ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. м. Київ Справа№ 910/10018/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

при секретарі Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін зазначених в протоколі судового засідання від 19.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 (повний текст рішення складено 06.10.2020)

у справі №910/10018/20 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Національної поліції України

до Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС»

про стягнення 633 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Національна поліція України (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» (далі - відповідач) про стягнення 633 000,00 грн штрафу на підставі п. 9.3 Договору №197 НП про закупівлю форменого одягу (костюм (кітель, спідниця) жіночий) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) від 08.10.2019 за поставку товару неналежної якості, вартістю 3 165 000,00 грн, та стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов Договору №197 НП від 08.10.2019 поставив товар невідповідної якості, оскільки за умовами тендерної документації при проведені закупівлі товару передбачено нашиття на лівий рукав кітеля нарукавного знака «Поліція» шириною 8,0 см, проте при перевірці поставленого товару встановлено, що ширина нарукавного знаку «Поліція» у верхній частині становить 7,5 см.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» на користь Національної поліції України 316 500,00 грн штрафу, 9 495,00 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову, у зв`язку із зменшенням штрафних санкцій, судом відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, Господарським судом міста Києва встановлено, що в порушення умов Договору №197 НП від 08.10.2019 відповідач за накладною №1088 від 07.11.2019 поставив неякісний товар. Разом з цим, місцевий господарський суд, проаналізувавши обставини справи, враховував ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором та прийняв до уваги поведінку відповідача, яка протягом всього часу виявлення недоліків товару свідчила про його намагання усунути допущені порушення, добросовісність щодо заміни товару протягом 4 днів з дня висловлення позивачем відповідної вимоги, врахував розмір нарахованих штрафних санкцій на суму 633 000,00 грн пропорційно до вартості поставленого товару неналежної якості 3 165 000,00 грн, встановив відсутність доказів заподіяння збитків позивачу у зв`язку з відповідним порушенням, врахував інтереси обох сторін, дійшов висновку про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій на 50%, до 316 500,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «АЛЛЕН-БІЗНЕС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 за позовом Національної поліції України до Приватного акціонерного товариства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» про стягнення 633 000,00 грн та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на приписи п.п. 2.1 -2.4 Договору, якими визначаються вимоги щодо якості товару, а тому товар має відповідати саме цим вимогам. Відповідач за умовами Договору несе відповідальність з моменту поставки товару до підписання видаткової накладної лише за недоліки, які не могли бути виявлені під час приймання товару.

Як зазначає апелянт, згідно протоколу випробування відібрані зразки продукції відповідають вимогам ТУ У, що свідчить про їх відповідність встановленим вимогам щодо якості, передбачені п. 2.1 Договору. Невідповідність товару тендерній документації не стосується предмету доказування, оскільки згідно п. 7.1 розділу 7 Договору перевірка якості партії поставленого товару здійснюється на відповідність виключно вимогам щодо якості, які визначені у п. 2.1 розділу 2 Договору, яким така вимога щодо якості не передбачена.

Крім того, згідно положень п. 7.1 розділу 7 Договору єдиним документом, що засвідчує факт поставки неякісного товару є документ лабораторії (органу) про відповідність зразків товару (висновку, протоколу випробувань або іншого документа). Тоді як, ані Акт №10 виявлених недоліків (неякісного товару) від 13.12.2019, ані вимога №14505/09/31-2019 від 13.12.2019, ані накладна №19-06/171 від 16.12.2019 не є належними доказами, що підтверджують порушення відповідачем вимог щодо якості при поставці позивачу товару за Договором.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» у справі №910/10018/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 та поновлено Приватному підприємству «АЛЛЕН-БІЗНЕС» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.12.2020. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, пояснення до 10.12.2020.

