Справа № 922/3812/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Мамалуя О. О., Студенця В. І.,
за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017"
та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Оперейшнс"
про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи № 922/3812/19,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Оперейшнс"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017"
про визнання неправомірною бездіяльність та дії, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017"
на постанову Східного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Фоміна В. О., Крестьянінов О. О., Шевель О. В.
від 21 липня 2020 року
за участю представників:
позивача: не з`явилися
відповідача: не з`явилися
У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» про:
- визнання неправомірною бездіяльності та дій правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» запитуваної інформації, фактичної можливості ознайомитись із необхідними документами та за рахунок позивача робити з них копії;
- зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» (в особі правління/голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017») письмово надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» інформацію у вигляді переліку за період з червня 2017 року по листопад 2019 року про: технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку за адресою: пр-т Перемоги, 65-Г, корпус 1, м. Харків, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна будинку та надходження, отримані від його використання, документально підтвердивши таку інформацію за період з червня 2017 року по листопад 2019 року; суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у будинку і площу таких квартир та приміщень; рішення (протоколи) зборів (у тому числі установчих) співвласників багатоквартирного будинку,
- зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» (в особі правління/голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017») надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» для ознайомлення статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» в останній редакції, зареєстрованій у встановленому законодавством порядку, та документи за період з червня 2017 року по листопад 2019 року, пов`язані з діяльністю Об`єднання, із можливістю за рахунок Товариства зробити копії зазначених документів.
Господарський суд Харківської області рішенням від 03 березня 2020 року відмовив у задоволенні позову. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Східний апеляційний господарський суд постановою від 21 липня 2020 року скасував рішення Господарського суду Харківської області від 03.03.2020, прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково:
1) визнав неправомірною бездіяльність та дії правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» інформації, передбаченої законом, фактичної можливості ознайомитись із необхідними документами та за рахунок позивача робити з них копії;
2) зобов`язав Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» (в особі правління/голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017») письмово надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» інформацію про:
- технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку за адресою: пр-т Перемоги, 65-Г, корпус 1, м. Харків, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання, за період з 14 червня 2018 по листопад 2019 року;
- суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку за адресою: пр-т Перемоги, 65-Г, корпус 1, м. Харків, і площу таких квартир та приміщень за період з 14 червня 2018 року по листопад 2019 року.
3) зобов`язав Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» (в особі правління/голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017») надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» для ознайомлення:
- оригінали рішень (протоколів) зборів (у тому числі установчих) співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Перемоги, 65-Г, корпус 1, за період з 14 червня 2018 року по листопад 2019 року та відповідні листки опитування за період з 14 червня 2018 року по листопад 2019 року;
- річні звіти Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» за період з 14 червня 2018 року по листопад 2019 року,
із можливістю за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» зробити копії зазначених документів.
В іншій частині позовних вимог відмовив. Стягнув з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» 2 881,50 грн судового збору за подання позову, 4 322,25 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» не погодився з ухваленим судом апеляційної інстанції рішенням у цій справі рішенням та звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив постанову Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області від 03 березня 2020 року залишити в силі.
У касаційній скарзі відповідач просив покласти понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом касаційної скарги, на позивача, навів попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, що за попередніх його розрахунком складає 5 500,00 грн, а також просив надати можливість подати докази понесених ним судових витрат протягом п`яти календарних днів після ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення.
У відзиві на касаційну скаргу позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, які за попередніми підрахунками позивача орієнтовно складають 18 000,00 грн, а також надати можливість подати докази понесених ним судових витрат протягом п`яти календарних днів після ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення.
За змістом частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
14 грудня 2020 року позивач та 15 грудня 2020 року відповідач подали до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи № 922/3812/19, до яких додали докази понесення цих витрат та їх розміру.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Баранця О. М. - головуючого, Мамалуя О. О., Студенця В. І. ухвалою від 12 січня 2021 року призначив заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Оперейшнс" та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/3812/19 до розгляду на 21 січня 2021 року.
Розглянувши заяви позивача та відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених сторонами за розгляд справи № 922/3812/19 у суді касаційної інстанції, Касаційний господарський суд вважає, що заяви підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.
