ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/15906/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Мамалуй О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський"

на рішення Господарського суду міста Києва

(головуючий суддя - Пукшин Л.Г.)

від 29.04.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.)

від 13.10.2020

у справі № 910/15906/19

за позовом ОСОБА_1

до Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

про визнання недійсними рішень зборів та скасування реєстраційних дій,

за участю представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_17;

відповідача - Самаріна Г.В.;

третіх осіб на стороні відповідача - не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" про визнання недійсними рішень зборів та скасування реєстраційних дій.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення про зміну керівництва Кооперативу та прийняття нової редакції статуту, оформлене протоколом загальних зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" №1 від 03.07.2019, прийнято з порушенням як норм чинного законодавства України, так і положень, що передбачені статутом Кооперативу. З огляду на зазначене, позивач просить суд визнати недійсними у повному обсязі вищевказане рішення та скасувати реєстраційні дії державного реєстратора Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Недбайла О.А., здійснені 18.07.2019 щодо Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", які містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 позов задоволено повністю. Суд визнав недійсними у повному обсязі рішення Зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 03 липня 2019 року, оформлені протоколом загальних зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" №1 від 03.07.20219, за підписом голови зборів ОСОБА_8 та секретаря зборів ОСОБА_9 . Скасував реєстраційні дії державного реєстратора Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Недбайла О.А., здійснені 18.07.2019 щодо Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" за № 9014700 (державна реєстрація змін до установчих документів) та за № 0014700 (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 залишено без змін.

2.3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що оскаржуваним рішенням було порушено корпоративні права позивача, в тому числі, на прийняття участі в зборах та управлінні кооперативом.

Крім того, враховуючи визнання недійсними рішень зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 03 липня 2019 року, оформлені протоколом №1, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про скасування реєстраційних дій державного реєстратора Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Недбайла О.А., здійснені 18.07.2019 щодо Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" (ідентифікаційний код 22921752) за №9014700 (державна реєстрація змін до установчих документів) та за №0014700 (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020, Гаражно-будівельний кооператив "Печерський" подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, провадження у справі закрити.

3.2. Підставою касаційного оскарження Гаражно-будівельний кооператив "Печерський" визначив пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №302/991/19, №200/14136/17 (провадження №61-15965св19) (щодо встановлення в окремому провадженні в цивільному процесі факту, що має юридичне значення; вважає, що встановлення господарським судом у даній справі факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту членства позивача, виходить за межі підсудності господарського суду та відноситься до цивільної юрисдикції); у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17 (щодо того, що копії документів можна вважати належними доказами, проте вони не можуть буди допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування).

Крім того посилається на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18 (провадження №14-170цс19) щодо застосування положень статті 12 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003 №1087-IV.

Вважає, що судами не враховано, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження належними доказами, зокрема щодо наявності у позивача правомочності оскаржувати рішення загальних зборів на правах члена кооперативу, тобто наявності у нього корпоративних прав, що повинно бути засвідчено документом, передбаченим законом - посвідченням про членство, оскільки довідка від 09.04.2004 №130 не була засвідчена належним чином та не може буди доказом членства позивача у кооперативі.

Крім того, зазначає, що судом апеляційної інстанції не розглянуто та не надано належної оцінки клопотанню про відкладення розгляду справи, яке було подано відповідачем 12.10.2020.

Вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що його ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції відповідно до частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. На адресу суду 11.01.2021 надійшла заява про відмову від касаційної скарги Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський".

Відповідно до частини 4 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження.

Виходячи зі змісту наведеної норми, враховуючи те, що касаційна скарга підписана головою Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" ОСОБА_10, а заява про відмову від касаційної скарги - головою Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" ОСОБА_1 (який одночасно є позивачем в цій справі), і спір у справі виник у зв`язку з оспорюванням ОСОБА_1 рішень загальних зборів кооперативу, відповідно до одного з яких, головою кооперативу був обраний ОСОБА_10 , колегія суддів вважає відсутніми правові підстави для задоволення вказаної заяви до моменту підтвердження чи спростування висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання недійсними оспорюваних рішень загальних зборів.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Гаражно-будівельний кооператив "Печерський" організований за рішенням виконкому Печерської райради народних депутатів м. Києва від 26.06.1985 року №323 та зареєстровано 21 березня 1996 року в Харківській райдержадміністрації м. Києва за реєстраційним №18 (п. 2 Статуту у редакції 2002).

