ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 Справа № 904/5093/20
За позовом ОСОБА_1 , с. Новоолександівка, Дніпровський район , Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", м. Київ

про стягнення коштів, що підлягають розподілу за результатами ліквідації юридичної особи в розмірі 61 890, 21 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Смолов К.В.

від відповідача не з`явився

Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (далі Відповідач), у якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 52-58), просить суд стягнути з Відповідача суму основного боргу, що становить залишок на поточному рахунку, що підлягає розподілу між засновниками у розмірі 52 359,00 грн., три проценти річних у розмірі 3 915,14 грн., інфляційні втрати у розмірі 5 580,07 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що він являвся власником 100 % статутного капіталу ТОВ «БОРЕНТО». 20.04.2018 року ним як власником товариства було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності шляхом ліквідації товариства в порядку ст. 104 ЦК України, із призначенням себе ліквідатором зазначеного товариства.

За результатами проведення ліквідаційної процедури, 16.05.2018 року щодо ТОВ «БОРЕНТО» внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи.

За доводами Позивача, в АТ «АЛЬФА-БАНК» залишився відкритий рахунок ТОВ «БОРЕНТО», залишок коштів на якому становить 52 359,00 грн.

Позивач вважає, що за нормами чинного законодавства на Відповідача покладено обов`язок щодо повернення єдиному учаснику ТОВ «БОРЕНТО» - ОСОБА_1 наявного залишку коштів на рахунку, який належить ТОВ «БОРЕНТО», однак, відповідач відмовляється в здійсненні перерахування відповідного залишку, у зв`язку із чим, Позивач просить стягнути зазначену суму в примусовому порядку.

Обґрунтовуючи підсудність даного спору судам Господарському суду Дніпропетровської області, Відповідач зазначає, що оскільки даний спір ґрунтується на факті припинення юридичної особи та його правових наслідках, у тому числі відносно розподілу грошових коштів після ліквідації юридичної особи, такий спір слід розглядати за правилами господарського судочинства за місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «БОРЕНТО».

Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач проти розгляду даного спору Господарським судом Дніпропетровської області заперечує, з приводу чого подав клопотання про закриття провадження у справі. За доводами Відповідача, даний спір не належить до спорів, що виник з корпоративних відносин, оскільки між Позивачем та Відповідачем такі відносини відсутні. Таким чином, Відповідач наполягає на тому, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за нормами ЦПК України.

Заперечуючи по суті заявлених позовних вимог, Відповідач зазначає, що в банку не було законних підстав для задоволення заяви Позивача про перерахування залишку коштів на рахунку ТОВ «БОРЕНТО» на користь ОСОБА_1 , оскільки останній не мав відповідних повноважень із розпорядження грошовими коштами товариства.

За доводами Відповідача, ліквідатором ТОВ «БОРЕНТО» була порушена процедура припинення товариства та порядок здійснення дій щодо закриття рахунків і розподілу коштів між учасниками, а отже, порушення прав позивача відбулося не з вини банку, а з неправомірних дій самого Позивача, який будучи ліквідатором товариства, порушив процедуру ліквідації.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2020 року відкрито провадження у справі № 904/5093/20, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання Позивача про витребування доказів від відповідача у справі.

12.11.2020 року Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою від 17.11.2020 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 10.12.2020 року.

09.12.2020 року Відповідач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, засідання суду 10.12.2020 року не відбулося. Ухвалою від 18.12.2020 року судове засідання призначено на 12.01.2021 року.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 12.01.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк десять днів із дня закінчення розгляду справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, предметом доказування у даному спорі, є обставини щодо існування підстав для захисту права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, а також, інші обставини, які мають значення для розгляду справи, і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи які визнаються судом встановленими

Згідно наданої у справу копій протоколу загальних зборів учасників ТОВ «БОРЕНТО» № 1802/18 від 16.02.2018 року та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.12.2019 року, ОСОБА_1 являвся учасником ТОВ «БОРЕНТО» із часткою, яка становить 100 % статутного капіталу товариства.

20.02.2018 року єдиним учасником ТОВ «БОРЕНТО» прийнято рішення (протокол загальних зборів учасників № 20/02 від 20.02.2018) про припинення товариства шляхом ліквідації та призначення ліквідатором товариства ОСОБА_1 . Встановлено двомісячний строк для звернення кредиторів з вимогами до товариства з моменту публікації оголошення про припинення товариства у відповідному друкованому виданні. Запис про рішення учасника товариства щодо припинення юридичної особи, внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.02.2018 року.

16.05.2018 року щодо ТОВ «БОРЕНТО» внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Відповідно до надано Відповідачем інформації (а.с. 32), станом на 28.09.2020 року на рахунку ТОВ «БОРЕНТО», який відкрито в АТ «АЛЬФА-БАНК», залишок коштів становить 52 395,00 грн.

16.06.2020 року ОСОБА_1 , звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» із вимогою про перерахування на його користь наявного залишку коштів, що міститься на рахунку ТОВ «БОРЕНТО». Відповідач у перерахунку коштів відмовив (а.с. 16, 17).

Оцінка аргументів учасників та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Звертаючись із даним позовом до суду, Позивач зазначає, що в силу вимог ч. 12 ст. 111 ЦК України та п. 72 модельного статуту, на підставі якого на момент ліквідації діяло ТОВ «БОРЕНТО», майно та грошові кошти, що залишилися після задоволення вимог кредиторів в процедурі ліквідації товариства, підлягають розподілу між учасниками цього товариства. При цьому, законом не встановлено спеціальних застережень щодо неможливості такого розподілу після ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю.

З огляду на обставини ліквідації ТОВ «БОРЕНТО», внаслідок якої банк мав здійснити закриття рахунків ліквідованого товариства та здійснити завершальні операції за рахунком, Позивач вважає, що у Відповідача відсутні правові підстави для подальшого утримання грошових коштів, що належать ТОВ «БОРЕНТО», та вважає, що на банк покладено обов`язок із повернення залишку відповідних коштів на користь єдиного учасника ліквідованого товариства - ОСОБА_1 .

Як вище встановлено судом, 20.02.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про рішення учасника товариства щодо припинення юридичної особи - ТОВ «БОРЕНТО» в результаті ліквідації.

За змістом положень ст. 111 ЦК України, в редакції, яка була чинна на час внесення відповідного запису, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється. Ліцензії, документи дозвільного характеру та інші документи, а також печатки та штампи, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування, повертаються їм ліквідаційною комісією (ліквідатором). Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів. Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. Документи, що підлягають обов`язковому зберіганню, передаються в установленому законодавством порядку відповідним архівним установам. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Аналіз положень наведеної норми закону свідчить про те, що майно товариства, у тому числі грошові кошти, які залишилися після проведення розрахунків з кредиторами, підлягають передачі учасникам такого товариства.

Тобто, у разі якщо внаслідок проведення заходів щодо ліквідації, після задоволення вимог кредиторів у юридичної особи залишилися активи, в останньої виникає обов`язок щодо передачі таких активів на користь своїх учасників. У свою чергу, учасники набувають право вимоги до товариства про здійснення передачі відповідних активів.

При цьому, виходячи з визначеної статтею 111 ЦК України хронології послідовність дій ліквідаційної комісії (ліквідатора), передача залишків активів учасникам юридичної особи, має відбуватися в період часу між затвердженням ліквідаційного балансу, який складається після завершення розрахунків з кредиторами, та проведенням державної реєстрації припинення юридичної особи, адже з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи, цивільна дієздатність останньої припиняється.

Як убачається з матеріалів справи, Позивач як єдиний учасник ТОВ «БОРЕНТО», своє право на одержання активів юридичної особи яка ліквідується, не реалізував.

У свою чергу, будучи одночасно ліквідатором ТОВ «БОРЕНТО», Позивач, до виконання товариством свого зобов`язання з передачі залишків актив на користь своїх учасників, вчинив дії з подання державному реєстраторові документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, запис про яку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.05.2018 року.

В силу вимог ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Щодо правовідносин пов`язаних із розподілом залишків активів ліквідованої юридичної особи, законом не передбачено виключення із правил, визначених статтею 609 ЦК України.

З урахуванням наведених вище обставин, зважаючи на факт припинення ТОВ «БОРЕНТО» внаслідок його ліквідації, зобов`язання останнього щодо передачі на користь Позивача як учасника зазначеного товариства активів, які залишилися після задоволення вимог кредиторів, є припиненим.

При цьому, оскільки згідно положень ст. 104 ЦК України, припинення юридичної особи в результаті її ліквідація, не передбачає правонаступництва, тобто переходу прав та обов`язків юридичної особи, що ліквідується, до інших осіб, Відповідач у справі, не може вважатися боржником по відношенню до Позивача щодо зобов`язань ліквідованого ТОВ «БОРЕНТО».

Крім того, з огляду на відсутності правонаступництва після ліквідованого ТОВ «БОРЕНТО», Позивач відповідно не набув права вимагати від АТ «АЛЬФА-БАНК» повернення грошових коштів, які залишилися на рахунку ліквідованого ТОВ «БОРЕНТО», незалежно від того, чи відпала підстава набуття Відповідачем таких коштів, адже виходячи із приписів ст. 1212 ЦК України, на яку посилається Позивач в обґрунтування заявленого позову, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатніх правових підстав, або якщо підстава його набуття згодом відпали, зобов`язана повернути майно на користь потерпілого, тобто особи, за рахунок яких майно набуте, при цьому, як вище встановлено судом, Позивач такою особою не являється.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги про стягнення 52 359,00 грн. основного боргу, що становить залишок на поточному рахунку, який підлягає розподілу між засновниками, а також похідні вимоги про стягнення процентів річних та інфляційних втрат, підлягають відхиленню в повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Відхиляючи зазначене клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Предметом спору в цій справі є вимоги учасника господарського товариства про стягнення грошової суми, яка становить залишок коштів на поточному рахунку, що підлягає розподілу між засновниками за наслідками ліквідації товариства,.

За визначенням, наведеним в ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Проаналізувавши предмет та підстави позову у цій справі, дослідивши характер прав позивача, на захист яких подано даний позов, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги направлені на поновлення його майнового права, а саме, права на отримання активів ліквідованого товариства, отже, звернення до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту корпоративних прав Позивача, тому відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 20, ч. 6 ст. 30 ГПК України даний спір підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням юридичною особи, учасником якої являвся Позивача, та захист корпоративних прав у якій, зумовив подачу даного позову.

При цьому, сам по собі факт припинення ТОВ «БОРЕНТО», не впливає юрисдикцію та територіальну підсудність даного спору, оскільки спір про право учасника на отримання активів ліквідованого товариства, безпосередньо пов`язаний із припиненням діяльності такого товариства, а отже, відповідні спори слід розглядати за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходження юридичної особи.

Судові витрати

В силу вимог ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.01.2021

Суддя О.В. Ліпинський