідача спростовуються наведеним вище.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4204 грн 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1.Позов Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент (40000, м. Суми, вул. Супруна, 3-А, код ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державний реєстратор Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбська Ірина Вікторівна (42303, Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Леніна, буд.20) задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45209863 від 25.01.2019, 10:35:35, на підставі якого внесено запис про право власності (номер запису: 30000298) на магазин А-1, загальною площею 26,9 кв.м., адреса: Сумська область, м.Суми, Чорновола В`ячеслава, 78/1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за Товариством з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент(40000, м. Суми, вул. Супруна, 3-А, код ).

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітейл Девелопмент» (40000, м. Суми, вул. Супруна, 3-А, код ) звільнити земельну ділянку комунальної власності, на якій розташовано зареєстрований об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) площею 26,9 кв.м., адреса: Сумська область, м. Суми, вул.Чорновола В`ячеслава, 78/1, шляхом демонтажу самочинно збудованої споруди площею 26,9 кв.м.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Девелопмент (40000, м. Суми, вул. Супруна, 3-А, код ) на користь Сумської міської ради (40030, м. Суми, м-н Незалежності, 2, код 23823253) 4204 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам у справі.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.01.2021.

Суддя О.Ю. Соп`яненко