За доводами ОСОБА_1 , він є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 ряд 9, що розташований по АДРЕСА_1 та членом Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", на підтвердження чого позивачем надано довідку ГБК "Печерський" №130 від 09.04.2004.

Як вказує позивач у позові протягом усіх років членства у кооперативі останнім виконувалися всі передбачені статутом зобов`язання щодо кооперативу. У період з 1995 по 2018 роки посаду Голови правління (керівника) Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" обіймав ОСОБА_2 , який здійснював загальне керівництво кооперативом.

У 2002 році за рішенням загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" було прийнято нову редакцію статуту, яка діяла до 2018 року. За останні десять років існування Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" загальні збори хоч і проводилися, проте внаслідок великої кількості членів (загальна кількість яких становить близько 2000 осіб) кворум був відсутній та загальні збори фактично не відбувалися.

За твердженням позивача, у серпні 2019 року останньому стало відомо про чергову незаконну зміну керівництва кооперативу та прийняття нової редакції статуту, що відбулося з порушенням норм чинного законодавства України. Зокрема, як стало відомо з отриманої у державного реєстратора Голосіївської РДА копії протоколу загальних зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", 03.07.2019 року відбулась зміна керівництва Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський".

Так, згідно з відомостями, які зазначені в протоколі №1 від 03.07.2019 року у загальних зборах взяли участь 75 членів кооперативу представлені трьома уповноваженими, що становить 91,47 % від загальної кількості членів кооперативу. Загальна кількість членів кооперативу відповідно до акту інвентаризації №1 від 11.04.2019 складає 82 особи.

Відповідно до протоколу 1 від 03.07.2019 загальними зборами уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" було прийнято рішення:

- про звільнення голови кооперативу ОСОБА_11 ;

- обрано головою кооперативу ОСОБА_10 ;

- обрано членами правління 5 осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- обрано ревізійну комісію у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 ;

- прийнято в члени кооперативу без внесення наступних внесків всіх спадкоємців, які успадкували гаражі та пайові внески та подали відповідні заяви про вступ до кооперативу;

- затвердили нову редакцію Статуту;

- уповноважено голову зборів уповноважених кооперативу ОСОБА_8 та секретаря зборів уповноважених кооперативу ОСОБА_9 , звернутися до нотаріальних органів України для засвідчення справжності підписів на цьому протоколі №1.

Однак, позивач стверджує, що жодні збори уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" 03.07.2019 не відбувалися, про їх проведення членів кооперативу жодним чином не повідомляли.

Окрім того, позивач посилався на те, що інформація про проведення Загальних зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" 03.07.2019 до відома членів кооперативу не доводилася; жодних документів членам Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" на підставі яких могла відбутися зміна керівництва кооперативу ОСОБА_11 або ОСОБА_10 , позивачу та іншим членам кооперативу надано не було; збори уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" 03.07.2019 не проводилися; жодних довіреностей члени кооперативу уповноваженим для представництва їх інтересів на зборах уповноважених від 03.07.2019 не надавали; зазначеної у протоколах зборів уповноважених кількості уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" не вистачало для прийняття рішень щодо внесення змін до Статуту Кооперативу та обрання Голови правління та членів правління.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався Суд

5.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" про визнання недійсними рішень зборів та скасування реєстраційних дій.

5.3. Відповідно до положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18.

Частиною 6 статті 7 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що при створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про кооперацію" визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут містить відомості про порядок скликання загальних зборів, порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах.

Як передбачено статтею 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства тощо. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Суд касаційної інстанції зазначає, що під час розгляду корпоративних спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи, господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення акціонера (учасника) можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

5.4. Як встановили суди попередніх інстанцій, у розділі 9 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" (тут і далі в редакції 2018, чинній на момент проведення загальних зборів,) визначено повноваження вищого органу управління кооперативу - Загальних зборів.

Пунктом 9.7. Статуту визначено, що чергові загальні збори або збори Уповноважених членів кооперативу скликаються правлінням або головою правління кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік.

Повідомлення про проведення чергових загальних зборів (зборів уповноважених) кооперативу має бути винесено на дошку оголошень Кооперативу за місцем його знаходження та/або на інтернет-сайті кооперативу не пізніше 45 діб до дати їх проведення для позачергових - не пізніше 10 діб до дати її проведення. Крім того, у той же строк повідомлення надсилається листом на адресу місця проживання членів кооперативу, або вручається особисто за підписом у відповідному журналі (п. 9.9. Статуту).

