СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. справа №922/2093/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Пелипенко Н.М.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Білик О.В. (адвокат, довіреність №234 від 28.12.2020р.);
від відповідача не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 05.10.2020р. (повний текст підписано 16.10.2020р.) у м. Харкові
у справі №922/2093/20 (суддя Новікова Н.А.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс», м. Харків
про стягнення 411837,40грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс», м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 411837,40грн., у тому числі:

- 252873,09грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з оплати вартості поставленої металопродукції за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., встановленого затвердженою ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 мировою угодою сторін, розрахованої за період з 22.11.2019р. до 01.05.2020р.;

- 80541,06грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості поставленої металопродукції, розрахованих за період з 22.11.2019р. до 17.06.2020р.;

- 78423,25грн. інфляційної індексації, нарахованої на заборгованість з оплати вартості поставленої металопродукції за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., розрахованої за період з грудня 2019р. до квітня 2020р.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.07.2020р. відкрито провадження у справі №922/2093/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.10.2020р. (повний текст підписано 16.10.2020р.) у справі №922/2093/20 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» були задоволені частково стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» на користь Позивача 98957,30грн. пені, 16999,97грн. - 3%річних та 30411,63грн. інфляційної індексації.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного Відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості поставленої Позивачем металопродукці за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., порядок та строки оплати заборгованості за яким встановлено мировою угодою сторін, затвердженою ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19, умови якої не виконані Відповідачем в повному обсязі. Суд зазначив, що укладена між сторонами мирова угода по відношенню до відносин, які склались між сторонами за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. щодо оплати виставлених Відповідачу рахунків №68062, №68063, №68064 від 21.08.2019р. та рахунків №68801, №68802, №68815 від 02.10.2019р. за своєю правовою природою є новацією, оскільки встановлює новий порядок та строки виконання грошового зобов`язання.

Відтак, частковість задоволення позовних вимог була зумовлена наступним:

- щодо стягнення пені суд зазначив, що Позивачем у доданому до матеріалів справи розрахунку не враховано, що умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 змінено порядок та строки оплати боргу згідно договору у розмірі 7570124,78грн., у зв`язку з чим, на переконання суду, нарахування пені за період з 22.11.2019р. до 27.02.2020р. є необґрунтованим та безпідставним;

- щодо стягнення 3% річних та інфляційної індексації суд зазначив, що нараховані суми за період з 22.11.2019р. (дата початку нарахування) до 27.02.202р. (дата прострочення оплати згідно з мирової угоди) є безпідставним, оскільки сторонами мирової угоди змінено порядок та строк оплати суми боргу, у зв`язку з чим за період з 22.11.2019р. до 27.02.2020р. заборгованість Відповідача у розмірі 7570124,78грн. не була прострочена.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», не погодившись з прийнятим рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2020р. у справі №922/2093/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. місцевий суд дійшов помилкового висновку, що мирова угода, затверджена ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 за своєю правовою природою є новацією та змінює порядок та строки оплати боргу за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., оскільки означений висновок суду суперечить змісту ст.604 Цивільного кодексу України мирова угода спрямована не на зміну первісного зобов`язання новим, а укладена лише для надання можливості Відповідачу сплати наявну у нього заборгованість без штрафних санкцій. Окрім того, Скаржник зазначив, що затверджена ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 мирова угода не є договором у цивільному/господарсько-правовому розумінні, оскільки порядок її укладення та затвердження регламентовано положеннями Господарського процесуального кодексу України, а отже застосування до неї судом норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України є безпідставним;

6.2. укладаючи з Відповідачем мирову угоду від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 Позивач не відмовлявся від свого права на нарахування в майбутньому пені, 3% річних та інфляційної індексації в разі порушення останнім своїх грошових зобов`язань за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. Напроти, мирова угода від 13.02.2020р. була укладена на підставі взаємних уступок і Відповідачу була надана можливість сплатити наявну у нього заборгованість в розмірі 7570124,78грн. без сплати штрафних санкцій за умови виконання встановленого мировою угодою графіку погашення наявної заборгованості, тоді як в разі порушення встановленого мировою угодою графіку погашення заборгованості, штрафні санкції, 3% річних та інфляційна індексація все рівно підлягають стягненню, з чим погодився Відповідач;

6.3. дійшовши висновку, що несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов`язання має місце щодо нових строків, встановлених мировою угодою, місцевий суд у своєму розрахунку нараховує пеню, 3% річних та інфляційну індексацію на інші суми та з інших дат. Окрім того, при розрахунку пені судом не були враховані обмеження п.6.3 договору поставки №16031 від 04.12.2015р.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» надано відзив на апеляційну скаргу, строк на подання якого було поновлено ухвалою суду від 11.01.2021р. За змістом відзиву на апеляційну скаргу Відповідач проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду та зазначає, що судом першої інстанції було вірно проведено власні розрахунки за вказані періоди прострочення та надано вірну правову оцінку затвердженій ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 мировій угоді сторін.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 06.11.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В.

9. Ухвалою від 11.11.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/2093/20, а ухвалою від 24.11.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 09.12.2020р., з подальшим оголошенням перерви у судовому засіданні до 11.01.2021р., про що сторони були повідомлені ухвалою суду від 09.12.2020р.

10. Розпорядженням виконуючого обов`язків керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці члена судової колегії, судді Стойки О.В., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Пелипенко Н.М., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021р. у справі №922/2093/20.

11. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021р. у справі №922/2093/20 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до 20.01.2021р. об 11.00.

12. Враховуючи викладене в п.п.8-11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пелипенко Н.М., Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

13. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

14. Представник Скаржника у судове засідання 20.01.2021р. з`явився, підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду, повідомивши, що перемовини з Відповідачем про врегулювання спору не дали результату.

Представник Відповідача у судове засідання 20.01.2021р., попри належне повідомлення, не з`явився, про причини неявки не повідом, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

15. Відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

16. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 04.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» (наразі Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна») (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» (Покупець) було укладено договір поставки №16031 (а.с.а.с.25-30 т.1 договір), відповідно до умов п.1.1. якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити металопродукцію в кількості, передбаченій специфікаціями. Строк та умови поставки, номенклатура, технічні вимоги до товару, кількість, ціна, визначається специфікацією замовленням, що є додатком №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Ціни вказані в специфікації є дійсними протягом 7 робочих днів від дати її оформлення.

Умовами п.1.2 договору поставки №16031 від 04.12.2015р. визначено терміни виконання замовлення та поставки товару за узгодженими специфікаціями.

17. Відповідно до п.2.1 означеного договору, для поставки товару за цим договором використовуються наступні умови, якщо інше не погоджено сторонами у специфікації:

2.1.1. FCA станція Запоріжжя-Ліве, Придніпровської залізниці, для поставок залізничним транспортом;

Датою поставки вважається дата штемпеля станції Запоріжжя-Ліве, що проставлена на виданій Постачальнику квитанції про прийняття вантажу для перевезення (залізнична накладна). Якщо інше не встановлено сторонами у специфікації, при постачанні залізничним транспортом, усі витрати понесені Постачальником у зв`язку з доставкою Товару до станції призначення (залізничний тариф, охорона вантажу та інше) включаються в рахунок-фактуру окремим рядком та повинні бути сплачені Покупцем в повному обсязі.

2.1.2. FCA Публічне акціонерне товариство «Дніпроспецсталь», м. Запоріжжя, вул. Теплічна, 8 для поставок автомобільним транспортом. Покупець зобов`язаний надати транспорт для завантаження протягом 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження. Відвантаження товару здійснюється за умови повної оплати товару. Датою поставки вважається дата передачі товару на складі Постачальника, що вказана в автотранспортній накладній.

2.1.3. Умови поставки, що вказані у специфікації мають перевагу перед умовами, що вказані в договорі. Умови поставки товару викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення міжнародних термінів Інкотермс (в редакції 2010р.), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

18. Згідно з п.3.1. договору поставки, якщо інший порядок не узгоджений сторонами, розрахунки за цим договором здійснюються в наступному порядку:

Після узгодження та підписання сторонами специфікації, Постачальник виставляє рахунок із зазначенням суми загальної вартості партії товару. У рахунку Постачальник вказує номер специфікації, найменування товару, припустиму до постачання кількості товару, ціну за 1тн. по позиції, загальну вартість по позиції та суму до оплати. Протягом 7 банківських днів від дати виставлення рахунку Покупець зобов`язаний здійснити авансовий платіж в розмірі 100% суми, зазначеної в рахунку простим банківським переказом на поточний рахунок Постачальника, що вказаний в рахунку. У разі не оплати протягом 7 банківських днів з моменту виставлення рахунку, Покупець втрачає право посилатися на нього, як на підтвердження рівня цін, а Постачальник має право анулювати Специфікації, згідно яких виставлено рахунок. Датою виставлення рахунку вважається дата, що зазначена в рахунку на передплату.