07.12.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив Національної поліції України на апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС», згідно якого позивач просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що відбір зразків, пакування та опломбування здійснювалось у присутності представника відповідача, про що складено акт відбору зразків продукції від 07.11.2019, згідно п. 7.3 Договору. Випробування зразків відбувалось ТОВ «АКАДЕМТЕСТ» на підставі Договору від 20.11.2019 на виконання робіт №55/19. За результатами перевірки якості поставленого товару установлено невідповідність якості поставленого товару, про що складено Акт №10 виявлених недоліків (неякісного товару) від 20.09.2019. На виконання умов Договору позивачем листом від 13.12.2019 №14505/09/31-2019 було повідомлено ДП «АЛЛЕН-БІЗНЕС» про неналежне виконання умов Договору та заявлено вимогу про необхідність замінити товар належної якості. Згідно накладної від 16.12.2019 №19-06/17 товар повернуто відповідачу, в свою чергу відповідач здійснив заміну товару згідно умов Договору за накладною №1101 від 19.12.2019, що, як зазначає позивач, свідчить про визнання відповідачем, як виробником, факту поставки неякісного товару. Крім того, відповідач не надав доказів незгоди із актом виявлених недоліків №10 від 13.12.2019 та не оскаржив протокол випробування №2019.00.12.11.01 від 11.12.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М. і Ходаківської І П., які входять до складу колегії та не є головуючим (суддею-доповідачем) у відпустці з 14.12.2020 та 15.12.2020 відповідно, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/10018/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді - Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 прийнято апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/10018/20 до провадження вказаною колегією суддів.

Згідно Акту Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 з 11:30 до 14:35 здійснена термінова евакуація працівників та відвідувачів Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням інформації про мінування приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 розгляд справи №910/10018/20 призначено на 19.01.2021.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.01.2021 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні 19.01.2021 заперечив проти доводів, наведених в апеляційній скарзі та просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, колегія суддів встановила наступне.

08.10.2019 між Національній поліцією України (далі - Покупець) та Приватним підприємством «Аллен-Бізнес» (далі - Постачальник) укладений Договір № 197 НП про закупівлю форменого одягу (костюм (кітель, спідниця) жіночий) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався у 2019 році поставити Покупцю костюми (кітель, спідниця) жіночі (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) (товар), а покупець - прийняти і оплатити вказаний товар в порядку та на умовах, визначених цим договором. (а.с. 17-24).

Згідно Специфікації товару (Додаток № 1 до договору) предметом поставки є костюм (кітель, спідниця) жіночий) (ТУ У 14.1-4:2016 (зі змінами), ТУ У 14.1-36:2016 (зі змінами) у кількості 2 000 штук, ціна за одиницю 1 582,50 грн з ПДВ, всього 3 165 000,00 грн. (а.с. 25).

У Додатках №№2-3 до договору сторонами визначено ростовку товару, технічні умови. (а.с. 26-27).

Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язаний поставити Покупцю Товар, якість якого відповідає узгодженому Сторонами (зразку Товару), наданого Постачальником під час проведення процедури закупівлі, ТУ У 14.1-4:014:2016 і ТУ У 14.1-6:2016 (зі змінами) (Додаток №3 до Додаток) та законодавству України щодо показників якості такого роду/виду товарів.

Постачальник відповідає за всі недоліки Товару, які не могли бути виявлені Покупцем під час прийняття Товару (п. 2.9 Договору).

Пунктом 2.12 Договору сторони погодили, що у випадку виявлення недоліків та/або недостачі Товару, Покупцем складається Акт виявлених недоліків (недостачі) Товару, який надсилається Постачальнику в 2-денний термін з дня підписання. У разі виявлення прихованих недоліків Товару та/або його невідповідність умовам цього Договору та які були неочевидні/приховані при переданні Товару, Покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виявлення цих недоліків/невідповідностей направляє Постачальнику рекомендоване відправлення за місцезнаходженням Постачальника, вказаному у цьому Договорі, про настання таких обставин із вимогою замінити Товар (або усунути недоліки Товару). Заміна (усунення недоліків) (неякісного Товару) здійснюється Постачальником за його рахунок протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Постачальником листа (відправлення) із вимогою про заміну на Товар відповідної якості, зазначеної у цьому Договорі, або про усунення недоліків Товару.