Відповідно до п. 9.12 Статуту загальні збори членів кооперативу правомочні (легітимні) вирішувати питання, якщо на них присутні (дві третини) не менше 2/3 уповноважених. Наявність кворуму визначається один раз на момент завершення реєстрації членів кооперативу, які прибули для участі у зборах.

Рішення загальних зборів (зборів Уповноважених) членів кооперативу приймається відкритим голосуванням шляхом підняття спеціальних карток або з використанням бюлетенів для голосування (п. 9.14. статуту).

5.5. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з такого.

Так, ОСОБА_1 участі у спірних загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" не приймав. Належних і допустимих доказів в підтвердження обставин повідомлення позивача про скликання та проведення вказаних зборів матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про повідомлення учасників кооперативу шляхом розміщення оголошень про майбутні збори на дошці оголошень та гаражних боксах з текстом змісту "Збори" господарськими судами відхилені, оскільки розміщення такого повідомлення на дошці оголошень не є в розумінні статуту та Закону України "Про кооперацію" належним доказом повідомлення учасників кооперації про дату, час, місце проведення загальних зборів та переліку питань порядку денного, до розгляду яких учасники кооперативу мали змогу підготуватися (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі №922/3159/17).

Також суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до протоколу №1 Зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 03.07.2019 на зборах зареєстровано 75 членів кооперативу, представлені трьома уповноваженими, що складає 91,47% від загальної кількості членів кооперативу. Загальна кількість членів кооперативу відповідно до акту інвентаризації №1 від 11.04.2019 складає 82 особи.

При цьому, суди попередніх інстанцій врахували, що відповідно до протоколу №1 від 30.08.2018 загальна кількість членів Кооперативу складала 1917 чоловік, а згідно з протоколом від 02.09.2018 - 1960 чоловік.

З метою з`ясування наявності кворуму на спірних загальних зборах, як однієї із заявлених позивачем підстав недійсності оспорюваних рішень, суд першої інстанції зобов`язував відповідача надати реєстр уповноважених (інший документ), які були присутні на Зборах уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" 03.07.2019 на підтвердження їх фактичної присутності під час проведення зазначених зборів; реєстр (переліку) осіб, які відповідно до протоколу №1 Зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 03.07.2019 є членами Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський"; документи, якими підтверджуються повноваження Уповноважених на представництво інтересів інших членів Гаражно - будівельного кооперативу "Печерський" на Зборах уповноважених Гаражно - будівельного кооперативу "Печерський" від 03.07.2019; документи, якими підтверджується відповідно до статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" повідомлення членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" про проведення 03.07.2019 Зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський".

Однак, відповідачем, вимог суду виконано не було, належних доказів щодо загальної кількості членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" на момент проведення зборів 03.07.2019 надано не було. Матеріали справи також не містять відомостей про склад уповноважених членів Кооперативу. Рішення про надання таким особам повноважень виконувати функції уповноважених членів Кооперативу суду першої інстанції також надано не було.

З огляду на викладене, за наявності заперечень позивача щодо обрання членами Кооперативу уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження обрання членами Кооперативу уповноважених, наданням таким особам повноважень на представництво членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" на зборах, у тому числі, що відбулися 03.07.2019, а також відсутності реєстру уповноважених, які були присутні на Зборах уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 03.07.2019, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в такому випадку неможливо встановити наявність кворуму під час проведення загальних зборів від 03.07.2019 року.

Наведені обставини щодо порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів, а також прийняття рішень загальними зборами, наявність кворуму на яких не доведено належними та допустимими доказами, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішень Зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 03.07.2019. У зв`язку з цим господарські суди також вважали обґрунтованими позовні вимоги в частині скасування реєстраційних дій державного реєстратора, здійснених 18.07.2019.

5.6. Гаражно-будівельний кооператив "Печерський", не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, стверджуючи про те, що ОСОБА_1 не є учасником гаражного кооперативу, а тому не мав корпоративних прав, що передбачають право на оскарження рішень загальних зборів кооперативу від 03.07.2019.

Такі доводи Гаражно-будівельний кооператив "Печерський" наводив в обґрунтування своєї позиції щодо відсутності правових підстав для направлення ОСОБА_1 повідомлення про проведення загальних зборів 03.07.2019.

