ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.01.2021 року м. Дніпро Справа № 18/5005/10029/2011

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

перевіривши матеріали апеляційної

скарги Фізичної особи - підприємця Гончарової Ірини Анатоліївни

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р. (повний текст складено - 23.09.2011р.)

у справі № 18/5005/10029/2011 (суддя - Петрова В.І., м. Дніпро)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи - підприємця Гончарової Ірини Анатоліївни, м. Кривий Ріг

про стягнення 52 116.14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р. стягнуто з Фізичної особи - підприємця Гончарової Ірини Анатоліївни на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" 52 116,44 грн., 521,16 грн. державного мита, 236.00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.01.2021р. Фізична особа - підприємець Гончарова Ірина Анатоліївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р., позовні вимоги залишити без задоволення.

Також, до апеляційної скарги скаржником додано клопотання про витребування доказів, заява свідка - Фізичної особи - підприємця Гончарової Ірини Анатоліївни, заява про застосування строків позовної давності. Проте, вказані клопотання та заяви не можуть бути розглянуті, оскільки існують правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1).

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно із ст. 93 ГПК України (в редакції, що діяла станом на 20.09.2011р. - дату винесення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні 20.09.2011р. Господарським судом Дніпропетровської області було оголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення у справі № 18/5005/10029/2011. Повний текст рішення складено 23.09.2011р. Таким чином, останнім днем для звернення з апеляційною скаргою було - 03.10.2011р. Натомість, відповідач лише 13.01.2021р. звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р., тобто з пропуском встановленого строку.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення відповідача з даною апеляційною скаргою) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Імперативною нормою ч. 2 ст. 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Верховний Суд в постанові від 29.01.2019р. у справі № 916/1240/17 звернув увагу, що у вказаній нормі врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку. При цьому, за змістом ч. 2 ст. 261 ГПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги в межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12.11.2018р. у справі № 54/239).

Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній та доказів, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому, із змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р. у даній справі вбачається, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями "Укрпошта".

Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006р.), ст. ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційним господарським судом встановлено, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р. у справі № 18/5005/10029/2011 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.10.2011р.

Таким чином, з урахуванням Закону України "Про доступ до судових рішень", Фізична особа - підприємець Гончарова Ірина Анатоліївна не була позбавлена можливості бути ознайомленою з рішенням суду першої інстанції, яке знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Верховний Суд в постанові від 23.04.2018р. у справі № 916/3188/16 звернув увагу, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 261 ГПК України для прийняття до розгляду апеляційної скарги, поданої після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. В зв`язку з чим, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, ч. 2 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Гончарової Ірини Анатоліївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011р. у справі № 18/5005/10029/2011.

У зв`язку із припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020р., апеляційна скарга з додатками скаржнику поштою не надсилається, а знаходитиметься в Центральному апеляційному господарському суді та скаржник має можливість отримати її в суді апеляційної інстанції нарочно.

Надіслати копію даної ухвали на електронні адреси учасників провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку і строки, встановлені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков