СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" січня 2021 р. Справа № 905/1855/20

Суддя Ільїн О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (вх. №298Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 21 грудня 2020 року (суддя Огороднік Д.М.) по справі №905/1855/20

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз

про стягнення коштів у розмірі 2 631 155 246,91 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1855/20 за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення коштів у розмірі 2 631 155 246,91 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем не виконані зобов`язання за договором купівлі-продажу природного газу №18-506-Н від 06.11.2018 у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з листопада 2018 року по липень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.06.2020 позовну заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення коштів у розмірі 2 631 155 246,91 грн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1855/20; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.11.2020 року о 14:00 год.

Відповідач, ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", звернувся до Господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою до АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, у якій просить суд: зобов`язати АТ НАК Нафтогаз України виконати вимоги абз. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143 Питання споживання природного газу; визнати протиправними дії АТ НАК Нафтогаз України з повернення ПАТ Донецькоблгаз коригувальних актів листом від 02.12.2020 року; зобов`язати АТ НАК Нафтогаз України визнати кошти в сумі 861 567 161,47 грн. як незаконно нараховані за договорами купівлі-продажу природного газу № 13-380Н від 24.01.2013 року, № 16-109Н від 30.12.2015 року, № 16-407Н від 22.08.2016 року, №16-206Н від 12.04.2017 року, № 17-406Н від 03.10.2017 року, № 17-306Н від 03.10.2018 року, № 18-506Н від 06.11.2018 року та оформити первинні документи на підтвердження їх визнання.

Ухвалою суду від 21.12.2020 повернуто зустрічну позовну заяву ПАТ По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз до АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, в обґрунтування ухвали суд зазначив, що первісний і зустрічний позов не пов`язані в частині виконання договорів №13-380Н від 24.01.2013, №16-109Н від 30.12.2015, №16-407Н від 22.08.2016, №16-206Н від 12.04.2017, №17-406Н від 03.10.2017, №17-306Н від 03.10.2018 і спільний розгляд первісного і зустрічного позовів у жодному разі не буде сприяти оперативному і правильному вирішенню спору, а вимоги за зустрічним і первісним позовами не можуть зараховуватись.

ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" з вказаною ухвалою суду не погодилось, звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду, невідповідність процесуальним нормам, просить скасувати ухвалу, справу направити до господарського суду для розгляду зі стадії вирішення питання щодо прийняття/неприйняття зустрічного позову для спільного розгляду із первісним.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено у 2021 році (станом на момент звернення з апеляційною скаргою) прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Однак, до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору.

Натомість, разом з апеляційною скаргою заявником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване неможливістю його сплати у зв`язку з матеріальним станом.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України Про судовий збір, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.

Водночас, жодних доказів на підтвердження неможливості здійснити сплату судового збору скаржником до апеляційної скарги не надано.

За таких обставин, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, відповідач не надав до апеляційної скарги доказів направлення копії апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України», про що Господарським судом Донецької області складено акт №13 від 18.01.2021 року.

В апеляційній скарзі заявник наводить норми, які регулюють строки на апеляційне оскарження, однак, не ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника апеляційної скарги на те, що оскаржувана ухвала винесена Господарським судом Донецької області 21.12.2020, надіслана засобами поштового зв`язку 29.12.2020, отримана відповідачем 04.01.2021 (як стверджує апелянт, докази в матеріалах справи відсутні). З апеляційною скаргою відповідач звернувся 18.01.2021, з пропущенням двадцятиденного строку, встановленого на її подання, однак, ні текст апеляційної скарги, ні її резолютивна частина не містять клопотання про відновлення пропущеного строку на оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Також, частиною 3 статті 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суддя-доповідач

Керуючись статтями 174, 234, 235, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити заявнику, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Ільїн О.В.