ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25 січня 2021 року м.Харків Справа № 913/526/20(913/627/20)
Провадження №913/627/20
про стягнення 19 823 013 грн 57 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Вінніков С.В.
Секретар судового засідання помічник голови суду Бережна Л.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Герасимчук М.В. - адвокат на підставі ордеру від 23.12.2020 серії АІ №1072797 (у режимі відеоконференції);
від відповідача: Майор .В. адвокат на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 08.12.2020 серії АО №1019986 (у режимі відеоконференції).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Свинець.» (далі позивач, ТОВ «Свинець.») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою від 11.11.2020 до Приватного акціонерного товариства «Іста-Центр» (далі відповідач, ПрАТ «Іста-Центр») про стягнення заборгованості за договором від 23.12.2013 №5/21-13 у сумі 19 823 013 грн 57 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.
23.12.2013 між Приватним акціонерним товариством «Свинець» (далі ПрАТ «Свинець») та відповідачем було укладено договір поставки №5/21-13 (далі договір) відповідно до якого, ПрАТ «Свинець» передає у власність, а ПрАТ «Іста-Центр» приймає та оплачує свинець марок С1 та С2С (далі товар) (п.1.1 договору).
Згідно з п.2.1 договору загальний обсяг поставки товару погоджується сторонами у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.2.3 договору, найменування, кількість, ціна та строки поставки партії товару погоджуються сторонами в специфікаціях (додатках).
Відповідно до п.5.1 договору постачальник та покупець несуть відповідальність за порушення договору відповідно до діючого законодавства України.
03.01.2014 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, якою, окрім іншого, сторони договору внесли зміни до п.1.1 щодо доповнення переліком товару, що поставлятиметься - додано сплав свинцево-сурм`янистий марки ССуА, змінено п.3.2.3 договору щодо визначення формули за якою визначається ціна товару та додано п.3.6 відповідно до якого сторони домовилися про обов`язкове щомісячне підписання акту звірки взаємних розрахунків.
29.08.2014 між сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору якою, сторони договору змінили п.8.5 договору яким визначили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2015 року, а також автоматичну його пролонгацію, якщо одна зі сторін не заявить протягом місяця про закінчення терміну дії договору.
05.10.2015 сторони підписали додаткову угоду №4, якою внесли зміни в п.1.1 шляхом додавання до товару - додано сплав свинцево-сурм`янистий марки ССу3 та внесли зміни до п.3.1.1 щодо вирахування ціни товару.
27.04.2017 відбулося перетворення ПрАТ «Свинець» у ТОВ «Свинець.» відповідно до рішення акціонерів №29 та затверджено передавальний акт протоколом загальних зборів акціонерів ПрАТ «Свинець» від 12.10.2017 №30.
18.10.2017 укладено Додаткову угоду №7 до договору, якою сторони погодили, що всі права за договором перейшли до ТОВ «Свинець.».
Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар, проте, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо сплати рахунків за поставлений товар не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 19 823 013 грн 57 коп.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 справа передана на розгляд судді Віннікову С.В.
Ухвалою господарського суду від 19.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 14.12.2020.
Ухвалою господарського суду від 14.12.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 04.01.2021.
Відповідач відзивом від 08.12.2020 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що акти звірення взаєморозрахунків не є належними та допустимими доказами.
Копії документів, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, складені іноземною мовою без їх перекладу на українську мову та не засвідчені належним чином.
04.01.2021 на адресу електронної пошти суду від представника відповідача надійшли наступні документи: заява про витребування доказів, заява про відкладення та відеоконференцію, заява щодо відповіді на відзив, клопотання про призначення науково-правової експертизи, клопотання про призначення судово-економічної експертизи, клопотання про продовження строку підготовчого провадження, які підписані кваліфікованим електронним підписом.
У заяві від 31.12.2020 адвокат Майор І.В. просив витребувати у позивача документи, додані позивачем у копіях до позовної заяви, а також оригінали письмових доказів (первинні документи бухгалтерського обліку) на підтвердження інформації, зазначеної в актах звірення розрахунків, що були подані позивачем у справі №913/526/20.
Ухвалою господарського суду від 04.01.2021, зокрема, продовжено строк проведення підготовчого провадження по 15.02.2021 (включно); відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 18.01.2021.
