номер провадження справи 5/80/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 Справа № 908/1067/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі:

Головуючий суддя Проскуряков К.В.,

Судді Корсун В.Л.,

Науменко А.О.,

секретар судового засідання Соколов А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мир (71610, Запорізька область, Василівський район, с. Приморське, вул. Східна, буд. 178; адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 30-А, оф. 110; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; поштова адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62; ) в особі Запорізької регіональної філії (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27, прим. 44)

про стягнення 482 721,32 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Сердюченко В.В., ордер АР № 1017708 від 19.06.2020, посвідчення № ЗП001404 від 02.10.2017, адвокат ;

Від відповідача: не з`явився ;

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1067/20 за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мир до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна в особі Запорізької регіональної філії про стягнення 482 721,32 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1067/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.06.2020 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку учасників справи визнано обов`язковою, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

20.07.2020 до суду від відповідача надійшло письмове клопотання про передачу справи за підсудністю від 03.07.2020 за вих. №985/13, оскільки Регіональне управління не може бути стороною у договорі, не наділене повноваженнями представляти ПрАТ «ПЗУ Україна» в судових органах, не здійснює виплат страхового відшкодування та не має статусу юридичної особи відповідно до статті 95 ЦК України.

Вказане клопотання прийнято судом до розгляду. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 02.10.2020 у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Корсун В.Л., Науменко А.О. справу № 908/1067/20 та клопотання Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна №985/13 від 03.07.2020 про передачу справи за підсудністю прийнято до свого провадження, повторно проведено підготовче провадження. Розгляд справи розпочато спочатку зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 27.10.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.10.2020 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 16.11.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ СК ПЗУ Україна №985/13 від 03.07.2020 про передачу справи за підсудністю, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 31.12.2020, закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 09.12.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 08.12.2020 в задоволенні заяви ПрАТ СК ПЗУ Україна № 1723/13 від 26.11.2020 (вх. № 23914/08-08/20 від 07.12.2020) про забезпечення проведення судового засідання призначеного на 09.12.2020 о 09 год. 40 хв. в режимі відеоконференції по справі № 908/1067/20, відмовлено, оскільки вказана заява надійшла до суду з порушенням вимог ч. 2 ст. 197 ГПК України.

Представник відповідача у судове засідання 09.12.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 09.12.2020 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 11.01.2021 о 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін, явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 11.01.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Акорд.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надані пояснення: 06.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ПЗУ Україна в особі Запорізької регіональної філії (страховик) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Мир (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 135304, за умовами якого застрахований транспортний засіб SCANIA P410 CA 6*4HSA, р/н НОМЕР_1 , кузов/шасі № НОМЕР_2 , та причіп SCHMITZ SKI 24, р/н НОМЕР_3 , кузов/шасі № НОМЕР_4 . 09.10.2019 в період дії договору страхування, сталась ДТП за участю вищевказаних застрахованих транспортних засобів, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Страхувальником своєчасно були надані страховику всі документи, які необхідні для вирішення питання про страхові виплати (спадкова справа № UA038, яка наявна у відповідача). Згідно звітів про оцінку вартості майнової шкоди, майнова шкода, завдана власнику SCANIA P410 CA 6*4HSA, р/н НОМЕР_1 , становить 523 977,79 грн., майнова шкода, завдана власнику SCHMITZ SKI 24, р/н НОМЕР_3 - 664 625,04 грн. відповідно. З урахуванням вищевказаних звітів, страховиком здійснені розрахунки та виплачені суми відносно SCANIA P410 CA 6*4HSA, р/н НОМЕР_1 - 424 416,03 грн., відносно SCHMITZ SKI 24, р/н НОМЕР_3 , - 216 298,21 грн. СВК «Мир» замовило у незалежного експерта автотоварознавчі дослідження щодо визначення вартості матеріальних збитків пошкоджених КТЗ. З урахуванням висновків експерта № 24/02 від 24.02.2020 та № 23/02 від 23.03.2020, загальний розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 482 721,32 грн., з яких: 304 405,63 грн. по транспортному засобу SCANIA P410 CA 6*4HSA, р/н НОМЕР_1 та 178 315,69 грн. по транспортному засобу SCHMITZ SKI 24, р/н НОМЕР_3 . На підставі викладеного, посилаючись на умови договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 135304 від 06.09.2019, ст. 979 ЦК України, ст. ст. 6, 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 482 721,32 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Представник відповідача у судове засідання 11.01.2021 вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив наступне: умови підпункту 10.5.8 пункту 10.5 розділу 10 Загальних умов страхування визначають право Страховика вибрати ринкову вартість залишків пошкодженого транспортного засобу. З метою розрахунку вартості залишків пошкодженого майна, відповідно до вимог пункту 10.3 розділу X ЗУС, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу визначена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі Звітів № 14/11/19 та № 20/12/19 та Аварійних сертифікатів № 755/11/19 № 838/12/19. Звіти № 14/11/19 та № 20/12/19 та Аварійні сертифікати № 755/11/19 та № 838/12/19 виготовлені на замовлення страхової компанії та відповідають вимогам законодавства. Таким чином, розмір страхового відшкодування визначено із розрахунку: для транспортному засобу SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) - 424 416,03 грн.; для причепу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) - 216 297,62 грн. Виплату Позивачу страхових відшкодувань ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснено 31.01.2020 що підтверджується платіжними дорученнями № 40053 та № 40015. Виплата страхового відшкодування проведена відповідно до встановлених законодавством вимог. Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виконало свої зобов`язання за Договором страхування у повному обсязі. З урахуванням викладеного, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Наявні матеріали дозволяють розглянути справу по суті.

11.01.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ПЗУ Україна в особі Запорізької регіональної філії (страховик) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Мир (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 135304 (договір, ОУС), предметом якого є страхування транспортного засобу SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ), кузов/шасі № НОМЕР_2 , 2013 року випуску (страхова сума 1 236 074,00 грн.) та причепу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ), кузов/шасі № НОМЕР_4 , 2013 року випуску (страхова сума 581 300,00 грн.). Строк дії договору з 07.09.2019 по 06.09.2020.

09.10.2019 за участю сідлового тягача SCANIA Р410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) з причепом SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) та транспортного засобу DAEWOO Lanos (д.р.н. НОМЕР_5 ) сталась ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про страхові виплати за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно п. 10.1 розділу X Загальних умов страхування Договору страхування (ЗУС) при настанні страхового випадку Страховик визначає розмір збитку згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 10.3 розділу X ЗУС передбачено, що при визначенні розміру страхового відшкодування (при проведенні відновлювального ремонту) до уваги беруться виключне розрахунки, складені Страховиком, або Акт (висновок) незалежної автотоварознавчої експертизи, підготовлений за його замовленням спеціалізованою організацією (оцінювачем суб`єктом оціночної діяльності, судовим експертом) або обсяг коштів, визначений у калькуляції ремонту СТО, погодженої зі Страховиком.

Абзацом 2 п.п. 10.5.7 п. 10.5 розділу Х ЗУС визначено, що з метою з`ясування наявності чи відсутності факту повної загибелі застрахованого ТЗ вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу встановлюється на основі висновку незалежної автотоварознавчої експертизи або рахунку СТО офіційного дилера (без врахування знижки на роботи, матеріали та запасні частини) або оцінки, підготовлено Страховиком згідно принципів, визначених у системі Audatex, з урахуванням ПДВ, тобто згідно:

а) цін запасних частин і матеріалів, встановлених офіційним дилером ТЗ. До розрахунку приймається вартість такої запасної частини, яка була встановлена на ТЗ в момент настання страхового випадку. Тобто, якщо пошкоджена частина є аналоговою (неоригінальною), то при розрахунку вартості відновлювального ремонту враховується вартість саме такої аналогової (неоригінальної) запасної частини;

б) часових норм ремонтних робіт, вказаних виробником ТЗ;

в) ставки за 1 нормо-годину, встановленої офіційним дилером ТЗ.

На виконання вказаних умов ЗУС, договору АМ № 135304 від 06.09.2019 та з метою розрахунку вартості залишків пошкодженого майна, за замовленням ПрАТ СК «ПЗУ Україна», СОД - СПД «Шелудченко О.О.» проведено оцінку майнової шкоди:

1. завданої власнику КТЗ, а саме сідлового тягача SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ), за результатами проведення якої складено Звіт № 14/11/19 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 19.11.2019, яким встановлено, що:

- ринкова вартість майна до пошкодження складає 1 200 852,90 грн.;

- вартість відновлювального ремонту складає - 1 187 560,13 грн. з ПДВ;

- вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає - 523 977,7 грн. з ПДВ.

За результатом проведеної оцінки майнова шкода, завдана власнику сідлового тягача SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) складає 523 977,79 грн.

Відповідно до Аварійного сертифікату розрахунку визначення заподіяної шкоди № 755/11/19 від 23.11.2019: ринкова вартість пошкодженого автомобіля SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 676 875,11 грн.

2. завданої власнику КТЗ, а саме причепу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ), за результатами проведеної якої складено Звіт № 20/12/19 про оцінку вартості майнові шкоди, завданої власнику КТЗ від 17.12.2019, яким встановлено, що:

- ринкова вартість майна до пошкодження складає 664 625,04 грн.;

- вартість відновлювального ремонту складає - 676 725,46 грн. з ПДВ.