У разі виявлення неякісного Товару в порядку визначеному у розділі VII цього Договору заміні підлягає уся партія Товару, з якої відібрано неякісний Товар (п. 2.13 Договору).

Згідно п. 5.1 Договору визначено строк поставки товару протягом 30 календарних днів включно з дати набрання чинності цього договору, за адресою покупця у місті Києві (вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115).

07.11.2019 відповідач за накладною № 1088 поставив, а позивач прийняв обумовлений товар: костюм у кількості 2 000 шт, на загальну суму 3 165 000,00 грн. (а.с. 84-86).

З метою перевірки якості партії Товару (комплектуючих Товару), поставленого за цим Договором Покупець має право передати зразки Товару незалежній акредитованій лабораторії (або акредитованому органу з підтвердженням відповідності) для проведення випробувань та отримання від такої лабораторії (органу) документа про відповідність зразків Товару (висновку, протоколу випробувань або іншого документа) умовам указаним в п. 2.1 цього Договору (далі - перевірка якості) (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п. 7.3 Договору під час приймання партії Товару за цим Договором, уповноваженим представником Покупця у присутності представника Постачальника складається Акт відбору зразка (ів) Товару, в якому зазначається інформація про асортимент (номенклатуру), обсяг партії Товару, найменування та реквізити (місцезнаходження, ідентифікаційний код) Постачальника, кількість відібраних для перевірки якості зразків (комплектуючих) Товару, а також дата, місце складання Акта відбору зразка (ів) Товару. Акт відбору зразка (ів) Товару підписується уповноваженим представником Покупця та представником Постачальника. У разі відмови представника Постачальника підписати складений Акт відбору зразка (ів) Товару, відомості про це зазначаються в Акті відбору зразка (ів) Товару. Наявність Акта відбору зразка (ів) Товару, складеного у відповідності до пунктів 7.1-7.3 цього Договору, дає право уповноваженому представнику Покупця надсилати зразки Товару для перевірки якості акредитованій (аркедитованому органу з підтвердження відповідності). Витрати, пов`язані з проведенням перевірки якості Товару, відшкодовується за рахунок Постачальника, на підставі документа про оплату послуг з перевірки якості, виданого лабораторією (органом відповідності) та надісланого Постачальнику Покупцем разом із відповідним супровідним листом (п. 7.4 Договору).

Сторони домовились, що результати перевірки якості відібраного зразка (ів) Товару розповсюджується на всю партію Товару, з якої було відібрано зразок (ки) (п. 7.5 Договору).

07.11.2019 в присутності директора ПП «АЛЛЕН-БІЗНЕС» було здійснено відбір зразків продукції костюма (кітель, спідниця) жіночий, виготовлений ПП «АЛЛЕН-БІЗНЕС» у 2019 році, розмір 4/52 в кількості 1 шт. та розмір 4/56 в кількості 1 шт. за ціною 1 582,50 грн з ПДВ за комплект. (а.с. 87).

За результатами проведеної перевірки було встановлено, про що зазначено у протоколі випробувань №2019.00.12.11.01 від 11.12.2019 ТОВ «АКАДЕМТЕСТ», з яким позивач уклав Договір №55/19 на виконання робіт (послуг) від 20.11.2019, відповідність зразків № 1 та № 2 вимогам ТУ У, при цьому зазначено, що згідно заявки-запиту: вимогами тендерної документації передбачено нашиття на лівий рукав кітеля нарукавного знака «Поліція», шириною 8,0 см, наданий зразок має ширину нарукавного знака «Поліція» у верхній частині 7,5 см. (а.с. 90-92, 93-108).

