ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 рокуСправа № 912/3540/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" (вул. Соборності, 36, м. Боярка, Фастівського району, Київської області, 08150)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" (Кіровоградське шосе, 157, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28006)

про стягнення 162 786,83 грн,

секретар судового засідання Кравченко О.В.

представники:

від позивача - Аверкова М.М., довіреність № б/н від 28.07.20 посвідчення адвоката №2616 від 26.03.2019;

від відповідача - участі не брали;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" про стягнення грошових коштів у розмірі 162 786,83 грн, що складаються з грошових коштів сплачених за товар в розмірі 114 432,00 грн, неустойки в розмірі 40 940,07 грн, інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 3 725,12 грн, процентів в розмірі 3 689,64 грн з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Ергопак" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем договору поставки №30/08/19 від 30.08.2019 в частині поставки оплаченого товару або повернення передоплати з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 09.11.2020 суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" залишив без руху.

В межах строку визначеного судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви про що 25.11.2020 до суду надано відповідні докази.

Протокольною ухвалою від 29.12.2020 в судовому засіданні з розгляду справи № 912/3540/20 оголошено перерву до 21.01.2021 о 12:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні участі не брав, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується телефонограмою №4396 від 20.01.2021.

Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив такі обставини.

30.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ергопак" (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" (далі - Постачальник) укладено Договір поставки № 30/08/19 (далі - Договір) (а.с. 18-21).

Згідно з п. 1.1., 3.2., 4.1., 5.1., 6.3., 6.4., 7.6. договору Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця на умовах, визначених Договором обладнання у кількості, асортименті та за цінами, приведеними у додатках - специфікаціях і видаткових накладних до Договору. Виконання монтажно-налагоджувальних робіт силами і за рахунок Покупця. Специфікації, підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печатками, є невід`ємними частинами даного Договору.

Термін виготовлення та поставки обладнання здійснюється відповідно до Специфікацій до Договору для кожного окремого випадку.

Вартість обладнання вказується у Специфікаціях і видаткових накладних до даного Договору.

Фінансові розрахунки між сторонами Договору виконуються на умовах часткової попередньої оплати: (за умови, якщо інші фінансові розрахунки не зазначені у Специфікації даного Договору)

70 % - від загальної суми з ПДВ вказаної в Специфікації (виготовлення) - передоплата на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури на оплату обладнання. В разі не отримання обладнання Покупцем попередня оплата підлягає поверненню протягом 3 днів з моменту направлення вимоги;

20% - від загальної суми з ПДВ по факту готовності обладнання до поставки (про готовність обладнання до поставки Постачальник надсилає повідомлення Покупцю);

10% - від загальної суми з ПДВ з моменту завершення монтажно-налагоджувальних робіт Покупцем.

За прострочення оплати (за обладнання) згідно з п. 5.1 даного Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,02% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється за весь період затримки оплати по даному Договору.

За прострочення поставки обладнання Постачальник виплачує неустойку Покупцеві у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого в строк обладнання за кожний день прострочення.

Договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами Договору та діє до 31.12.2020, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами Договору своїх зобов`язань по даному Договору.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до Специфікації № 1 від 30.08.2019 до Договору (далі Специфікація 1) відповідач зобов`язаний передати позивачу Конвеєр стрічковий похилий, безроліковий та Конвеєр стрічковий горизонтальний, безроліковий (далі - обладнання) всього на суму 318 00,00 грн (а.с. 22).

Відповідно до Специфікації № 1 визначені такі умови оплати: 70 % - від загальної суми з ПДВ вказаної в Специфікації (виготовлення) - передоплата на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури на оплату обладнання. В разі не отримання обладнання Покупцем попередня оплата підлягає поверненню протягом 3 днів з моменту направлення вимоги; 20 % - від загальної суми з ПДВ по факту готовності обладнання до поставки (про готовність обладнання до поставки Постачальник надсилає повідомленню Покупцю); 10 % - від загальної суми з ПДВ з моменту завершення монтажно-налагоджувальних робіт Покупцем.

Термін виготовлення і поставки: 23 робочих дні з моменту надходження передоплати 70 % на розрахунковий рахунок Постачальника.

На виконання п. 2 Специфікації № 1 позивач 08.10.2019 здійснив передоплату 70 % в сумі 222 600 грн, що підтверджується банківською випискою (а.с. 22).

Відповідно до повідомлення відповідача про готовність обладнання до поставки № 100 від 04.11.2019 (а.с. 65) позивач 08.11.2019 здійснив передоплату 20 % у сумі 63 600 грн, що підтверджується банківською випискою (а.с. 25).

Відповідно загальна сума оплати здійсненої Позивачем за обладнання становить 286 200,00 грн, що складає 90 % вартості обладнання.

За твердженням позивача, відповідно до п. 3 Специфікації № 1 Постачальник зобов`язаний був поставити обладнання 08.11.2019, однак товар у зазначений термін не поставив.

Відповідно до п. 2 Специфікації № 1 в разі не отримання обладнання Покупцем попередня оплата підлягає поверненню протягом 3 днів з моменту направлення вимоги.

24.01.2020 позивачем направлено відповідачу вимогу про повернення грошових коштів сплачених за товар Вих. №29 від 23.01.2020 з вимогою повернення передоплати в сумі 286 200,00 грн (а.с. 14-17).

Згідно з видатковою накладною № РН-0000006 від 22.04.2020 відповідач на виконання умов Договору поставив позивачу частину товару на загальну суму 123 768,00 грн (а.с. 66).

Крім того, відповідно до видаткової накладної № РН-0000003 від 03.08.2020, відповідач на виконання умов Договору поставив позивачу частину товару на загальну суму 48 000,00 грн (а.с. 67).

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України , підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виникли зобов`язання з договору поставки, згідно з яким, в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що позивач здійснив на користь відповідача попередню оплату за Товар в розмірі 286 200,00 грн. Відповідно до п. 3 Специфікації відповідач повинен був поставити позивачу товар до 11.11.2019.

Однак, відповідач лише частково виконав взяті на себе зобов`язання, а саме: 22.04.2020 відповідач на виконання умов Договору поставив позивачу частину товару на загальну суму 123 768,00 грн та 03.08.2020 на загальну суму 48 000,00 грн. Доказів повного виконання умов Договору відповідачем не надано.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від обов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару.

Судом встановлено, що факт перерахування позивачем відповідачу коштів у строки встановлені договором в сумі 286 200,00 грн підтверджується наявним в матеріалах справи доказами. Доказів поставки відповідачем позивачу товару у повному обсязі та у визначений договором строк матеріали справи не містять, відповідачем такі докази не подані.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" передоплати в сумі 114 432 грн.

Щодо нарахуванням позивачем неустойки у розмірі 40 940,07 грн за період з 08.11.2019 по 28.09.2020 суд враховує таке.

Згідно зі ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Судом встановлено, що позивачем не вірно визначений період нарахування неустойки, оскільки 23 робочі дні з 08.10.2019, враховуючи що 14.10.2019 вихідний день, спливають 11.11.2019. Отже, останнім днем поставки товару за Договором є 11.11.2019.

Здійснивши власний розрахунок неустойки судом встановлено:

- з 12.11.2019 до 22.04.2020 на суму 286 200,00 грн сума неустойки складає 31 529,22 грн;

- з 23.04.2020 до 02.08.2020 на суму 162 432,00 грн сума неустойки складає 6 337,51 грн;

- з 04.08.2020 до 28.09.2020 на суму 114 432,00 грн сума неустойки складає 2 101,05 грн.

Суд зазначає, що відповідачем не надано заперечень щодо розміру неустойки з відповідним контррозрахунком. Клопотання про зменшення штрафних санкцій відповідачем також не подано до суду.

Отже, судом встановлено, що розмір неустойки складає 39 967,78 грн.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/13071/19.

Під час перевірки здійснених позивачем нарахувань 3 % річних та інфляційних втрат суд встановив, що останнім правильно визначено періоди вказаних нарахувань та правильно здійснено розрахунки, а тому позовні вимоги про стягнення 3 689,64 грн 3 % річних та 3 725,12 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 114 432,00 грн основного боргу, 39 967,78 грн неустойки, 3 689,64 грн 3 % річних та 3 725,12 грн інфляційних втрат.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" (Кіровоградське шосе, 157, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28006, ідентифікаційний код 40920872) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" (вул. Соборності, 36, м. Боярка, Фастівський район, Київська обл., 08150, ідентифікаційний код 31364122) 114 432,00 грн основного боргу, 39 967,78 грн неустойки, 3 725,12 грн інфляційних втрат, 3 689,64 грн 3 % річних та 4 593,27 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ергопак" (вул. Соборності, 36, м. Боярка, Фастівського району, Київської області, 08150) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транспортер" (Кіровоградське шосе, 157, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28006).

Повне рішення складено 26.01.2021.

Суддя М.С. Глушков