ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"22" січня 2021 р.Справа № 922/141/21
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", місто Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл", місто Харків,

про стягнення коштів відповідно до умов договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл", про стягнення грошової заборгованості у розмірі 523 280,45 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу за таких підстав.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

Частиною 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно частини 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як встановлено судом, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" позовну заяву скріплено підписом представника Р.Є. Катречко, на підтвердження повноважень якого надано копію довіреності № б/н від 01 січня 2021 року.

Разом з тим суд зазначає, що згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (у редакції Закону №1401-VIII від 02 червня 2016 року "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (набрав чинності 30 вересня 2016 року) представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті131-2 Конституції України з 01 січня 2019 року у судах першої інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні спори) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну дієздатність, за винятком осіб, визначених статті 59 цього Кодексу.

Отже з системного аналізу наведених законодавчих положень та з огляду на те, що справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асіст Рітейл" про стягнення грошової заборгованості у розмірі 523 280,45 грн., у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не розцінюється судом як малозначна, оскільки ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а суд не вбачає підстав для визнання даної справи малозначною, відтак представництво позивача у господарському суді першої інстанції на час підписання позовної заяви (01 січня 2021 року) мало здійснюватись виключно адвокатом або у порядку самопредставництва.

Суд підкреслює, що реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому, підписання та/або подання процесуальних заяв, зокрема позовних заяв, апеляційних, касаційних скарг тощо, є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва. Усталена судова практика (ухвали Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/19006/17, від 02 квітня 2018 року у справі № 911/3215/17, від 08 серпня 2018 року у справі № 905/1082/17) свідчить про аналогічну позицію Верховного Суду.

Крім того суд зазначає, що у порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта обов`язково відображаються (реєструються) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 908/592/19.

Разом з тим доказів наявності повноважень в особи, якою підписаний поданий позов, а саме: статусу адвоката, що діє за довіреністю, або доказів повноважності діяти від імені позивача в порядку самопредставництва без довіреності в силу посадового становища з внесенням таких відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суду не надано. Таких доказів не встановлено судом, шляхом моніторингу Єдиного реєстру адвокатів України (за посиланням Р.Є. Катречко) та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (за посиланням ідентифікаційного коду позивача).

За таких обставин, оскільки до матеріалів позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" не додано доказів на підтвердження того, що представник Р.Є. Катречко у даній справі має право відповідно до закону представляти позивача у якості представника за довіреністю, як адвокат, або в порядку самопредставництва, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, враховуючи те, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", на підставі частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви, згідно з положеннями частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтею 56, 162, 164, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" і додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 22 січня 2021 року.

Суддя № 922/141/21 Калініченко Н.В.