У Х В А Л А

19 січня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/505/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву Комунального підприємства ПРИЛУКИЖИТЛОБУД Прилуцької міської ради Чернігівської області № 393 від 29.12.2020 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 у справі №927/505/20

За позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго,

, вул. Кирилівська, буд. 85, м. Київ, 04080

до відповідача: Комунального підприємства ПРИЛУКИЖИТЛОБУД Прилуцької міської ради Чернігівської області,

, вул. 1 Травня, буд.109, корпус А, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство Чернігівобленерго,

, вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 916 659, 88 грн,

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4, 9 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини ухвали була підписана судом у нарадчій кімнаті без їх проголошення.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 (суддя Демидова М.О.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020, стягнуто з Комунального підприємства ПРИЛУКИЖИТЛОБУД Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго заборгованість за поставлену електричну енергію у сумі 432 000,00 грн, пеню у розмірі 216 328,42 грн, 15% річних у розмірі 97 970,45 грн, інфляційні втрати у розмірі 27 777,37 грн та судовий збір у розмірі 11 611,14 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 судом видано наказ від 28.12.2020 у справі № 927/505/20.

Комунальним підприємством ПРИЛУКИЖИТЛОБУД Прилуцької міської ради Чернігівської області подано до суду заяву про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 у справі №927/505/20, у якій останній просить затвердити такий графік виконання судового рішення:

- 25-30 січня 2021 року 68 517,04 грн;

- 22-27 лютого 2021 року - 68 517,04 грн;

- 29-31 березня 2021 року 68 517,04 грн;

- 26-30 квітня 2021 року - 68 517,04 грн;

- 25-29 травня 2021 року 68 517,04 грн;

- 25-30 червня 2021 року 68 517,04 грн;

- 27-31 липня 2021 року - 68 517,04 грн;

- 25-28 серпня 2021 року 68 517,04 грн;

- 27-30 вересня 2021 року - 68 517,04 грн;

- 25-30 жовтня 2021 року 68 517,02 грн;

- 25-30 листопада 2021 року 68 517,00 грн;

В обґрунтування поданої заяви боржник посилається на наступні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення: - відповідач є збитковим підприємством, так за 9 місяців 2020 року збитки відповідача склали 332,0 тис. грн; - підприємство має заборгованість по заробітній платі у розмірі 1654,0 тис. грн та зі сплати податкових зобов`язань у розмірі 2610 тис. грн; - оскільки основним джерелом доходу КП ПРИЛУКИЖИТЛОБУД є кошти, що надійшли за надані послуги споживачам з утримання багатоквартирних будинків та їх прибудинкових територій, то внаслідок несвоєчасних розрахунків споживачів за отримані послуги, підприємство неспроможне одночасно сплатити стягнуту з нього заборгованість, дебіторська заборгованість споживачів становить 5 063,0 тис. грн; - накладення у процесі виконавчого провадження арешту на рахунки та майно боржника заблокує господарську діяльність та унеможливить повне виконання усіх зобов`язань і в майбутньому призведе до банкрутства; - відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 32 000,00 грн.

До заяви боржником додано копію платіжного доручення №7753 від 24.12.2020 про сплату позивачу коштів у розмірі 32 000,000 грн; копію балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2020, копію звіту про фінансові результати за 9 місяців 2020 року, копію звіту з праці за листопад 2020 року, копію рішення Виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 08.05.2018 №160 «По встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій/управління багатоквартирним будинком», копію інформації щодо претензійно-позовної роботи станом на грудень 2020 року.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/1/21 від 12.01.2021, у зв`язку з перебуванням судді Демидової М.О. у відпустці, було призначено автоматизований розподіл заяви у справі №927/505/20.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області для розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду визначено суддю Шморгуна В.В.

Ухвалою суду від 13.01.2021 прийнято до розгляду заяву Комунального підприємства ПРИЛУКИЖИТЛОБУД Прилуцької міської ради Чернігівської області про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 у справі №927/505/20 та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 19.01.2021 на 11:30. Також цією ухвалою запропоновано позивачу у строк до 19.01.2021 (до початку судового засідання) надати суду письмові пояснення по суті заяви та докази на підтвердження викладених у поясненнях обставин та заперечень.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, але у судове засідання 19.01.2021 не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових пояснень по суті заяви не надав.

Згідно з нормами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на процесуальне право позивача щодо направлення у судове засідання повноважного представника, беручи до уваги, що його явка у судове засідання обов`язковою судом не визнавалась, суд доходить висновку, що неприбуття позивача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви відповідача (боржника) без його участі.

У судове засідання 19.01.2021 від відповідача з`явилась, у тому числі юрисконсульт Леута О. М., яка на підтвердження своїх повноважень надала довіреність від 18.01.2021 №1.

Оскільки справа не є малозначною, а представник Леута О. М. не є адвокатом, належних документів, які підтверджують представляти інтереси відповідача у суді не надала, суд у судовому засіданні 19.01.2021 не допустив до участі у справі Леуту О. М. як представника відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача Голік Л. В. подала клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжного доручення №7824 від 18.01.2021 про сплату позивачу коштів за спірним рішенням у розмірі 68 517,04 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Доказів надіслання позивачу копії платіжного доручення №7824 від 18.01.2021 відповідач суду не надав.

Оскільки позивач безпосередньо отримав кошти за цим платіжним дорученням, суд доходить висновку, що такий документ має бути у позивача, а тому у судовому засіданні 19.01.2021 прийняв подану позивачем копію платіжного доручення №7824 від 18.01.2021 до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що заява боржника підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Передбачені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання розстрочення, є оціночними, а необхідність використання права на розстрочення, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Спираючись на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Надання розстрочення виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00). Отже, для з`ясування обставин, чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

При цьому суд зазначає, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення суду, покращення власного фінансового стану, виконання своїх зобов`язань як перед стягувачем, так і перед боржником.

Частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України визначені певні обмеження щодо строків надання розстрочення виконання рішення, згідно яких таке розстрочення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Судом встановлено, що днем ухвалення судового рішення у даній справі, виконання якого просить розстрочити відповідач, є 30.09.2020, а отже відповідно граничний термін можливого розстрочення спливає 30.09.2021.

Відповідач у поданій заяві просить розстрочити виконання рішення до 30.11.2021, тобто на строк, який перевищує один рік з дня ухвалення такого рішення, що суперечить приписам ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Як підставу для розстрочення виконання рішення відповідач посилається на наявність у нього заборгованості по заробітній платі у розмірі 1654,0 тис. грн та зі сплати податкових зобов`язань у розмірі 2610 тис. грн, що відображено у балансі (звіті про фінансовий стан) на 30.09.2020.

Проте вказані суми не можуть свідчити про реальний розмір простроченої заборгованості зі сплати поточних зобов`язань за розрахунками з бюджетом та з оплати праці, оскільки не враховують здійснених відповідачем платежів за цей період (після 30.09.2020).

Крім того, відповідно до наданого звіту з праці за листопад 2020 року сума заборгованості з виплати заробітної плати становить 292,8 тис. грн, а не 1654,0 тис. грн, як про це зазначає відповідач та вказано у балансі (звіті про фінансовий стан) на 30.09.2020.

Щодо посилання відповідача на наявність дебіторської заборгованості споживачів у розмірі 5 063,0 тис. грн суд зазначає, що як вбачається з тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій населення (додаток №1 до рішення виконкому від 08.05.2018), витрати на електроенергію відповідача складають лише від 5% до 20% від встановлених тарифів, а тому наведений розмір дебіторської заборгованості мешканців зі сплати послуг з утримання будинків та прибудинкових територій не може вважатись настільки критичним для погашення заборгованості за спожиту електроенергію, як про це зазначив відповідач.

У судовому засіданні 19.01.2021 представник відповідача пояснила, що на теперішній час відсутня поточна заборгованість зі сплати за електроенергію, укладено договір на постачання електричної енергії з іншим постачальником, якому кошти за спожиту електроенергію сплачуються вчасно.

При цьому представник відповідача не надала жодних обґрунтувань, чому не сплачується прострочена заборгованість попередньому постачальнику (позивачу), і в чому полягає пріоритет у розрахунках між теперішнім постачальником і позивачем.

З наведеного вбачається дискримінація одного постачальника перед іншим та відсутність справедливого балансу.

Враховуючи вищевикладене та фінансовий стан відповідача, часткове погашення відповідачем заборгованості перед позивачем та наявність наміру відповідача здійснити добровільне погашення решти суми заборгованості за поставлену позивачем електричну енергію, господарський суд доходить висновку про можливість розстрочення виконання рішення суду, однак з урахуванням наведених вище висновків суду, суд вважає за необхідне зменшити строк такого розстрочення удвічі.

При цьому, оскільки відповідач 18.01.2021 сплатив позивачу кошти за спірним рішенням у розмірі 68 517,04 грн, тобто суму, яка передбачалась відповідачем до сплати у січні 2021 року, суд вважає, що виконання рішення необхідно розстрочити, починаючи з лютого 2021 року.

Крім того, у наданому відповідачем графіку за кожний місяць вказано період у декілька днів, у який підлягають сплаті кошти за спірним рішенням.

Суд вважає про необхідність зазначення лише кінцевої дати такого періоду у кожному місяці, оскільки відповідач не позбавлений права сплатити кошти і раніше вказаних ним дат.

Разом з тим, суд вважає, що розстрочення виконання рішення у даному випадку надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача, а надання розстрочення виконання рішення у визначений судом строк не порушить принципу збалансованості інтересів сторін.

Керуючись ст. 202, 233-235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Комунального підприємства ПРИЛУКИЖИТЛОБУД Прилуцької міської ради Чернігівської області про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 у справі №927/505/20 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020 у справі №927/505/20 відповідно до наступного графіку:

- до 27 лютого 2021 року 137 034,08 грн;

- до 31 березня 2021 року - 137 034,08 грн;

- до 30 квітня 2021 року 137 034,08 грн;

- до 29 травня 2021 року - 137 034,08 грн;

- до 30 червня 2021 року 137 034,02 грн.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 25.01.2021.

Суддя В. В. Шморгун