ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Справа № 925/810/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горбунової М.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: Роєнко В.Є.

від відповідача: Сидоренко І.О., Писаренко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 (повне рішення складено 23.10.2020) (суддя Скиба Г.М.)

у справі № 925/810/20 Господарського суду Черкаської області

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз"

про стягнення 7 667 333,53 грн заборгованості та нарахувань за послуги балансування обсягів газу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави первісних позовних вимог

1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" (далі - ПрАТ "Уманьгаз", відповідач) за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № , з яких 5 866 314,92 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 554 984,15 грн - 3% річних, 1 246 034,46 грн - інфляційні втрати.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі зазначеного вище договору АТ "Укртрансгаз", як оператор газотранспортної системи, здійснило процедуру алокації та виявило у ПрАТ "Уманьгаз" негативні місячні небаланси природного газу в січні 2018 року в обсязі 668,769 тис. куб.м, у лютому 2018 року в обсязі 639,879 тис. куб.м, у квітні 2018 року в обсязі 187,037 тис. куб.м, у червні 2018 року в обсязі 69,865 тис. куб.м. У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС), позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на суму 19 265 374,67 грн, про що складено односторонні акти, які разом з рахунками на оплату надіслані відповідачу. Позивач вважає, що з моменту отримання відповідачем вказаних актів, рахунків, у останнього згідно з п. 9.4 договору, п. 4 розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання здійснити оплату таких послуг. Відповідач надані послуги оплатив частково, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 5 866 314,92 грн, на яку позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нарахував 3% річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у справі № 925/810/20 (суддя Скиба Г.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ПрАТ "Уманьгаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 5 866 314,92 грн заборгованості за балансування обсягів природного газу, 1 246 034,46 грн інфляційних втрат, 554 984,15 грн 3% річних та 115 010,00 грн судового збору.

4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг балансування обсягів природного газу у січні, лютому, квітні та червні 2018 року. Доказів на спростування прострочення розрахунку не подав. На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд задовольнив вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних.

5. Посилання відповідача на відсутність у нього спірної заборгованості, оскільки АТ "Укртрансгаз" неправомірно застосувало при розрахунку розміру заборгованості коефіцієнт компенсації "1,2" замість "1", внаслідок чого розмір заборгованості наданих послуг завищено на 5 886 642,26 грн, суд першої інстанції відхилив. Зазначив, що згідно із п. 9.2 договору коефіцієнт компенсації "1" застосовується при розмірі небалансу лише до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Відповідач, як замовник за договором, у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав жодних обсягів природного газу, в тому числі для вирівнювання небалансу, тоді як з точки виходу з газотранспортної системи здійснив відбір природного газу в обсязі його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких позивач надав послуги балансування. Отже, обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці, склав 100% розміру його небалансу, внаслідок чого при визначенні вартості наданих послуг балансування позивач правильно застосував коефіцієнт компенсації "1,2".

6. Суд також відхилив твердження відповідача про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат і 3% річних, оскільки він не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з балансування обсягів природного газу, наданих позивачем, бо таке погашення здійснювалось виключно за рахунок бюджетних коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій та компенсацій населенню, які мають цільовий характер використання та окремий порядок перерахування, встановлений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 11.01.2005 № 20 (далі - Порядок № 20) (діючий до 01.01.2018) та Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету № 256, затвердженим постановою КМУ від 4 березня 2002 № 256 (далі - Порядок № 256) (діючий з 01.01.2018), з урахуванням внесених змін). Суд дійшов висновку, що ці доводи не відповідають обставинам справи, оскільки обсяги природного газу, з балансування яких позивачем надано послуги в спірний період, використано відповідачем на покриття власних виробничо-технологічних витрат, а не на потреби населення (кінцевий споживач), які забезпечуються за державними програмами соціального захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

7. Не погодившись із вказаним рішенням, ПрАТ "Уманьгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у справі № 925/810/20 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

8. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що:

- суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи;

- висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають викладеним у ньому обставинам справи;

- суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме, п. 2 ч. 3 ст. 2, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

9. Зокрема, скаржник зазначає, що:

- суд у своєму рішенні проігнорував доводи відповідача про неправильне застосування при розрахунку вартості послуг з балансування природного газу коефіцієнт компенсації "1,2", замість "1", а просто погодився із доводами позивача, які суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 916/1807/16 та від 28.10.2020 у справі № 917/1641/19;