За результатом проведеної оцінки майнова шкода, завдана власнику причепу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) складає 664 625,04 грн. з ПДВ.

Відповідно до Аварійного сертифікату розрахунку визначення заподіяної шкоди № 838/12/19 від 27.12.2019, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 363 008,25 грн., ринкова вартість причепу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) становить 301 616,79 грн.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, на виконання п.п. 10.5.8 п. 10.5 розділу Х ЗУС, страховиком визначено страхове відшкодування із розрахунку:

- для автомобіля SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ): 1 236 074,00 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) - 676 875,11 грн. (ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ) 123 607,40 грн. (10% франшиза від страхової суми 1 236 074,00 грн.) 11 175,46 грн. (сума знецінення) = 424 416,03 грн.

- для причепа SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ): 676 725,46 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) 301 616,79 грн. (ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ) 58 130,00 грн. (10% франшиза від страхової суми 581 300,00 грн) 5 255,59 грн. (сума знецінення) = 216 297,62 грн.

Відповідно до зазначеного вище, 31.01.2020 відповідачем виплачено страхове відшкодування на загальну суму 640 713,65 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 40053 від 31.01.2020 у розмірі 424 416,03 грн. та № 40015 від 31.01.2020 у розмірі 216 297,62 грн.

З матеріалів справи вбачається, що не погодившись із вищезазначеною сумою відшкодування позивач замовив у судового експерта ОСОБА_1 автотоварознавчі дослідження щодо визначення вартості матеріальних збитків пошкоджених КТЗ. З урахуванням висновків експерта № 24/02 від 24.02.2020 та № 23/03 від 23.03.2020, розмір страхового відшкодування по транспортному засобу SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 728 821,66 грн., по транспортному засобу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) 394 613,90 грн. відповідно.

01.04.2020 позивачем на адресу відповідача надіслана вимога-претензія № б/н від 30.03.2020 про виплату страхового відшкодування, в якій зазначено що з урахуванням висновків експерта № 24/02 від 24.02.2020 та № 23/03 від 23.03.2020, розмір невиплаченого страхового відшкодування по транспортному засобу SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 304 405,63 грн., по транспортному засобу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) - 178 315,69 грн. відповідно, у зв`язку з чим загальна сума невиплаченого страхового відшкодування складає 482 721,32 грн. Проте, вказана вимога-претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та додаткові письмові пояснення, заслухавши представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Добровільне страхування наземного транспорту здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України Про страхування, Правил страхування наземного транспорту (крім залізничного) №220.1.2009 (далі - Правила страхування) та Договору страхування.

Згідно з приписами статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Обов`язок страхувальника повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, передбачений ст. 989 ЦК України.

За приписами частини 1 статті 6 Закону України "Про страхування" добровільним страхуванням є страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. п. 2, 3 ст. 20 цього Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику і здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з нормою статті 25 Закону України "Про страхування", статті 990 Цивільного кодексу України визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, підставою для виплати страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування є заява страхувальника і страховий акт (аварійний сертифікат). При цьому Закон України "Про страхування" не містить положень, які б зобов`язували страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням лише автотоварознавчої експертизи, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, та на підставі звіту про оцінку транспортного засобу.

У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник звернувся із заявою про пошкодження застрахованих транспортних засобів підчас події 09.10.2019. Дану заяву прийнято Страховиком до розгляду.

Як встановлено судом, з метою визначення розміру страхового відшкодування та встановлення вартості матеріального збитку, за замовленням ПрАТ СК ПЗУ Україна було проведено незалежну оцінку, яка здійснена суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем Шелудченко О.О.

Відповідно до умов підпункту 2.1.18 пункту 2.1. розділу 2 ЗУС випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ, обчислена згідно з п. 10.5.7 цих ЗУС складає 70% і більше ринкові вартості такого ТЗ, визначеної на момент настання страхового випадку - є повною загибеллю транспортного засобу.

За висновками Звіту № 14/11/99 від 19.11.2019, матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ), з урахуванням ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ, 10% франшизи від страхової суми та суми знецінення, складає: 424 416,03 грн.

За висновками Звіту № 20/12/19 від 17.12.2019, матеріальний збиток, завданий власникові причепу SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ), з урахуванням ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ, 10% франшизи від страхової суми та суми знецінення, складає: 216 297,62 грн.

Таким чином, умови підпункту 10.5.8 п. 10.5 розділу Х ЗУС визначають право Страховика вибрати ринкову вартість залишків пошкодженого транспортного засобу.