Сторони погодили, що при оплаті товару у призначенні платежу в платіжному дорученні Покупець має вказувати номер договору, специфікації, рахунка, згідно якого здійснюється оплата, а також направляє Постачальнику електронне або факсимільне повідомлення, в якому вказує кількість та асортимент товару, за який здійснена передплата. У разі отримання оплати з неповною інформацією щодо призначення платежу, строк виконання зобов`язання Постачальника із поставки товару може бути збільшений на період часу, який потрібен для з`ясування призначення платежу. У разі, якщо Покупець, що має декілька грошових зобов`язань, не конкретизує заборгованість, яку він погашає поточним платежем, Постачальник має право зарахувати отриманий платіж в рахунок погашення будь-якого грошового зобов`язання Покупця перед Постачальником по цьому договору.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

У зв`язку зі зміною цін на сировину, енергоносії та інше, Постачальник має право робити перегляд цін, повідомивши про це Покупця у письмовому вигляді не менш, ніж за 10 днів до введення нових цін та подальшого узгодження сторонами нових специфікацій. Після зарахування авансового платежу на рахунок Постачальника ціна за оплачений товар не змінюється.

19. Відповідно до п.3.2 договору поставки встановлено, що товар вважається прийнятим Покупцем і зданим Постачальником при наявності таких документів: товарно-транспортна накладна (ТТН) при поставці автомобільним транспортом за умови надання бланків ТТН перевізником, або автотранспортна накладна; залізнична накладна; сертифікат якості; рахунок-фактура.

20. Згідно з п.3.3. означеного договору, ціна за одиницю виміру товару узгоджується специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Загальна сума договору складається з суми вартості усіх узгоджених сторонами специфікацій та орієнтовно складає 30000000,00грн., у тому числі ПДВ 5000000,00грн.

21. Як встановлено у п.6.3 договору, за прострочення в оплаті товару Постачальник не несе відповідальність за прострочення поставки товару, а Покупець виплачує Постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення оплати, але не більше 8% суми простроченого платежу.

22. Пунктом 8.1 договору поставки передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р. включно. У випадку, якщо протягом тридцяти календарних днів до моменту закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, цей строк щоразу автоматично пролонгується на один рік.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.8.2. договору).

23. Місцевим судом встановлено, що на виконання умов договору поставки №16031 від 04.12.2015р. сторонами були підписані:

- специфікація-замовлення № від 13.08.2019р. (а.с.31 т.1), на підставі якої Позивачем були виставлені рахунок на передплату №68062 від 21.08.2019р. в сумі 442200,00грн. (а.с.34 т.1) та рахунок на доплату №68801 від 01.10.2019р. в сумі 465274,80грн. (а.с.37 т.1) сума доплати становить 23074,80грн.;

- специфікація-замовлення № від 20.08.2019р. (а.с.32 т.1), на підставі якої Позивачем були виставлені рахунок на передплату №68063 від 21.08.2019р. в сумі 4860000,00грн. (а.с.35 т.1) та рахунок на доплату №68802 від 01.10.2019р. в сумі 5057424,00грн. (а.с.38 т.1) - сума доплати становить 197424,00грн.;

- специфікація-замовлення № від 20.08.2019р. (а.с.33 т.1), на підставі якої позивачем були виставлені рахунок на передплату №68064 від 21.08.2019р. в сумі 14328120,00грн. (а.с.36 т.1) та рахунок на доплату №68815 від 02.10.2019р. в сумі 13765976,40грн. (а.с.39 т.1) (зазначається в позовній заяві 13565780,40грн.) сума надлишкової сплати становить 562143,60грн.

Відповідно до підписаних специфікацій Позивач відвантажив Товариству з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» металопродукцію на загальну суму 19288675,20грн. (зазначається в позовній заяві 19088479,20грн.), що вбачається також з наданих до матеріалів справи видаткових, автотранспортних та залізничних накладних (а.с.а.с.56-101 т.1).