За змістом частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідач (скаржник) у заяві від 15 грудня 2020 року про здійснення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом касаційної скарги, остаточно просить стягнути з позивача на його користь судові витрати у загальній сумі 23 770,18 грн, з яких: 11 526,00 грн - витрати зі сплати судового збору, 9 500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу та 2 744,18 грн - витрати на проїзд.
Позивач у заяві від 14 грудня 2020 року про здійснення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом касаційної скарги, остаточно просить стягнути з відповідача на його користь 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 315 Господарського процесуального кодексу України у пункті 9 постанови від 10 грудня 2020 року у цій справі зазначив про те, що судовий збір, сплачений відповідачем за подання касаційної скарги, покладається на скаржника.
Отже Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2020 року у цій справі вже вирішив питання розподілу судового збору у розмірі 11 526,00 грн, сплаченого відповідачем за подання касаційної скарги, з огляду на що відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України підстави для постановлення додаткового рішення в частині розподілу судового збору, сплаченого відповідачем за подання касаційної скарги, відсутні.
Позивач заперечує вимоги відповідача про здійснення розподілу судового збору, зазначає про те, що суд касаційної інстанції вже вирішив це питання, а відповідач, який повторно заявляє про розподіл судового збору, зловживає своїми процесуальними правами, з огляду на що просить застосувати до відповідача заходи процесуального примусу та в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України заяву відповідача залишити без задоволення або повернути її заявнику.
Однак Касаційний господарський суд зазначає про те, що визнання дій учасника справи такими, що є зловживанням процесуальними правами, та застосування до такого учасника справи заходів процесуального примусу відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду, позивач не обґрунтував, в чому полягають негативні наслідки заявлення відповідачем повторно про розподіл судового збору у складі заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу для розгляду справи чи виконання судового рішення.
Разом з цим питання розподілу витрат сторін у справі на професійну правничу допомогу, що також є судовими витратами, про здійснення якого заявили як позивач, так і відповідач, не було вирішене судом касаційної інстанції, з огляду на що наявні підстави для ухвалення додаткової постанови з цього питання.
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Правила розподілу судових витрат містяться у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини четвертої якої інші судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, розподіл цих витрат залежить безпосередньо від результату розгляду справи.
За змістом частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції полягають у перегляді останнім у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевірці на підставі встановлених фактичних обставин правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається за результатом касаційного розгляду справи № 922/3812/19 суд касаційної інстанції ухвалив постанову від 10 грудня 2020 року, якою вимоги касаційної скарги задовольнив частково: постанову Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у справі № 922/3812/19 змінив в частині, що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції шляхом викладення її мотивувальної частини, що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, у редакції цієї постанови Верховного Суду, та доповнення резолютивної частини постанови Східного апеляційного господарського суду абзацом дев`ятим, який передбачає стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 4 500,00 грн. У решті суд касаційної інстанції постанову Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у справі № 922/3812/19 залишив без змін.
Отже враховуючи часткове задоволення вимог касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що заявлені обома сторонами (як позивачем, так і відповідачем) витрати на професійну правничу допомогу, понесені ними у зв`язку з касаційним розглядом цієї справи, підлягають розподілу між ними відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 126 та частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 2 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже положення абзацу 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розрізняють витрати на професійну правничу допомогу адвоката та витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. При цьому суд касаційної інстанції зазначає про те, що за своєю суттю витрати на проїзд адвоката до суду фактично є витратами, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, що передбачені частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України. За змістом абзацу другого частини 2 та частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зазначені види витрат адвоката (як витрати на професійну правничу допомогу, так і витрати, необхідні для надання правничої допомоги) є судовими витратами, що підлягають розподілу між сторонами, чим спростовуються твердження позивача про те, що заявлені позивачем до стягнення витрати на проїзд не є судовими витратами та не підлягають розподілу.
Відповідно до пункту 2 абзацу 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема витрат на проїзд, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У пункті 3 договору про надання правничої допомоги від 13 січня 2020 року, укладеного між Пацурковською О. М. як адвокатом та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» як клієнтом, належним чином завірена копія якого була надана суду касаційної інстанції адвокатом відповідача, сторони цього договору передбачили обов`язок клієнта виплатити адвокату гонорар у розмірі та на умовах визначених в додатку до цього договору, а також сплатити фактичні витрати.
Тобто у зазначеному договорі сторони передбачили можливість понесення адвокатом фактичних витрат, тобто витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За твердженням адвоката відповідача Пацурковської О. М. у зв`язку з наданням відповідачу правничої допомоги під час касаційного розгляду цієї справи вона понесла витрати на проїзд для участі в судовому засіданні суду касаційної інстанції у розмірі 2 744,18 грн, у підтвердження чого надала суду касаційної інстанції належним чином засвідчені копії посадочних документів № 7DF3-D0A9-0001, № 7DF3-D0A9-0002, № ЕD76-D34Е-0001, № ЕD76-D34Е-0002.
Дослідивши зазначені копії посадочних документів, що є розрахунковими документами, суд касаційної інстанції встановив, що посадочні документи № 7DF3-D0A9-0001 та № ЕD76-D34Е-0001 стосуються Лопатіна Віталія, який є керівником відповідача. При цьому заявлені відповідачем до стягнення з позивача витрати на проїзд адвоката сформовані з урахуванням витрат на проїзд і керівника відповідача. З огляду на викладене суд касаційної інстанції зазначає, що посадочні документи № 7DF3-D0A9-0001 та № ЕD76-D34Е-0001, що стосуються керівника відповідача, не є доказами здійснення та розміру витрат адвоката відповідача Пацурковської О. М., необхідних для надання правничої допомоги. Отже суд касаційної інстанції бере до уваги як докази витрат адвоката відповідача, необхідних для надання правничої допомоги, лише посадочні документи № 7DF3-D0A9-0002 та № ЕD76-D34Е-0002 на ім`я Пацурковської О. М., яка є адвокатом відповідача.
Враховуючи те, що відшкодування витрат, необхідних для надання правничої допомоги, було передбачене умовами договору про надання правничої допомоги від 13 січня 2020 року, укладеного між відповідачем та його адвокатом Пацурковською О. М., а надані відповідачем докази підтверджують обставини понесення адвокатом відповідача цих витрат лише у розмірі 1 372,09 грн, суд касаційної інстанції вважає, що заявлені відповідачем до стягнення з позивача витрати на проїзд у розмірі 2 744,18 грн підлягають частковому задоволенню, а саме: у розмірі 1 372,09 грн. Витрати на проїзд керівника відповідача для участі в судовому засіданні суду касаційної інстанції задоволенню не підлягають, про що правильно зазначив позивач у своїх запереченнях.
При цьому доводи позивача про те, що ці витрати адвоката відповідача не мали ознак необхідності та адвокат відповідача могла взяти участь у судових засіданнях суду касаційної інстанції у режимі відеоконференції суд касаційної інстанції не бере до уваги, оскільки відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком учасника справи, право на участь у засіданні суду касаційної інстанції адвокат відповідача реалізувала шляхом забезпечення своєї явки в судове засідання до суду касаційної інстанції і суд не може обмежити учасника справи у виборі способу реалізації цього права.
Крім того відповідач заявив до стягнення з позивача також і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Як вбачається за попереднім (орієнтовним) розрахунком, наведеним у касаційній скарзі, відповідач очікував понести витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 5 500,00 грн. Натомість у заяві від 15 грудня 2021 року відповідач остаточно просить стягнути з позивача 9 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та додатково заявляє до стягнення витрати на проїзд.
Позивач у відзиві на касаційну скаргу також заявив про стягнення з відповідача на його користь понесені ним у зв`язку з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі за попереднім підрахунком 18 000,00 грн. Проте у заяві від 14 грудня 2021 року відповідач остаточно просить стягнути з позивача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до частин шостої та восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Передбачене частиною 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України поняття «істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку» є оціночним і залежить від конкретних обставин справи.
Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Щодо заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Як вбачається відповідач у підтвердження обставин понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції надав суду касаційної інстанції належним чином засвідчені копії:
- договору про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року, укладеного між адвокатом Пацурковською О. М. та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017» (відповідачем), додатку № 1 від 13 січня 2020 року до цього договору, додаткової угоди № 2 від 03 серпня 2020 року до цього договору. Як вбачається у пункті 1 зазначеного додатку до договору (з урахуванням змін, внесених до додатку додатковою угодою № 2 від 03 серпня 2020 року) сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання адвокатом правничої допомоги, за такими тарифами: складання касаційної скарги - від 2 500,00 грн, участь у судовому засіданні касаційної інстанції - 3 000,00 грн, складання процесуальних документів - від 1 000,00 грн, інше - за погодженням сторін, розмір адвокатського гонорару за одну годину роботи адвоката по складанню заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру - 1 000,00 грн;
- актів про обсяг та вартість наданих адвокатом послуг та виконаних робіт від 10 серпня 2020 року, 11 грудня 2020 року, підписаних сторонами договору про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року;
- детальних описів робіт та наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року при представництві інтересів в суді касаційної інстанції від 10 серпня 2020 року, 11 грудня 2020 року, складених адвокатом Пацурковською О. М.;
- рахунків на оплату послуг з правничої допомоги по договору про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року, що були виставлені адвокатом Пацурковською О. М. для сплати відповідачу;
- платіжних доручень про оплату відповідачем на рахунок адвоката Пацурковської О. М. наданих послуг з правничої допомоги.
З наданих відповідачем доказів вбачається, що у зазначених актах про обсяг та вартість наданих адвокатом послуг та виконаних робіт сторони договору детально визначили вид наданої послуги, кількість витраченого часу на її надання та вартість кожної послуги. Згідно з пунктом третім акта Клієнт не має до Адвоката жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу наданих послуг.
Згідно із зазначеними актами та детальними описами робіт та наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року адвокат відповідача виконала таке:
- склала касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у цій справі, сформувала додатки до неї, направила копію касаційної скарги позивачу, подала її до Верховного Суду, на що витратила 2,5 години, вартість чого складає 2 500,00 грн;
- прийняла участь у судових засіданнях Верховного Суду з розгляду касаційної скарги відповідача (двічі: 19 листопада та 10 грудня 2020 року), вартість чого складає 6 000,00 грн (по 3 000,00 грн за кожне судове засідання);
- склала, здійснила поштове відправлення позивачу, подала до Верховного Суду пояснення до касаційної скарги, сформувала додатки до них, на що витратила 1 годину, вартість чого складає 1 000,00 грн.
Дослідивши зазначені вище докази, надані відповідачем суду касаційної інстанції в підтвердження понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції, суд касаційної інстанції встановив, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) відповідає дійсності: матеріалами справи підтверджується, що адвокат відповідача Пацурковська О. М. двічі брала участь у розгляді цієї справи у суді касаційної інстанції шляхом участі 19 листопада та 10 грудня 2020 року у судовому засіданні суду касаційної інстанції, що підтверджується протоколом судового засідання. Крім того за підписом адвоката відповідача Пацурковської О. М. була підготовлена касаційна скарга, пояснення по касаційній скарзі від 01 грудня 2020 року (т. 5, а.с. 40 - 59).
При цьому заявлений відповідачем остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції відповідає вартості послуг, погодженій сторонами у договорі про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року.
Отже відповідач згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України довів обставини надання йому адвокатом Пацурковською О. М. послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у суді касаційної інстанції та обґрунтував заявлений остаточно до стягнення розмір цих послуг.
При цьому суд касаційної інстанції зазначає про те, що перевищення суми витрат на професійну правничу допомогу, яке допустив відповідач, не є істотним в розумінні частини 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки становить лише 4 000,00 грн та складається з вартості послуг за оформлення додаткового процесуального документу - 1 000,00 грн та послуг за участь у другому засіданні суду касаційної інстанції - 3 000,00 грн, про призначення якого представник відповідача не міг знати станом на дату подання касаційної скарги.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
Суд касаційної інстанції не бере до уваги доводи позивача про те, що витрати відповідача у розмірі 1 000,00 грн за складання та подання до Верховного Суду адвокатом відповідача Пацурковською О. М. пояснень по касаційній скарзі від 01 грудня 2020 року не були необхідними та не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів невідповідності цих витрат вимогам частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. При цьому посилання позивача на те, що ці витрати адвоката відповідача не були необхідними є безпідставними, оскільки право учасника справи подавати суду докази, заяви, клопотання, доводи, пояснення передбачене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України та не може бути обмежене судом.
Щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач у підтвердження обставин понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції надав суду касаційної інстанції належним чином засвідчені копії:
- договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правота» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» (позивачем), додаткову угоду від 13 серпня 2019 року до цього договору, договір від 16 листопада 2020 року про залучення адвоката для виконання договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019, укладений між Адвокатським об`єднанням «Правота» та адвокатом Богомазовим Павлом Сергійовичем;
- акта виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року, складений та підписаний сторонами цього договору 10 грудня 2020 року;
- детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, від 14 грудня 2020 року, складений головою Адвокатського об`єднання «Правота»;
- платіжних доручень № 3642 від 14 грудня 2020, що підтверджують обставини оплати позивачем наданих йому Адвокатським об`єднанням «Правота» послуг професійної правничої допомоги та отримання Адвокатським об`єднанням «Правота» такої оплати.
Наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що позивач не надав суду касаційної інстанції суду детального опису робіт (наданих послуг).
Відповідно до пункту 1.1. договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правота» (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» (Клієнт), Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується у встановленому законом та цим договором порядку надавати комплекс юридичних послуг (професійну правничу допомогу), пов`язаних із здійснення представництва інтересів Клієнта в судових та правоохоронних органах, органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
За змістом пункту 2 додаткової угоди від 13 серпня 2019 року до цього договору Виконавець (Адвокатське об`єднання «Правота») зобов`язався здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта, зокрема у Верховному Суді стосовно касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у справі № 922/3812/19.
Вартість послуг визначена сторонами у розділі 4 договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року. Згідно з пунктом 4.2. договору конкретні суми гонорару зазначаються адвокатом в актах виконаних робіт, які формуються ним у міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту.
У пункті 3 додаткової угоди від 13 серпня 2020 року сторони визначили вартість послуг за цією угодою, зокрема погодили, що вартість однієї години виконаної роботи за цією додатковою угодою не може бути меншою, ніж 4 000,00 грн без ПДВ, вартість послуг щодо представництва та захисту інтересів Клієнта у суді господарської юрисдикції касаційної інстанції не може бути меншою ніж 2 000,00 грн без ПДВ за участь в одному судовому засіданні одного адвоката незалежно від тривалості такого засідання.
Відповідальною особою за надання професійної правничої допомоги Клієнту за цією додатковою угодою на умовах, встановлених основним договором з числа адвокатів Виконавця призначається адвокат Баранов Тарас Олегович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗП 001063 від 28 квітня 2015 року) та будь-який інший адвокат з числа адвокатів Виконавця, а також відповідний адвокат, залучений Виконавцем на договірних умовах.
16 листопада 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Правота» та адвокатом Богомазовим Павлом Сергійовичем був укладений договір про залучення адвоката, за яким для виконання договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року був залучений адвокат Богомазов Павло Сергійович.
У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом касаційної скарги відповідача, наведеному у відзиві на касаційну скаргу, позивач зазначив про те, що у зв`язку з розглядом касаційної скарги відповідача він поніс та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у вигляді 4 (чотирьох) годин адвоката вартістю 4 000,00 грн за одну годину за написання відзиву на касаційну скаргу та інших документів, що пов`язані з касаційним провадженням, а також 2 000,00 грн за взяття участі адвоката в одному судовому засіданні. Загалом позивач очікує понести 18 000,00 грн судових витрат.
Проте у заяві від 14 грудня 2020 року позивач збільшив заявлену у попередньому (орієнтовному) розрахунку суму судових витрат та заявив до стягнення 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
З наданих позивачем до суду касаційної інстанції акта виконаних робіт та детального опису робіт (наданих послуг) вбачається, що у цих документах сторони договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року детально визначили вид наданої послуги, кількість витраченого часу на її надання та вартість кожної послуги. За змістом акта Клієнт по прийнятим за цим актом роботам (послугам) претензій та зауважень до Виконавця не має. Згідно із зазначеними актом та детальним описом робіт та наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 14 від 13 січня 2020 року позивачу адвокатами були надані такі послуги:
- консультування Клієнта щодо перспектив та порядку касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у справі № 922/3812/19 із роз`ясненням процесуальних строків, на що було витрачено 30 хвилин часу, вартістю 2 000,00 грн (із розрахунку 4 000,00 грн за годину);
- аналіз змісту касаційної скарги відповідача; надання допомоги з метою визначення подальшої тактики судового захисту порушених прав позивача; аналіз та вивчення судової практики у даній категорії справ по спірним питанням шляхом пошуку та перегляду судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень (проаналізовано більше двадцяти судових справ шляхом прочитання відповідних судових рішень); аналіз та вивчення рішень Європейського суду з прав людини по спірним питанням; аналіз та вивчення праць науковців по спірним питанням; написання заперечень проти відкриття касаційного провадження, формування додатків до них, зібрання та подання матеріалів до суду; моніторинг стану розгляду поданої касаційної скарги через сайт судової влади, надання відповідей Клієнту на поставлені ним запитання щодо подальших дій у зв`язку із відкриттям касаційного провадження; підготовка та написання відзиву на касаційну скаргу, формування додатків до нього, зібрання та подання матеріалів до суду; вивчення змісту клопотання відповідача про долучення доказів від 17 листопада 2020 року та доданих до цього клопотання документів; надання відповідей Клієнту на поставлені ним запитання щодо Клопотання відповідача від 17 листопада 2020 року; написання пояснень стосовно Клопотання відповідача від 17 листопада 2020 року, зібрання та подання матеріалів до суду, на що було витрачено 8 годин 30 хвилин часу, вартістю 34 000,00 грн (із розрахунку 4 000,00 грн за годину);
- участь у двох судових засіданнях 19 листопада 2020 року та 10 грудня 2020 року, під час розгляду Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду скарги відповідача, вартістю 4 000,00 грн (із розрахунку 2 000,00 грн за одне судове засідання).
Дослідивши зазначені вище докази, надані позивачем суду касаційної інстанції в підтвердження понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції, суд касаційної інстанції встановив, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) відповідає дійсності лише частково: у матеріалах справи наявні заперечення позивача проти відкриття касаційного провадження, докази відправлення цих заперечень адвокатом позивача відповідачу та Верховному Суду (т. 4, а.с. 154 - 168), відзив на касаційну скаргу з додатками (т. 5, а.с. 6 - 26). При цьому в матеріалах справи відсутні пояснення позивача на клопотання відповідача від 17 листопада 2020 року, складання та подання до суду яких адвокатом відповідача зазначене в акті виконаних робіт та детальному описі робіт (наданих послуг).
Також суд касаційної інстанції зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується, що адвокат позивача Богомазов П. С. брав участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції 19 листопада 2020 року, а 10 грудня 2020 року був присутній на оголошенні вступної та резолютивної частин постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що підтверджується протоколами цих судових засідань. При цьому суд касаційної інстанції не бере до уваги посилання відповідача на те, що заявлені позивачем до стягнення витрати за участь у засіданнях суду касаційної інстанції є неспівмірними з часом, витраченим адвокатом позивача на участь у цих судових засіданнях, оскільки у пункті 3 додаткової угоди від 13 серпня 2020 року позивач погодив, що вартість послуг щодо представництва та захисту його інтересів як клієнта у суді господарської юрисдикції касаційної інстанції не може бути меншою ніж 2 000,00 грн без ПДВ за участь в одному судовому засіданні одного адвоката незалежно від тривалості такого засідання, а також погодив, що послуга щодо представництва та захисту його інтересів як клієнта під час судових засідань вважається наданою у випадку прибуття адвоката Виконавця чи залученого Виконавцем на договірних умовах іншого адвоката до суду у призначений для проведення судового засідання день та час незалежно від того чи відбулося судове засідання, чи не відбулося.
З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що позивач згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України довів обставини надання йому послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у суді касаційної інстанції та обґрунтував заявлений до стягнення розмір цих послуг лише частково.
Суд касаційної інстанції вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, доведеними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторін лише у розмірі 20 000,00 грн, з яких:
- 16 000,00 грн - витрати за надання послуг (виконання робіт) з написання адвокатом позивача заперечень проти відкриття касаційного провадження, формування додатків до них, зібрання та подання їх до суду, а також за підготовку та написання відзиву на касаційну скаргу, формування додатків до нього, зібрання та подання їх до суду з розрахунку витрати часу на надання цих послуг (виконання робіт) 4 години вартістю 4 000,00 грн за годину, що відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку, наведеному позивачем у відзиві на касаційну скаргу;
- 4 000,00 грн - витрати за участь адвоката позивача у засіданнях суду касаційної інстанції 11 листопада 2020 року та 10 грудня 2020 року. При цьому суд касаційної інстанції враховує те, що при наданні попереднього (орієнтовного) розрахунку позивач/представник (адвокат) позивача станом на дату його подання до суду касаційної інстанції разом з відзивом на касаційну скаргу не міг знати про те, що у розгляді касаційної скарги у цій справі буде оголошена перерва, а відповідно не міг передбачити витрати, що будуть ним понесені за участь у наступному судовому засіданні.
Разом з цим суд касаційної інстанції вважає, що перевищення позивачем у остаточній заяві від 14 грудня 2020 року суми витрат на професійну правничу допомогу є істотним в розумінні частини 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки перевищує заявлену позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку суму витрат на професійну правничу допомогу більше ніж вдвічі. Проте суд касаційної інстанції зазначає про те, що обґрунтованим є перевищення у сумі 2 000,00 грн за участь у другому засіданні суду касаційної інстанції 10 грудня 2020 року з розгляду касаційної скарги відповідача у цій справі. Натомість перевищення суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн є недоведеним, необґрунтованим та є істотним. Позивач відповідно до частини 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтував та не довів обставин того, що адвокат позивача станом на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу разом з відзивом на касаційну скаргу не міг передбачити витрати на надання послуг (виконання робіт), зазначених в акті виконаних робіт від 10 грудня 2020 року та детальному описі робіт (наданих послуг) від 14 грудня 2020 року, а саме: витрати на консультування клієнта щодо перспектив та порядку касаційного оскарження постанови апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у цій справі № 922/3812/19 із роз`ясненням процесуальних строків; аналізу змісту касаційної скарги відповідача; надання допомоги з метою визначення подальшої тактики судового захисту порушених прав позивача; аналіз та вивчення судової практики у даній категорії справ по спірним питанням шляхом пошуку та перегляду судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень (проаналізовано більше двадцяти судових справ шляхом прочитання відповідних судових рішень); аналіз та вивчення рішень Європейського суду з прав людини по спірним питанням; аналіз та вивчення праць науковців по спірним питанням; моніторинг стану розгляду поданої касаційної скарги через сайт судової влади, надання відповідей Клієнту на поставлені ним запитання щодо подальших дій у зв`язку із відкриттям касаційного провадження; вивчення змісту клопотання відповідача про долучення доказів від 17 листопада 2020 року та доданих до цього клопотання документів; надання відповідей Клієнту на поставлені ним запитання щодо Клопотання відповідача від 17 листопада 2020 року.
З огляду на викладене заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 20 000,00 грн, які такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розмір цих витрат відповідає умовам укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правота» (Адвокат) та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ектів Оперейшнс» договору про надання професійної правничої допомоги від 13 вересня 2019 року та умовам додаткової угоди від 13 серпня 2019 року до цього договору.
За змістом пункту 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначені правила розподілу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з цим Касаційний господарський суд зазначає про те, що, якщо пропорції задоволення вимог касаційної скарги точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
З огляду на те, що вимоги касаційної скарги відповідача, які стосувалися оскарження до суду касаційної інстанції постанови Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2020 року у цій справі як в частині вирішення спору по суті, так і в частині розподілу судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, були частково задоволені (в частині розподілу судових витрат), однак визначити пропорції задоволених вимог касаційної скарги неможливо, витрати позивача та відповідача на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з касаційним розглядом справи, також слід розподілити порівну між сторонами.
Враховуючи те, що обґрунтованим та доведеним розміром витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом цієї справи, є розмір 10 872,09 грн, з яких: 9 500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, 1 372,09 витрати на проїзд (витрати, необхідні для надання правничої допомоги), то в порядку пропорційного розподілу цих витрат з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 5 436,05 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи те, що обґрунтованим та доведеним розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом цієї справи, є розмір 20 000,00 грн, то в порядку пропорційного розподілу цих витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини одинадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає за доцільне покласти різницю зазначених сум витрат сторін у справі на професійну правничу допомогу за касаційний розгляд цієї справи, що складає 4 563,50 грн, на відповідача.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Оперейшнс" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи № 922/3812/19 задовольнити частково.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду Харківської області.
4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий О. Баранець
Судді О. Мамалуй