18.01.2021 у зв`язку з відпусткою судді Віннікова С.В. судове засідання не відбулось і ухвалою господарського суду від 19.01.2021 розгляд справи призначений у підготовчому засідання на 25.01.2021.
У судовому засіданні 25.01.2021 представники сторін брали участь у режимі відеоконференції.
16.01.2021 від позивача надійшла заява від 12.01.2021 №2/46 про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме, журналу-ордеру і відомості по рахунку 36 Розрахунки з покупцями та замовниками.
Суд вважає можливим задовольнити вказану заяву.
Відносно заяви від 31.12.2020 адвоката Майора І.В. про витребування у ТОВ «Свинець.» документів, доданих ним у копіях до позовної заяви, а також оригіналів письмових доказів (первинних документів бухгалтерського обліку) на підтвердження інформації, зазначеної в актах звірення розрахунків, що були подані позивачем у справі №913/526/20 суд зазначає наступне.
У судове засідання 25.01.2021 позивачем надані для огляду оригінали документів, доданих ним до позовної заяви, з огляду на що вказана заява відповідача залишається судом без розгляду.
22.01.2021 від відповідача на адресу електронної пошти суду надійшла заява від 22.01.2021, підписана кваліфікованим електронним підписом, про витребування перекладів доказів, у якій він просить витребувати від позивача засвідчені у встановленому порядку переклади українською мовою поданих ним доказів у справі №913/526/20.
Відносно вказаного клопотання суд зазначає наступне.
Статтею 10 Конституції України передбачено, що державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.
Як роз`яснив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 (справа №1-6/99) положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким «державною мовою в Україні є українська мова», треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч.5 ст.10 Конституції України).
Відповідно до ст.10 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.
16.07.2019 набув чинності Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст.2 якого передбачено, що цей Закон регулює функціонування і застосування української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України. Дія цього Закону не поширюється на сферу приватного спілкування та здійснення релігійних обрядів. Порядок застосування кримськотатарської мови та інших мов корінних народів, національних меншин України у відповідних сферах суспільного життя визначається законом щодо порядку реалізації прав корінних народів, національних меншин України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Суд бере до уваги, що правовідносини сторін у справі виникли на підставі договору поставки від 23.12.2013 №5/21-13 та додаткових угод до нього, і приписами діючого на той час законодавства не передбачалось обов`язковості укладення господарських договорів між господарюючими суб`єктами українською мовою. При укладенні вказаного договору сторони розуміли і усвідомлювали значимість своїх дій та наслідків, відповідач не наполягав на укладенні документів між сторонами українською мовою.
Суд зауважує, що документи, які надані позивачем на підтвердження факту поставки продукції (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури) складені українською мовою.
Крім того, надані позивачем до позовної заяви копії документів прошиті та пронумеровані, містять відмітку «Згідно з оригіналом», назву посади особи та її підпис, який скріплений печаткою підприємства позивача, що відповідає вимогам Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (ДСТУ 4163-2003).
Ураховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.
Згідно з ч.1 ст.181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
У відповідності до ч.2 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Розглянувши матеріали справи, суд визнає їх достатніми для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Керуючись ст.ст.120, 121, 177, 181, 182, 185, 232 - 234 ГПК України, суд
1. Закрити підготовче провадження.
2. Призначити справу до судового розгляду по суті на 15 лютого 2021 року о 10 год. 45 хв.
3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою:
просп.Науки, буд.5, м.Харків, у залі судових засідань №108.
4. Явку представників сторін визнати необов`язковою.
5. Повідомити учасників справи про наявність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст.197 ГПК України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196.
6. Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно до п.5.27 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
7. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч.2, 3, 5 ст.46 ГПК України).
8. Звернути увагу учасників справи на порядок подання доказів, встановлений у ст.80 ГПК України, та наслідки неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи. У випадку неможливості учасником справи самостійно надати докази - він вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строки, встановлені у ч.ч.2, 3 ст.80 ГПК України (ч.1 ст.81 ГПК України).
9. Звернути увагу учасників справи, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.
Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення 25.01.2021 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 26.01.2021.

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони можуть отримувати інформацію у справі, що розглядається за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/.

Суддя С.В. Вінніков