15 січня 2021 рокуСправа № 921/709/20
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.
за участю секретаря судового засідання: Бурда З.І.
розглянувши Заяву №30-1/12 від 30.12.2020 (вх.54 від 05.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
про: покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244 ГПК України
по справі
За участю представників:
позивача: не з`явився
відповідача: не з`явився
Суть справи.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2020 позовні вимоги задоволено.

05.01.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із Заявою №30-1/12 від 30.12.2020 (вх.54 від 05.01.2020) про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244 ГПК України, в якій він просить суд, призначити до розгляду зазначену заяву, розгляд заяви здійснити без виклику представників сторін в порядку письмового провадження та стягнути із Селянського (фермерського) господарства «ТЕРЕЗА» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" () судові витрати на правничу допомогу у розмірі 11 398 (одинадцять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 75 копійок згідно договору №17-08-2020/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17 серпня 2020 року. Розгляд заяви TOB «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України, здійснити по суті за відсутності представника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

В обґрунтування поданої Заяви позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" уклало договір №17-08-2020/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17 серпня 2020 року із врахуванням акту від 29 грудня 2020 року здачі приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) з адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивачем було подано одночасно із позовною заявою та зазначено про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушений буде понести витрати із розглядом відповідної позовної заяви.

Ухвалою від 06.01.2021 призначено судове засідання для розгляду Заяви №30-1/12 від 30.12.2020 (вх.54 від 05.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244 ГПК України на 15 січня 2021 на 09 год. 40 хв.

В судове засідання 15.01.2021 представники заявника та відповідача не з`явилися.

Повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу - ухвали про призначення судового засідання для розгляду даної Заяви від 06.01.2021, направленої відповідачу за адресою зазначеною у позовній заяві та за якою згідно витягу №31 станом на 14.12.2020 Селянське (фермерське) господарство "Тереза" внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: с.Осташівці, Зборівський район, Тернопільська область,47262 станом на 15.01.2021 до суду не повернулось.

Згідно ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши подану Заяву №30-1/12 від 30.12.2020 (вх.54 від 05.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244 ГПК України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме зі змісту позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в порядку, передбаченому ст. ст. 42, 46, 123, 126, 129, 344 Господарського процесуального кодексу України повідомило про понесення у майбутньому з урахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) буде змушений понести витрати, пов`язані з розглядом даної позовної заяви, об`єм, розмір та обсяг яких на даний час визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даним позовом остаточно буде вирішено та котрий розмір витрат змушений буде додатково понести заявник - ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС".

На підтвердження понесення ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" витрат на правничу допомогу заявником надано суду копію договору № 17-08-2020/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладеного 17.08.2020 між ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець).

Згідно з актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29.12.2020 виконавець адвокат Грищенко О.М. передав, а замовник ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" прийняло виконані роботи та надані послуги на загальну суму 11 398,75 грн відповідно до договору №17-08-2020/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.08.2020 за період із 17.08.2020 по 28.12.2020.

Судом встановлено, що ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" сплачено на рахунок адвоката Грищенка О.М. частину із вартості послуг, вказаних у пункті 2 даного акту, в якості авансу 21 жовтня 2020 року у сумі 6400,00 грн. за надання правової допомоги (адвокатських послуг) згідно з договором № 17-08-2020/1 від 17.08.2020.

Докази понесення ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" витрат на правничу допомогу заявником було надіслано на адресу суду 30.12.2020, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за результатами розгляду даної справи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Верховний суд в своїй додатковій постанові від 21.01.2020 у справі 904/1038/19 зазначив про те, що аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04).

За приписами статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому цим Законом. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами (ст.6 Закону).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, який представляв інтереси позивача під час розгляду справи, умови договору про надання адвокатських постуг (правової допомоги), опис виконаних робіт згідно акту здачі-приймання виконаних робіт, щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), платіжні доручення про часкову сплату витрат, матеріали спраи, суд вважає за необхідне задовольнити Заяву №30-1/12 від 30.12.2020 (вх.54 від 05.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 73-79, 86, 123, 126, 129, 202, 221, 232-233, 237-238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву №30-1/12 від 30.12.2020 (вх.54 від 05.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244 ГПК України задовольнити.

2.Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Тереза", с.Осташівці, Зборівський район, Тернопільська область, 47262, ідентифікаційний код 30419002, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м.Київ, 03187, ідентифікаційний код 38039872:

-11 398 грн 75 коп.- судових витрат на професійну правничу допомогу.

3.Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4.Копію додаткового рішення направити учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне додаткове рішення складено: 21 січня 2021 року.

Суддя С.О. Хома