ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 Справа № 917/1808/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Акопян Анаіти Месроповни, АДРЕСА_1 ; адреса для листування: 36022, м. Полтава, вул. Панянка, 48, оф. 9 ,

до Петракіївської сільської ради, 37805, Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Петракіївка,

про стягнення 199 943,00 грн.

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Фізичної особи-підприємця Акопян Анаіти Месроповни до Петракіївської сільської ради про стягнення 199 943,00 грн. заборгованості за договором про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. У зв"язку з перебуванням судді Мацко О.С. у відпустці до 25.01.2021р., рішення у справі приймається після виходу з відпустки.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав оплату за договором підряду № 17 від 25.06.2019 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

22.12.2020 року від Петракіївської сільської ради на адресу суду надійшла заява б/н від 01.12.2020 р. (вх. № 14151), у якій відповідач позовні вимоги ФОП Акопян А.М. визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника Петракіївської сільської ради.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

25.06.2019 року між Петракіївською сільською радою та Фізичної особи-підприємця Акопян Анаітою Месроповною було укладено договір № 17 (а.с. 5), відповідно до п. 1.1 якого Замовник (Петракіївська сільська рада) доручає, а Підрядник (ФОП Акопян А.М.) зобов`язується виконати роботи (поточний ремонт автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка). Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її вартість відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору Підрядник зобов`язується надати акти приймання виконаних підрядних робіт (КБ-2 та КБ-3) та надати рахунки про оплату робіт - кінцевий розрахунок, при умові відсутності недоробок та дефектів об`єкту.

Згідно з п. 6.1 договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 3-х днів.

Також сторонами було узгоджено договірну ціну на поточний ремонт автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка, що здійснюється в 2019 році, - 199 943,00 грн. (а.с. 7-8).

На виконання зазначених норм договору № 17 від 25.06.2019 р. сторонами було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт (поточний ремонт автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка) за липень 2019 року на суму 199 943,00 грн. (а.с. 20-23).

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов договору за виконану роботу не розрахувався, з огляду на що заявив до стягнення з відповідача 199 943,00 грн. заборгованості за договором про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р., кошторисна документація на виконання робіт з поточного ремонту автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка, Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 року, рахунок на оплату № 17 від 29.07.2019 р., Акт звіряння розрахунків за поточний ремонт автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 844 Цивільного Кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Частиною 1 статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором № 17 від 25.06.2019 р. щодо виконання робіт з поточного ремонту автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка. Так, судом досліджено Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 року та встановлено, що він має всі необхідні реквізити, підписаний сторонами та скріплений печатками, тож приймається судом у якості належного доказу виконання позивачем умов договору № 17 від 25.06.2019 р.

Щодо строків оплати та порядку приймання-передачі виконаних робіт суд зазначає, що відповідно до п. 4.1 договору № 17 від 25.06.2019 р. підрядник зобов`язується надати рахунки про оплату робіт - кінцевий розрахунок, при умові відсутності недоробок та дефектів об`єкту.

На виконання вказаних умов договору позивач надав відповідачу рахунок на оплату виконаних робіт № 17 від 29.07.2019 р. на суму 199 943,00 грн. (отриманий останнім 29.07.2019 р., про що свідчить відповідна відмітка на рахунку та підпис представника Петракіївської сільської ради).

Згідно п. 8.1. Договору Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами умов договору, але в будь-якому випадку до 30 вересня 2020 року.

Тобто п. 8.1. Договору пов`язує повне виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт до 30 вересня 2020.

Докази оплати виконаних робіт в повному обсязі станом на момент розгляду справи в суді в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, строк оплати за виконані роботи у липні 2019 року є таким, що настав.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Строк на який укладався Договір закінчився, проте, згідно норм Цивільного кодексу України (п. 4. ст. 631) закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Крім того, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія Акта звіряння розрахунків між Петракіївською сільською радою та Фізичної особи-підприємця Акопян Анаітою Месроповною за договором № 17 від 25.06.2019 р. (а.с. 125).

У вказаному Акті звіряння сторонами підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за виконаний останнім поточний ремонт автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка в розмірі 199 943,00 грн.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 року у справі № 916/1727/17, акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що наданий позивачем акт звіряння взаємних розрахунків підписаний уповноваженими на це особами (сільським головою Тритяком Г.В. та Акопян А.М.), а інформація, відображена в ньому, підтверджена первинними документами (зокрема, Актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 року та кошторисною документацією на виконання робіт з поточного ремонту автодороги від буд. володіння № 14 до буд. володіння № 22 по вул. Комарова с. Хвощівка), даний акт приймається судом як доказ у справі в підтвердження наявності заборгованості Петракіївської сільської ради перед ФОП Акопян А.М. за договором про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що подана відповідачем заява про визнання позову підписана головою Петракіївської сільської ради Тритяком Г.В., який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Наявний в матеріалах справи витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань підтверджує, що Тритяк Г.В. є керівником та представником Петракіївської сільської ради. Відтак, заява про визнання позову б/н від 01.12.2020 р. (вх. № 14151 від 22.12.2020 р.) не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом відповідно до ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 199 943,00 грн. заборгованості за договором про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, визнані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Петракіївської сільської ради 199 943,00 грн. заборгованості за договором про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення 199 943,00 грн., судовий збір у даній справі становить 2 999,15 грн. Дана сума була сплачена позивачем при зверненні до суду з позовною заявою.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Заява про визнання позову була подана відповідачем 22.12.2020, тобто в межах 30-ти денного строку з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, 50 % судового бору у розмірі 1 499,58 грн. підлягають поверненню позивачу з бюджету відповідно до статті 130 ГПК України. Витрати зі сплати інших 50 % судового збору у розмірі 1 499,57 грн. покладаються на відповідача

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Петракіївської сільської ради (37805, Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Петракіївка, ) на користь Фізичної особи-підприємця Акопян Анаіти Месроповни ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: 36022, м. Полтава, вул. Панянка, 48, оф. 9 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 199 943,00 грн. заборгованості за договором про виконання робіт № 17 від 25.06.2019 р.; 1 499,57 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. Повернути Фізичній особі-підприємцю Акопян Анаіті Месроповні ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: 36022, м. Полтава, вул. Панянка, 48, оф. 9, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 499,58 грн., сплачений згідно з квитанцією № 0.0..1 від 19.11.2020 р., яка знаходиться в матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.01.2021 р.

Суддя О.С. Мацко