13.12.2019 складено Акт № 10 виявлених недоліків (неякісного товару), відповідно до якого визначено, що відповідно до вимог п. 2.12, 2.13 Договору №197 НП від 08.10.2019, за результатами проведеної ТОВ «Академтест», в порядку розділу 3 Договору, та за результатами проведеної перевірки партії костюмів (кітель, спідниця) жіночих у кількості 2000 штук, отриманих згідно накладної № 1088 від 07.11.2019, підлягає поверненню ПП «Аллен-Бізнес» для здійснення заміни на товар належної якості. (а.с. 109-110).

13.12.2019 позивач засобами поштового зв`язку надіслав на адресу відповідача вимогу № 14505/09/31-2019 від 13.12.2019 про неналежне виконання умов договору № 197 НП від 08.10.2019 та необхідність заміни, до вимоги додано Акт № 10 від 13.12.2019. (а.с. 113-115).

За накладною позивача №19-06/171 від 16.12.2019 відповідачу здійснено повернення товару в порядку вимоги № 14505/09/31-2019 від 13.12.2019, на підставі п. 2.13 Договору. (а.с. 116-117).

Відповідачем здійснено заміну товару згідно п. 2.12 розділу ІІ Договору та поставлено позивачу товар за накладною №1101 від 13.12.2019. (т.1, а.с. 118-120).

Приписами п. 9.3 Договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань щодо якості поставленого товару, Постачальник сплачує на користь Покупця штраф у розмірі 20% від ціни партії товару, в якій було виявлено товар неналежної якості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 5, 7 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. Якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно зі ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі у разі, якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов`язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами. Технічна специфікація не повинна містити посилання на конкретну торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі якщо таке посилання є необхідним, воно повинно бути обґрунтованим, а специфікація повинна містити вираз «або еквівалент». Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури (п. 4 ч. 4 ст. 36 зазначеного Закону).

Судом встановлено, що за умовами тендерної документації, а саме у Додатку №2 до технічної документації визначено, що нарукавний знак «Поліція» темно-синього кольору вшитий, має форму щита заввишки 9,5 см та шириною 8,0 см (у верхній частині), із зображенням восьмикутної променистої зірки світло-сірого кольору, у центрі якої розташований малий Державний Герб України блакитного та жовтого кольорів. У верхній частині знака - напис «Поліція» жовтого кольору. Уздовж контуру нарукавного знака - обрамлення світло-сірого кольору. Нарукавний знак зі зворотного боку дубльовано нитками полотном чорного кольору. (а.с. 68).

Таким чином, враховуючи те, що Договір між сторонами укладено у сфері публічних закупівель, а тому умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону, що спростовує доводи апелянта про те, що невідповідність товару тендерній документації не стосується предмету доказування.

Згідно ч. 1 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Слід зазначити, що якість товару - одна із найважливіших його ознак, оскільки «Якість - це сукупність характеристик товару, що стосуються його здатності задовольняти встановлені і передбачені потреби» (ДСТУ 2925-94).

Отже, враховуючи те, що відповідачем постановлено товар, якість якого не відповідає вимогам тендерної документації, відповідач допустив порушення взятих на себе за договором зобов`язань, а тому має нести відповідальність, передбачену умовами Договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. (ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України).

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи принцип судочинства jura novit curia - «суд знає закони», неправильна юридична кваліфікація позивачем спірних правовідносин не звільняє суди від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, відтак при розгляді даної справи суд мав самостійно визначити Закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин та надати правильну кваліфікацію цим відносинам і зобов`язанням сторін. Вказані правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц та від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №905/2419/18.

Разом з цим, відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла наступних правових висновків. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 вказав, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру неустойки до 50 %, з огляду на поведінку відповідача, заміну товару на вимогу Покупця, відсутність доказів понесення позивачем збитків через допущення відповідачем порушення зобов`язання та надмірний розмір неустойки у порівнянні із ціною Договору.

За таких обставин, підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЛЕН-БІЗНЕС» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «АЛЛЕН-БІЗНЕС».

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/10018/20.

5. Матеріали справи № 910/10018/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.01.2021.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак