РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2021Справа № 910/11465/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Фізичної особи - підприємця Лук`ян Михайла Федоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК ТРАНС БУД"

про стягнення 29 534, 22 грн

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Лук`ян Михайло Федорович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК ТРАНС БУД" (далі - відповідач) про стягнення 29 534, 22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови Договору поставки товару № 17016 від 22.04.2020 в частині оплати за поставлений позивачем товар, у зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11465/20 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач, у строк, визначений законом, відзиву не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі від 10.08.2020 отримав 17.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 730.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.04.2020 між Фізичною особою - підприємцем Лук`ян Михайлом Федоровичем (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТК ТРАНС БУД» (далі - покупець) укладено Договір поставки товару № 17016.

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник передає у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах Договору.

Як встановлено п. 1.2. Договору асортимент та кількість товару визначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною Договору.

Ціна товару визначається у видаткових накладних. Загальна сума Договору представляє собою сукупність сум окремих операцій поставки товару, що були проведені сторонами на умовах і протягом дії Договору (п. 2.2, 2.3 Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору покупець зобов`язується провести оплату поставленого Постачальником товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати постачання товару Покупцю за кожну окрему партію. Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що передача товару Покупцю засвідчується видатковою накладною Постачальника, дата оформлення якої вважається датою передачі товару Покупцю.

За порушення терміну оплати товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення зобов`язання від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання, фірм того, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та відсотки за користування коштами із розрахунку 24 % річних, згідно ст. 536 ЦКУ та 198 ГКУ (п. 6.2 Договору).

Договір набирає законної сили з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення календарного року. У тому випадку, якщо сторони, у термін не менш чим за 20 днів до закінчення терміну дії даного Договору, не повідомлять один одного про бажання розірвати Договір, то останній вважається щорічно продовженим терміном на наступний календарний рік (п. 9.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 29 534, 22 грн., що підтверджується накладними № 22297 від 06.05.2020 на суму 300, 00 грн., № 24823 від 19.05.2020 на суму 1 875, 00 грн., № 24836 від 19.05.2020 на суму 1 162, 08 грн., № 271163 від 28.05.2020 на суму 16 300, 02 грн., № 31804 від 18.06.2020 на суму 897, 12 грн., № 37873 від 15.07.2020 на суму 9 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказав на те, що відповідачем порушено умови Договору поставки товару № 17016 від 22.04.2020 в частині оплати за поставлений позивачем товар, у зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідач відзиву на позов не подав, доказів оплати поставлено товару на суму 29 534, 22 грн матеріали справи не містять.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору поставки, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

На підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань за Договорами, останнім було надано підписані сторонами видаткові накладні на загальну суму 29 534, 22 грн.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що покупець зобов`язується провести оплату поставленого Постачальником товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати постачання товару Покупцю за кожну окрему партію. Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Судом встановлено, що товар за вищевказаними накладними був прийнятий відповідачем без жодних зауважень та заперечень щодо кількості та якості.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу у розмірі 29 534, 22 грн. відповідачем не сплачена.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов договору, виконання грошового зобов`язання відповідача по сплаті 29 534, 22 грн., станом на момент розгляду справи, настало.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за Договором поставки належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 29 534, 22 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Лук`ян Михайла Федоровича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК ТРАНС БУД" (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11, оф. 3/7; ) на користь Фізичної особи - підприємця Лук`ян Михайла Федоровича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 29 534 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 22 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.01.2021.

Суддя М.Є. Літвінова