- висновок суду про те, що акти за послуги балансування позивачем вчасно складені та направлені відповідачу на його електронну пошту, вказану у договорі, тобто із дотриманням порядку і строків, установлених законодавством і умовами договору, не відповідає обставинам справи, внаслідок чого не відповідає чинному законодавству. По-перше, оскільки акти направлені відповідачу засобами поштового зв`язку і з порушенням строку, передбаченого Кодексом ГТС і договором, а по-друге - електронним повідомленням зазначені акти надіслані позивачем на електронну адресу: , тоді як Указом Президента України від 15.05.2017 № 133/2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет, зокрема і www.mail.ru, заборонено. На другу електронну поштову адресу (umgazbtv.gmail.com) акти не направлялись;

- висновок про те, що Порядок № 256 такого призначення як перерахування коштів на оплату послуг балансування не передбачає, а отже не може бути застосований до спірних правовідносин, суперечить п. 8-1, яким зазначене Положення доповнено постановою КМУ від 08.11.2017 № 951. Наведеним пунктом встановлено механізм перерахування коштів на оплату пільг і субсидій, у тому числі за послуги транспортування природного газу (складовою яких є балансування обсягів природного газу);

- мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення обґрунтована виключно обставинами, зазначеними у позові та поясненнях позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

10. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 справу № 925/810/20 передано колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Уманьгаз" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у справі № 925/810/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 08.12.2020 об 11 год. 00 хв.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 02.12.2020.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 у розгляді справи № 925/810/20 оголошено перерву до 19.01.2021 об 11 год. 15 хв.

Позиції учасників справи

13. У відзиві на апеляційну скаргу позивач вимоги ПрАТ "Уманьгаз" не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у даній справі - без змін.

Явка представників сторін

14. У судове засідання, призначене на 19.01.2021, з`явилися представники позивача та відповідача (скаржника).

15. Представники відповідача (скаржника) у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили суд апеляційної інстанції її задовольнити.

16. Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

17. 17.12.2015 між ПАТ "Укртрансгаз", як оператором, та ПАТ "Уманьгаз", як замовником, укладено договір транспортування природного газу № (далі - Договір).

18. Відповідно до п. 2.1 Договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких послуг.

19. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п. 2.2 Договору).

20. Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору (п. 2.4 Договору).

21. Згідно з п. 2.5 Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС.

22. Відповідач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі (п. 2.6 Договору).

23. Позивач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7 Договору).

24. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

25. Відповідно до п. 9.1 Договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

26. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою

Вбалансування = БЦГ*К * QБГ,

де БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (п. 9.2 Договору).

27. Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (п. 9.3 Договору).

28. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4 Договору).

29. Згідно з п. 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього Договору.

30. Відповідно до п. 13.1 договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

31. На виконання умов договору позивач, як оператор ГТС, здійснив процедуру алокації та виявив у відповідача негативні місячні небаланси природного газу за січень 2018 року в обсязі 668,769 тис. куб.м, за лютий 2018 року в обсязі 639,879 тис. куб.м, за квітень 2018 року в обсязі 187,037 тис. куб.м, за червень 2018 року в обсязі 69,865 тис. куб.м.

32. Зазначений місячний небаланс відповідач не врегулював у строк до 12-го числа наступного місяця, тому позивач здійснив таке врегулювання шляхом надання відповідачу природного газу в рамках послуги балансування для покриття неврегульованих обсягів природного газу, вартість яких у січні, лютому, квітні та червні 2018 року склала 19 265 374,67 грн. Про зазначене, у порядку п. 11.4 Договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС, позивач склав односторонні акти про надання таких послуг: № 01-18--БАЛАНС від 31.01.2018, № 02-18--БАЛАНС від 28.02.2018, № 04-18--БАЛАНС від 30.04.2018, № 06-18--БАЛАНС від 30.06.2018.

33. Акти позивач надіслав відповідачу разом із рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами № ВИХ-18-356 від 14.02.2018, № ВИХ-18-669 від 14.03.2018, № ВИХ-18-1228 від 14.05.2018, № ВИХ-18-1832 від 13.07.2018.

34. Відповідач сплатив лише частину вартості наданих послуг, внаслідок чого заборгованість відповідача складає 5 866 314,92 грн.

35. Окрім того, на підставі п. 13.1 Договору та ст. 536 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача 554 984,15 грн 3% річних та 1 246 034,46 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

36. Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

37. Правовідносини з транспортування природного газу та діяльність позивача, як оператора газотранспортної системи, врегульовані, зокрема, нормами Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексом ГТС (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

38. Небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (п. 5 гл. 1 розділу I Кодексу ГТС);

39. Главою 1 розділу XIV Кодексу ГТС встановлено, що замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

40. Оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи (п.п. 1, 2 гл. 3 розділу XIV Кодексу ГТС);

41. Негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу (пп. 2 п. 7 гл. 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

42. Пункт 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу" передбачає обов`язок оператора газотранспортної системи здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

43. Транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу (ч. 1 ст. 32 Закону).

44. Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи (ч. 2 ст. 35 Закону).

45. Факт наявності та розмір обсягів негативних місячних небалансів у ПрАТ "Уманьгаз" у січні, лютому, квітні та червні 2018 року сторони не заперечують, як і факт надання позивачем відповідачу послуг з балансування природного газу. Тому висновок суду першої інстанції про виникнення у відповідача обов`язку сплатити вартість цих послуг є правильним.

46. Посилання відповідача на недотримання порядку та строків складення та направлення позивачем актів про надання послуг та інших документів не приймається судом як підстава для відмови у позові.

47. Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу XIV Кодексу ГТС оператор ГТС надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування; відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи. Згідно з п. 4 гл. 3 розділу XIV Кодексу ГТС у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця має можливість самостійно врегулювати небаланс. Тому направлення оператором ГТС акта про надання послуг балансування пізніше 14-го числа, наступного за їх складенням місяця, жодним чином не впливає на можливість замовника самостійно врегулювати негативні небаланси в порядку та строки, визначені Кодексом ГТС. Сам факт складення оператором ГТС акта надання послуг балансування свідчить про те, що замовником не було самостійно врегульовано місячний негативний небаланс. Оскільки строк оплати за послуги балансування відраховується з моменту отримання замовником відповідного акта про надання таких послуг, слід визнати відсутнім порушення прав замовника у зв`язку з простроченням направлення такого акта оператором ГТС.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 912/1558/18.

48. Суд апеляційної інстанції також погоджується з тим, що направлення актів наданих послуг балансування обсягів природного газу, рахунків фактури та розрахунків вартості послуг балансування за спірний період поштовим відправленням не порушує прав відповідача, оскільки відповідає п. 19.2 Договору.

49. Оскільки п. 9.4 Договору встановлено обов`язок замовника здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів після отримання від оператора розрахунків вартості послуг балансування та рахунків-фактур, тоді як відповідач такі документи отримав 21.02.2018, 29.03.2018, 22.05.2018 та 24.07.2018, що підтверджено зворотними поштовими повідомленнями та випискою відстеження руху поштового відправлення (а.с. 14-15) та визнається відповідачем у відзиві на позов (абз. 7 а.с. 81), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність таких доводів ПрАТ "Уманьгаз".

50. Натомість аналіз положень гл. 1 розділу І, гл.гл. 1, 3 розділу ХІV Кодексу ГТС дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнта компенсації за визначеною договором формулою, яка підлягає застосуванню при розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 916/1807/16, від 04.12.2018 у справі № 927/276/18, від 05.03.2019 у справі № 923/351/18, від 27.03.2019 у справі № 906/110/18, від 24.12.2019 у справі № 908/1533/18, від 14.07.2020 у справі № 923/1064/18, від 29.09.2020 у справі № 904/2732/18, від 28.10.2020 у справі № 917/1641/19.

51. З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач у спірні газові місяці не подав до газотранспортної системи жодних обсягів природного газу, однак здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, який склав обсяг його негативних місячних небалансів за ці періоди, для врегулювання яких позивач надав послуги балансування, тому при визначенні вартості наданих послуг балансування має застосовуватись коефіцієнт "1,2", оскільки обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100% розміру його небалансу, є таким що не відповідає нормам матеріального права.

52. Відповідно до наведених положень Кодексу ГТС коефіцієнт компенсації вартості послуг балансування слід розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише з того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо-технічних витрат.

53. Отже, розрахунок коефіцієнту компенсації слід здійснювати із врахуванням відсотку небалансу до загального обсягу надходження природного газу у газорозподільну мережу відповідача з газотранспортної системи позивача, а саме: - у січні 2018 року - 171 150,376 тис. куб.м з обсягом небалансу 668,796 тис. куб.м, що становить 3,9% загального обсягу; - у лютому 2018 року - 15 705,419 тис. куб.м з обсягом небалансу 639,879 тис. куб.м, що становить 4,07% загального обсягу; - у квітні 2018 року - 3 836,832 тис. куб.м з обсягом небалансу 187,037 тис. куб.м, що становить 4,87% загального обсягу; - у червні 2018 року - 1 455,239 тис. куб.м з обсягом небалансу 69,865 тис. куб.м, що становить 4,8% загального обсягу.

54. З урахуванням вказаного, є правильними доводи відповідача про те, що для визначення вартості послуг балансування у цьому випадку необхідно застосувати коефіцієнт компенсації "1,0", оскільки обсяг небалансу відповідача становив у зазначених періодах менше 5% загального обсягу природного газу, що надійшов у газорозподільну мережу.

55. Отже, за січень 2018 року послуги балансування обсягів природного газу з урахуванням коефіцієнту компенсації "1,0" складають 5 446 300,92 грн, за лютий 2018 року - 5 660 017,70 грн, за квітень 2018 року - 1 654 426,43 грн, за червень 2018 року - 617 987,36 грн, тобто загальна сума вартості наданих послуг складає 13 378 732 грн.

56. Відповідач на підтвердження своїх доводів про відсутність у нього заборгованості за послуги позивача щодо балансування обсягів природного газу, наданих у січні, лютому, квітні та червні 2018 року, надав суду платіжні доручення № 5 від 27.03.2018 про оплату на погашення кредиторської заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за договором № від 17.12.2015 8 000 654,26 грн (з яких 5 964 384,85 грн - за відповідні послуги, надані у 2017 році, та 2 036 269,41 грн - за 20018 рік), № 10 від 27.04.2018 про сплату 3 585 695,46 грн, № 11 від 24.05.2019 про сплату 450 045,98 грн, № 21 від 07.11.2018 про сплату 96 072,29 грн, № 26 від 29.11.2018 про сплату 670 907,65 грн, № 30 про сплату 1 891 770,85 грн, № 1 від 03.01.2019 про сплату 266 113,60 грн, № 3 від 29.01.2019 про сплату 2 847 307,53 грн, № 32 від 07.03.2019 по сплату 3 368,27 грн, № 10 від 29.03.2019 про сплату 17 095,70 грн, № 11 від 29.03.2019 про сплату 436 382,11 грн, № 33 від 08.05.2019 про сплату 980 632,27 грн, № 527 від 31.07.2019 про сплату 67 398,63 грн, № 158 від 21.08.2019 про сплату 50 000 грн. Отже, за послуги балансування обсягів природного газу, надані позивачем у 2018 році, відповідач сплатив 13 399 059,75 грн.

57. З наведеного вище вбачається, що висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову в частині вимог про стягнення основної заборгованості є таким, до якого суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права шляхом неправильного тлумачення положень Кодексу ГТС. Натомість у задоволенні позову в зазначеній частині необхідно відмовити.

58. За ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

59. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

60. ПрАТ "Уманьгаз" вважає відсутніми підстави для застосування до нього наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки товариство було позбавлено можливості самостійно впливати на порядок оплати послуг з балансування обсягів природного газу, які надавались йому позивачем, оскільки ці послуги оплачувались виключно за рахунок бюджетних коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій та компенсацій населенню, які мають цільовий характер використання та окремий порядок перерахування, встановлений Порядком № 256.

61. У ст. 12 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зазначено, що держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є, зокрема, регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій.

62. Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання житлових субсидій на оплату природного газу за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Порядком № 256, згідно з п. 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Казначейством згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині (стосовно розміру пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. Отже, на виконання таких законодавчих актів держава в особі відповідних державних органів приймає підзаконні нормативні акти.

Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 117 Конституції України КМУ в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Приписи постанов КМУ, зокрема Порядку № 256, є обов`язковими для учасників розрахунків, виходячи з їх змісту. Отже, строки та порядок здійснення розрахунків за природний газ, у тому числі за його транспортування, визначаються саме нормами наведеної постанови.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 917/1641/19.

63. Згідно з абз. 3 п. 8-1 Порядку № 256 (який застосовується з 01.01.2018), суб`єктами господарювання, які мають ліцензію на розподіл природного газу, кошти, отримані згідно з абзацами другим, сьомим, дев`ятим та чотирнадцятим цього пункту, спрямовуються на оплату природного газу оптовим продавцям та власникам ресурсу природного газу (в тому числі ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), на оплату послуг з транспортування природного газу оператору газотранспортної системи та (або) сплату грошових зобов`язань із загальнодержавних податків та зборів до бюджету, визначених статтею 9 Податкового кодексу України (крім податку на доходи фізичних осіб), в тому числі податку на додану вартість в межах нарахувань на обсяг планової тарифної виручки, встановленої НКРЕКП на плановий період.

64. Для застосування наслідків порушення грошових зобов`язань, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Порядком № 256.

Вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 922/83/19, від 19.09.2019 у справі № 922/3635/18, від 18.09.2019 р. у справі № 907/415/18, від 05.12.2018 р. у справі № 917/941/18, від 04.12.2018 р. у справі № 927/276/18, від 11.11.2019 року у справі № 927/587/18, від 28.10.2020 у справі № 917/1641/19.

65. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Порядку № 256 відповідач здійснив оплату наданих позивачем послуг з балансування обсягів природного газу за платіжними дорученнями № 5 від 27.03.2018, № 10 від 27.04.2018, № 11 від 24.05.2019, № 21 від 07.11.2018, № 26 від 29.11.2018, № 30 від 27.12.2018, № 1 від 03.01.2019, № 3 від 29.01.2019, № 32 від 07.03.2019, № 10 від 29.03.2019, № 11 від 29.03.2019, № 33 від 08.05.2019 на загальну суму 13 281 661,12 грн, тоді як залишок заборгованості у розмірі 126 743,95 грн відповідач сплатив платіжними дорученнями № 527 від 31.07.2019 на суму 67 398,63 грн та № 158 від 21.08.2019 на суму 50 000 грн зі своїх рахунків.

66. Оскільки розрахунок за Договором на суму 13 281 661,12 грн здійснений у порядку, передбаченому постановою КМУ № 256 та з дотриманням встановлених цим нормативно-правовим актом строків, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат на зазначену суму.

67. Водночас, у частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості, яку відповідач оплатив з власних рахунків (126 743,95 грн), позов задоволено правильно.

68. З урахуванням попереднього перерахунку судом вартості послуг з балансування, до стягнення з відповідача згідно з розрахунком суду належить 2 955,37 грн 3% річних та 8 770,73 грн інфляційних втрат.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

69. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

70. Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

71. Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарський суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, шляхом неправильного тлумачення норм Кодексу ГТС і Порядку № 256, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про те, що позов належить задовольнити у повному обсязі.

72. Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині стягнення з відповідача 5 866 314,92 грн основної заборгованості за балансування обсягів природного газу, 1 237 263,73 грн інфляційних втрат та 552 028,78 грн 3% річних з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Судові витрати.

73. Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

74. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

75. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути 175,89 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

76. За розгляд справи в суді апеляційної інстанції з позивача на користь відповідача належить стягнути 172 251,16 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у справі № 925/810/20 в частині стягнення 5 866 314,92 грн основної заборгованості за балансування обсягів природного газу, 1 237 263,73 грн інфляційних втрат та 552 028,78 грн 3% річних скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

3. В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у справі № 925/810/20 залишити без змін.

4. Резолютивну частину рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 у справі № 925/810/20 викласти в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" (Черкаська область, м. Умань, вул. Дерев`янка, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий) 8 770 (вісім тисяч сімсот сімдесят) грн 73 коп. інфляційних втрат, 2 955 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 37 коп. 3% річних, 175 (сто сімдесят п`ять) грн 89 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.".

5. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий) на користь Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" (Черкаська область, м. Умань, вул. Дерев`янка, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий) 172 251 (сто сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят одну) грн. 16 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду Черкаської області.

7. Матеріали даної справи повернути до Господарського суду Черкаської області.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.01.2021.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко