номер провадження справи 35/136/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 Справа № 910/8074/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод" (10000, м. Житомир, вул. Чапаєва, б. 7)

до відповідача-1 Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б. 8/26)

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Круїз" (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Бахчисарайська, б. 6)

до відповідача-3 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, б. 17)

про визнання недійсними електронних торгів та договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень

за участю представників сторін:

від позивача: Грабович С.М., довіреність №8/з від 02.09.2020, адвокат;

від відповідача-1: Самойленко С.В., довіреність №№288 від 30.09.2020;

від відповідача-2: Пеньков О.Ю., довіреність б/н від 01.09.2020;

від відповідача-3: не з`явився;

від 3-ої особи: Кустова Т.В., довіреність №60-16-222/20 від 24.12.2020.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод" з позовом до відповідачів Акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Круїз" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, в якому просить:

- визнати недійсними електронні відкриті торги з продажу майна АТ "ВТБ Банк", а саме комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Бахчисарайська, 5 (лот № О22Ш8139), які відбулись 11.09.2019 року;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні від 01.10.2019р., укладеного між АТ "ВТБ Банк" та ТОВ "АЗОВ КРУЇЗ", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Гречаною Русланою Тарасівною;

- скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 48947029 від 01.10.2019, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2020 зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

03.08.2020 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/8074/20, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 10.08.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - не більше 10 днів із дня вручення даної ухвали, але не пізніше 27.08.2020.

01.09.2020 надійшла заява про усунення встановлених недоліків.

Ухвалою суду від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.10.2020.

Ухвалою суду від 07.10.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Круїз" про подовження строку подання відзиву та відкладення підготовчого засідання задоволено, заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження строку на подання пояснень у справі задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 24.11.2020.

Ухвалою суду від 24.11.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 08.12.2020.

Ухвалою суду від 08.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 14.01.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 22.06.2007 між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є АТ «ВТБ Банк») та ВАТ «Укрбурвод» (правонаступником якого є ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод») укладено кредитний договір №11. Того ж дня між зазначеними сторонами було укладено іпотечний договір №11/z, згідно з. яким в забезпечення зобов`язань за кредитним договором банку було передано в іпотеку комплекс будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Бахчисарайська, б. 5. 13.05.2016 банком було зареєстровано право власності на зазначене майно внаслідок звернення стягнення на іпотечне майно.

Частиною 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель (ПАТ «ВТБ Банк») набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності (48100396,00 грн в даному випадку).

У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю (ТОВ «БК «Урбурвод») перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Таким чином, аналіз даної норми закону надав право іпотекодавцю ТОВ «БК Укрбурвод» претендувати на 26 472887,19 грн.

01.07.2016 між ТОВ «БК Укрбурвод» - первісний кредитор та ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Електро» - новий кредитор укладено договір відступлення права вимоги, згідно п. 1.2. якого новий кредитор отримав право замість первісного кредитора вимагати від ПАТ «ВТБ Банк2 сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1, а саме: 26 472 887,19 грн.

3 самостійними вимогами про стягнення зазначеної суми новий кредитор як третя особа з самостійними вимогами вступив в справу №11/1042 та його позовні вимоги були задоволені.

Однак, на підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Електро» було включено до Реєстру вимог кредиторів (до 8 черги).

Відслідковуючи процедуру ліквідації банку через інтернет ресурс, позивачем було виявлено, що згідно протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-09-04-000073-b 11.09.2019у, шляхом проведення відкритих торгів (аукціону), замовником яких виступав АТ «ВТБ Банк» відбувся продаж наступного активу (лот № G22N08139), що обліковувався на балансі АТ «ВТБ Банк», а саме: комплексу будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Бахчисарайська, буд.5 за ціною 3 650000,00 грн.

Позивач вважає, що ціна, за якою було реалізоване вищевказане майно є значно заниженою (у 7 разів), суттєво суперечить і відрізняється від вартості визначеної у судовому Висновку експерта №1575 та Звіті про незалежну оцінку майна від 01.08.2017 року на момент реєстрації права власності об`єкта за банком, практично унеможливлює виконання Рішення від 08.01.2019 у справі №11/1042, яке впливає на законні права та інтереси позивача, фактично збавивши останнього в отриманні належних грошових коштів.

В судовому засіданні 14.01.2021 представник позивача підтримав заявлені вимоги.

01.10.2020 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що посилання позивача на позбавлення його прав на отримання належним йому коштів є безпідставним, адже рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.01.2019 встановлено, що 01.07.2016 між ТОВ "Будівельна компанія "Укрбурвод" та ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро" укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, саме до ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро" перейшло право вимоги до АТ "ВТБ БАНК". На підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 08.01.2019 ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро" було включено до Реєстру вимог кредиторів. Крім того, оскільки у справах про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена ст. 48 Закону України "Про іпотеку", позивач пропустив трьохмісячний строк позовної давності для звернення до суду, що є підставою для відмови у позовних вимогах.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

24.11.2020 на електронну адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив скріплений ЕЦП, відповідно до якого зазначено, що права та інтереси, які пов`язані зі спірними правовідносинами щодо об`єкта нерухомості, належать ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро" на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.07.2016, дійсність якого підтверджена судовими рішеннями у справі №910/20142/17. Реалізація прав та інтересів позивача після укладення договору про відступлення права вимоги від 01.07.2016 більше не залежить від третіх осіб і пов`язана виключно з договірними зобов`язаннями між сторонами, які не є предметом спору і зміст яких відповідачу-2 невідомий. Реалізація об`єкта нерухомості за будь-якою вартістю не гарантує з прямою необхідністю задоволення вимог навіть справжнього кредитора - ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро", оскільки отримані кошти розподіляються за встановленою черговістю. Спір про вартість продажу активів неплатоспроможного банку на стадії його ліквідації не є ані майновим, ані господарським, і взагалі не є спором про право, а лише полягає у оцінці законності прийнятих рішень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №388.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

13.10.2020 від третьої особи надійшли пояснення по суті позовних вимог, в яких, зокрема, зазначено про те, що ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод» відсутнє право вимоги до АТ «ВТБ Банк» внаслідок укладення договору відступлення права вимоги. Відтак позивачем не доведено порушення його прав, свобод та інтересів, тому підстави для задоволення даного позову відсутні.

В судому засіданні 14.01.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно - апаратного комплексу "Акорд". За клопотанням сторін судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 у справі №910/20142/17 встановлено наступні обставини:

«Між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" та Відкритим акціонерним товариством "Укрбурвод" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод") 22.06.2007 було укладено кредитний договір № 11, за умовами якого позивач надав відповідачу-1 грошові кошти в розмірі 2 800 000 грн. із строком кредитування до 12.12.2008 та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18 % річних.

22.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Відкритим акціонерним товариством "Укрбурвод" було укладено іпотечний договір № 11/z, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. зареєстрованим за № 2319, згідно з умов якого в забезпечення зобов`язань за кредитним договором, відповідач-1 передав в іпотеку позивачу комплекс будівель та споруд, що знаходяться за адресою: обл. Запорізька, м. Бердянськ, вул. Бахчисарайська 5.

В подальшому сторонами вносились зміни до кредитного договору № 11 від 22.06.2007, а саме, договорами про внесення змін № 1 від 27.10.2008, № 2 від 27.10.2008 та № 3 від 21.11.2008, якими зокрема, внесено зміни щодо відсотків за користування кредитом, порядку зміни процентної ставки.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, у зв`язку із невиконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, 13.05.2016 позивачем на підставі іпотечного застереження, що міститься в іпотечному договорі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 59986994 від 26.05.2016 право власності на вказане майно 13.05.2016 зареєстровано за Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк".

01.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке управління № 13 "Електро" (новий кредитор) укладено договір про відступлення право вимоги.

Відповідно до умов якого, первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", далі (боржник), належне первісному кредитору згідно ч. 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" і стає кредитором за зобов`язанням боржника перед первісним кредитором, яке виникло, після набуття права власності боржником на предмет іпотеки, а саме, комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: обл. Запорізька, м. Бердянськ, вул. Бахчисарайська 5.