Суди попередніх інстанцій спростували наведений аргумент відповідача з огляду на такі встановлені ними фактичні обставини справи.

Так, на підтвердження наявності обставин порушення його корпоративних прав, позивачем до матеріалів справи було надано довідку Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" №130 від 09.04.2004, зі змісту якої вбачається, що вона видана ОСОБА_1 , який є членом гаражного кооперативу згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", протокол №1 від 25.04.1995. Також вказана довідка видана позивачу про те, що він є власником гаражного боксу АДРЕСА_1 . Факт набуття позивачем права власності на вказане майно відповідачем не оспорюється.

Відповідно до Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", в редакції чинній на час прийняття рішення про набуття позивачем членства в гаражному кооперативі, членами кооперативу можуть бути громадяни, які досягли 16-ти річного віку, постійно проживають та прописані в м. Києві, мають транспортний засіб, який належить їм на праві власності та зареєстрований в органах державної автоінспекції МВС України (п. 16 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський").

Виключення з членів кооперативу проводиться за рішенням загальних зборів кооперативу (зборів уповноважених). Рішення про виключення може бути оскаржено в суді (п. 20 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський").

Згідно з п.п. 21, 22 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" виключений з членів кооперативу позбавляється всіх прав, передбачених цим Статутом, послуг, які надаються членам кооперативу, а також забороняється в`їзд на територію кооперативу, користування гаражем (боксом) для зберігання транспортним засобом.

Члену кооперативу, який вибув з кооперативу, повертається пай з урахуванням зношення основних фондів, а звільнений гаражний бокс передається іншій особі, прийнятій в члени кооперативу. Розмір паю нового члена кооперативу не може бути меншим, ніж балансова вартість гаража на цей час.

В розділі V Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" визначено права членів кооперативу, згідно з яким після закінчення будівництва кооперативного гаражу кожному члену кооперативу надається в постійне користування гаражний бокс для зберігання власного транспортного засобу (п. 52 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський").

В п. 53 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" визначено, що гаражний бокс, наданий члену кооперативу, є його особистою власністю при умові повного внесення пайового внеску.

Крім цього, згідно з п.п. а) п. 6.1. "Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно" (в редакції наказу №36/5 від 17.05.2004 року, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445) оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, зокрема членам гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески.

Водночас відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про власність" (в редакції станом на момент прийняття рішення про набуття позивачем членства в гаражному кооперативі) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана позивачем довідка №130 від 09.04.2004, якою підтверджується сплата ОСОБА_1 20.08.1996 пайового внеску за гаражний бокс в розмірі 52 000 000 крб., є належним і допустимим доказом в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження обставин членства позивача в Гаражно-будівельному кооперативі "Печерський", оскільки умовою набуття права власності або користування гаражним боксом є членство особи в гаражному кооперативі.

Також суди попередніх інстанцій врахували, що позивачем на підтвердження обставин його членства в кооперативі подано копії квитанцій про сплату ним членських внесків та оплату вартості електроенергії. Вказані платежі були прийнятті Гаражно-будівельним кооперативом "Печерський" та не повертались позивачу як помилково сплачені у зв`язку з тим, що він не є членом кооперативу.

Доказів виключення позивача з кооперативу на підставі рішення загальних зборів його членів відповідачем не надано.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, правильно дійшли висновку про порушення прав позивача як члена гаражного кооперативу.

5.7. Як на підставу касаційного оскарження Гаражно-будівельний кооператив "Печерський" посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених зокрема у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17 (щодо того, що копії документів можна вважати належними доказами, проте вони не можуть буди допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування). При цьому скаржник вказує на те, що довідка від 09.04.2004 № 130 не була засвідчена належним чином. Крім того, вона не може братися до уваги як доказ членства позивача в кооперативі, оскільки єдиний документ, що посвідчує членство особи - посвідчення про членство.

Так, у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17 зазначено, що місцевий господарський суд прийняв рішення за відсутності в матеріалах справи саме належним чином засвідчених письмових доказів, зокрема оспорюваного договору про інвестиційну діяльність, тобто за належними, проте недопустимими доказами у справі. При цьому суд касаційної інстанції виходив з того, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування. Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому, питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Проаналізувавши згадане судове рішення, колегія суддів зазначає, що наведені висновки щодо застосування норм процесуального права зроблені судом касаційної інстанції, виходячи з інших встановлених фактичних обставин справи, щодо правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі, що переглядається.

Крім того, суди попередніх інстанцій ґрунтували своє рішення не лише на підставі копії довідки №130 від 09.04.2004, але й з урахуванням інших доказів в сукупності.

Також колегія суддів враховує, що аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 21.10.2020 у справі № 910/16643/18 між тими ж сторонами, надаючи оцінку тому ж доводу відповідача про відсутність в ОСОБА_1 корпоративних прав, оскільки він не є учасником гаражного кооперативу.

Щодо доводів скаржника про те, що єдиний документ, що посвідчує членство особи - посвідчення про членство, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про кооперацію" обов`язок видачі кожному члену кооперативу посвідчення про членство покладений безпосередньо на кооператив, а отже, його відсутність не може безумовно свідчити про відсутність в особи членства в кооперативі та відповідних корпоративних прав, за таких обставин суд повинен надати оцінку іншим доказам в сукупності (подібні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №922/801/10).

5.8. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 302/991/19 та № 200/14136/17.

Так у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду переглядала справу про встановлення факту родинних відносин.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 досліджувалось питання про встановлення факту проживання однією сім`єю певних осіб для вирішення питання про прийняття спадщини.

Тобто правовідносини у справах № 302/991/19 та № 200/14136/17, на які посилається скаржник, не є подібними з правовідносинами у цій справі № 910/16643/18 про визнання недійсними рішень зборів кооперативу та зобов`язання скасувати реєстраційні дії, оскільки відрізняються за предметом позову, підставами позову та правовим регулюванням спірних правовідносин.

Проаналізувавши постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18 та правові висновки, які на думку скаржника, не було враховано судами попередніх інстанції при ухваленні оскаржуваних рішень, колегія суддів встановила, що застосування судами попередній інстанцій норм права не суперечить висновкам про їх застосування у корпоративному спорі, викладені у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду.

5.9. Колегією суддів відхиляються доводи скаржника про порушення пункту 6 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України щодо недотримання правил інстанційної або територіальної юрисдикції, оскільки скаржник не наводить жодних аргументів на їх обґрунтування, зокрема порушень статей 24-26, 27-30 Господарського процесуального кодексу України. Судом касаційної інстанції таких порушень не встановлено.

При цьому, враховуючи доводи скаржника, про те, юридичний факт членства мав встановлюватися в окремому провадженні в цивільному процесі, колегія суддів зазначає, що порушень правил предметної та суб`єктної юрисдикції судами попередніх інстанцій також не встановлено, оскільки цей спір підвідомчий господарським судам, відповідно, зокрема, до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18. Крім того, колегія суддів враховує, що в цій справі, яка переглядається, судами не встановлювався факт членства, а надавалась оцінка відповідній обставині, якою обґрунтовувались заперечення відповідача.

5.10. Доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції не розглянуто та не надано належної оцінки клопотанню про відкладення розгляду справи, яке було подано відповідачем 12.10.2020, колегією суддів відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Так, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 зазначено, що представник відповідача та його адвокат у судове засідання 13.10.2020 року не з`явились, надали клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши, що у голови правління Гаражно-бувельного кооперативу "Печерський" є ознаки зараження короновірусною інфекцією, а адвокат Левицька О.Л. неодноразово з ним спілкувалась.

Проте суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 13.10.2020 за відсутності голови правління Гаражно-бувельного кооперативу "Печерський" та адвоката Левицької О.Л., оскільки документів, що підтверджують поважність їх відсутності до суду надано не було. Окрім того, суд апеляційної інстанції врахував, що справа слухалась неодноразово та в судовому засіданні 21.07.2020 представники апелянта мали змогу надати пояснення.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду про встановлення в окремому провадженні в цивільному процесі факту, що має юридичне значення, викладених у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №302/991/19, №200/14136/17 (провадження №61-15965св19); про належність та допустимість доказів, викладених у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17, на які посилається скаржник, та в цій справі, що переглядається, не є подібними; аналіз висновків, зроблених у постанові суду апеляційної інстанції, що оскаржується, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, і ці висновки не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням різних фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Гаражно-бувельного кооперативу "Печерський" в цій частині.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, враховуючи те, що доводи касаційної скарги з підстави, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не знайшли свого підтвердження, оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 296 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Закрити касаційне провадження у справі № 910/15906/19 за касаційною скаргою Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

2. В іншій частині касаційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський"

залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 910/15906/19 - без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

О. Мамалуй