Звіти № 14/11/19 та № 20/12/19 та Аварійні сертифікати № 755/11/19 та № 838/12/19 виготовлені на замовлення страхової компанії, відповідають вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом Державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою Кабінету міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, та мають всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Враховуючи, що відповідно до Звіту № 14/11/19 вартість відновлювального ремонту становить 1 187 560,13 грн. та складає більше ніж 70% від ринкової вартість майна до пошкодження - 1 200 852,S грн, транспортний засіб SCANIA Р410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ) та причеп SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ) у розумінні Договору страхування є конструктивно загиблими.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору страхування та Загальних умов страхування, страховик платіжними дорученнями № 40053 від 31.01.2020 на суму 424 416,03 грн. та № 40015 від 31.01.2020 на суму 216 297,62 грн. перерахував страхувальнику загальну суму страхового відшкодування у розмірі 640 713,65 грн.

При розрахунку страхового відшкодування враховувалось наступне:

Згідно п. 10.5. Загальних умов страхування, розмір страхового відшкодування розраховується:

п.п. 10.5.5., при частковому пошкодженні застрахованого ТЗ та/або ДО як сума вартості відновлювального ремонту застрахованого ТЗ та/або ДО;

п.п. 10.5.7 передбачено, що при повній загибелі застрахованого ТЗ як різниця страхової суми та ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ, яка визначається на вибір страховика згідно порталу «АвтоОнлайн», або звіту про оцінку ТЗ/акту оцінки ТЗ/висновку експертного дослідження. При цьому залишки пошкодженого ТЗ залишаються у Страхувальника/Вигодонабувача.

п.п. 10.5.8. визначено, що при повній загибелі застрахованого ТЗ, розмір страхового відшкодування розраховується як різниця ринкові вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку та ринкові вартості залишків пошкодженого ТЗ, яка визначається на вибір Страховика згідно порталу «АвтоОнлайн» або звіту про оцінку ТЗ/акту оцінки ТЗ/висновку експертного дослідження. Пр цьому залишки пошкодженого ТЗ залишаються у Страхувальника/Вигодонабувача. Тобто сума відшкодування, яка підлягає виплаті обчислюється за наступною формулою: (Рв ВЗ) х Кпр - Ф - НП - Сз, де ВР - ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку; ВЗ - ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ; Кпр - коефіцієнт пропорційності. Якщо страхова сума менша за ринкову вартість ТЗ на момент настання страхового випадку, Кпр = відношенню страхової суми до ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку або більше за неї, Кпр =1; Ф - франшиза; НП - недоплачена премія, розмір якої визначається згідно п. 10.5.5. цих ЗУС; Сз - сума зниження, розмір якої визначається згідно п. 10.13 чи 10.18 цих ЗУС.

Отже, розмір страхового відшкодування визначено із розрахунку:

- для автомобіля SCANIA P410 CA 6*4HSA (д.р.н. НОМЕР_1 ): 1 236 074,00 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) - 676 875,11 грн. (ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ) 123 607,40 грн. (10% франшиза від страхової суми 1 236 074,00 грн.) 11 175,46 грн. (сума знецінення) = 424 416,03 грн.

- для причепа SCHMITZ SKI 24 (д.р.н. НОМЕР_3 ): 676 725,46 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) 301 616,79 грн. (ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ) 58 130,00 грн. (10% франшиза від страхової суми 581 300,00 грн) 5 255,59 грн. (сума знецінення) = 216 297,62 грн.

Відносно доводів позивача про невідповідності висновків Звіту експертної установи вимогам нормативно-правових документів з питань оцінки, суд зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування своїх доводів та розміри невиплаченого страхового відшкодування посилається на висновки експерта № 24/02 від 24.02.2020 та № 23/03 від 23.03.2020, які виконані судовим експертом Булейко О.А. на замовлення страхувальника позивача.

Проте суд зазначає, що умови підпункту 10.5.8 п. 10.5 розділу Х ЗУС визначають право Страховика вибрати ринкову вартість залишків пошкодженого транспортного засобу.

Визначення ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу Позивачем як Страхувальником, або на замовлення Позивача як Страхувальника, умовами Договору страхування не передбачено.

З метою розрахунку вартості залишків пошкодженого майна, відповідно до вимог п. 10.3 розділу Х ЗУС, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу визначена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі Звітів № 14/11/19 та № 20/12/19 та Аварійних сертифікатів № 755/11/19 та № 838/12/19.

Виплата страхового відшкодування на загальну суму 640 713,65 грн. проведена відповідачем згідно умов договору та чинного законодавства.

Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виконало своїх зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 135304 від 06.09.2019 у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мир № б/н від 01.10.2020 (вх. № 21059/08-08/20 від 27.10.202) про виклик у судове засідання судового експерта Булейка О.А.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, колегія суддів дійшла висновку що вимоги Позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Його доводи судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2021.

Головуючий суддя К.В. Проскуряков

Суддя В.Л. Корсун

Суддя А.О. Науменко

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.