Згідно п.1.2. вказаного договору відступлення права вимоги, новий кредитор отримує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі визначеному в п. 2.1.

Так, пунктом 2.1. договору визначено, що відступлення права вимоги, передбачене цим договором, за зобов`язанням боржника від первісного кредитора до нового кредитора визначено сторонами в сумі 26 472 887, 19 грн.».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 позов задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 01.07.2016, укладений між ТОВ "Будівельна компанія "Укрбурвод" і ТОВ "Хмельницьке будівельне управління №13 "Електро".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 скасовано та постановлено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.08.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 у справі № 910/20142/17 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.01.2019 у справі №11/1042 задоволено позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьке управління №13 «Електро» про стягнення з Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьке управління №13 «Електро» 26 472 887,19 грн відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.07.2016. Стягнуто з АК «ВТБ Банк» на користь ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Електро» 26 472 887,19 грн.

Зазначеним рішенням Господарського суду Житомирської області встановлено наступні обставини:

«…У заяві від 04.07.2016 в обґрунтування заявлених вимог ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро" зазначено такі обставини (а. с. 125 - 133 у т. 7):

- висновком експерта за результатами проведення судової експертизи від 19.01.2016 № 1575 визначено вартість предмету іпотеки в розмірі 37 124 109,00 грн.;

- 13.05.2016 ПАТ "ВТБ Банк" зареєстрував право власності на вказаний предмет іпотеки (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);

- 01.07.2016 між ТОВ "Будівельна компанія "Укрбурвод" та ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" укладено договір відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги від банку, з посиланням на ч. 3 ст. 37 Закону "Про іпотеку", грошових коштів на суму 26 427 887,19 грн., які вираховані таким чином: 37124109,00 х 90% - 6938710,91 = 26472887,19 грн.

Тому заявлено вимогу про стягнення з ПАТ "ВТБ Банк" на користь ТОВ "Хмельницьке управління № 13 "Електро" 26472887,19 грн. відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.07.2016…».

Рішення Господарського суду Житомирської області від 08.01.2019 у справі №11/1042 набрало законної сили 06.02.2019.

Згідно протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-09-04-000073-b 11.09.2019 шляхом проведення відкритих торгів (аукціону), замовником яких виступав АТ «ВТБ Банк», відбувся продаж наступного активу (лот № G22N08139), що обліковувався на балансі АТ «ВТБ Банк», а саме: комплексу будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Бахчисарайська, буд.5 за ціною 3 650 000,00 грн.

ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про визнання недійсними електронних торгів з продажу майна, що було предметом іпотеки по договору №11/z, визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеного майна від 01.10.2019, укладеного за результатами оспорюваних електронних торгів та скасування рішення про реєстрацію прав та їх обмежень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ціна, за якою було реалізоване вищевказане майно є значно заниженою (у 7 разів), суттєво суперечить і відрізняється від вартості визначеної у судовому Висновку експерта №1575 та Звіті про незалежну оцінку майна від 01.08.2017 року на момент реєстрації права власності об`єкта за банком, практично унеможливлює виконання Рішення від 08.01.2019 у справі №11/1042, яке впливає на законні права та інтереси позивача, фактично збавивши останнього в отриманні належних грошових коштів.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 у справі №3-649гс15.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі №6-658цс15 Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні".

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 9.12.2015 по справі №6-849цс15, де висловив наступну правову позицію: З урахуванням частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України,частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність у особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення.

З матеріалів справи не вбачається відповідних доказів порушення прав та інтересів позивача, оскільки право вимоги відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя позивачем передано ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Елекетро» за договором про відступлення права вимоги від 01.07.2016, при цьому зазначений договір не визнано судом недійсним, а також на користь ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Елекетро» вже стягнуто суму 26 472 887,19 грн.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Одночасно, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 Закона України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen .), 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод» задоволенню не підлягають, оскільки ані проведення оскаржуваних електронних торгів, ані оспорюваний договір купівлі-продажу майна, укладений ща результатами проведених електронних торгів, жодним чином не порушують прав чи законних інтересів позивача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбурвод" до відповідачів Акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Круїз", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними електронних торгів та договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 січня 2021 року.

Суддя О.А. Топчій