24. З наявних в матеріалах справи банківських виписок по рахунку Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (а.с.а.с.40-55 т.1) вбачається, що Відповідач протягом 23.08.2019р. 31.10.2019р. здійснив оплату за поставлений товар частково, на загальну суму 11739400,00грн. Таким чином, станом на 22.11.2019р. сума заборгованості за поставлену металопродукцію за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., враховуючи зазначену Позивачем суму оплати за рахунком №68815 від 02.10.2019р., склала 7349079,20грн., а саме:

- за рахунком №68062 від 21.08.2019р. заборгованість в сумі 221100,00грн. (оплата 23.08.2019р. в сумі 221100,00грн.);

- за рахунком №68801 від 01.10.2019р. заборгованість в сумі 23074,80грн. (оплата не здійснювалась);

- за рахунком №68063 від 21.08.2019р. заборгованість в сумі 1381000,00грн. (оплати 23.08.2019р., 27.08.2019р., 17.09.2019р. та 31.10.2019р. в загальній сумі 3479000,00грн.);

- за рахунком №68802 від 01.10.2019р. заборгованість в сумі 197424,00грн. (оплата не здійснювалась);

- за рахунком №68064 від 21.08.2019р. (враховуючи рахунок №68815 від 02.10.2019р.) заборгованість в сумі 5526480,40грн. (оплати 23.08.2019р., 29.08.2019р., 03.09.2019р., 10.09.2019р. та 04.10.2019р. в загальній сумі 8039300,00грн.).

25. Місцевим судом встановлено, що відповідно до п.2.1.1 договору поставки №16031 від 04.12.2015р. Відповідач зобов`язаний також відшкодувати Позивачу витрати зі сплаті залізничного тарифу при доставці відвантаженої металопродукції залізничним транспортом, які відповідно до рахунків №4260708 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260709 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260710 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260711 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260712 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260713 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260714 від 30.09.2019р. в сумі 24638,82грн., №4260715 від 30.09.2019р. в сумі 24438,08грн. та №4261759 від 31.10.2019р. в сумі 24135,76грн. (а.с.а.с.102-109, 112 т.1), пред`явлених до сплати, разом складають 221045,58грн.

26. Відтак, станом на 21.11.2019р. загальна сума заборгованості за поставлену металопродукцію за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. та відшкодування вартості залізничного тарифу склала 7570124,78грн.

27. У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. щодо повної та своєчасної оплати поставленої Позивачем продукції/відшкодування залізничного тарифу, Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою №1-31/19 від 21.11.2019р. (а.с.а.с.126-135 т.1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс», в якій просило суд стягнути з останнього заборгованість в розмірі 7349079,20грн., пеню в розмірі 603212,33грн., 3% річних в розмірі 55833,60грн., вартість залізничного тарифу в розмірі 221045,58грн., що загалом складало 8229170,71грн. (розраховано Позивачем станом на 21.11.2019р.)

28. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. (а.с.141 т.1) у справі №922/3895/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» про стягнення 8229170,71грн. затверджено мирову угоду, укладену сторонами 23.12.2019р. (а.с.140 т.1).

28.1. Відповідно до п.1 мирової угоди, сторони домовились, що підписанням останньої Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» визнає заборгованість за відвантажену металопродукцію у розмірі 7349079,20 грн. з ПДВ, пеню у розмірі 603212,33грн., 3% річних у розмірі 55833,60грн. та вартість залізничного тарифу у розмірі 221045,58грн., що є предметом розгляду справи №922/3895/19.

28.2. Згідно з п.2 затвердженої судом мирової угоди у справі №922/3895/19, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» зобов`язується перерахувати на рахунок Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» заборгованість за відвантажену металопродукцію у розмірі 7349079,20грн. з ПДВ, та вартість залізничного тарифу у розмірі 221045,58грн. з ПДВ (загальна сума 7570124,78грн. з ПДВ) за наступним графіком:

- з 08.01.2020р. по 30.01.2020р. 2000000,00грн.;

- з 03.02.2020р. по 27.02.2020р. 2700000,00грн.;

- з 02.03.2020р. по 30.03.2020р. 2870124,78грн.

28.3. У п.3 затвердженої судом мирової угоди зазначено, що відповідно до ст.129-130 Господарського процесуального кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» зобов`язується перерахувати на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», судовий збір у сумі 61718,78грн. (що складає 50% від суми оплаченого Приватним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» судового збору в розмірі 123437,56грн.) протягом п`яти календарних днів з дати затвердження мирової угоди Господарським судом Харківської області.

28.4. Відповідно до п.5 затвердженої судом мирової угоди у справі №922/3895/19, сторони погодили, що у разі порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» зобов`язань, передбачених п.2 та п.3 мирової угоди, у примусовому порядку на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» суми, зазначені в п.1 даної мирової угоди.

Пункт 5 мирової угоди не застосовується у випадку належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» умов даної мирової угоди (п.6 затвердженої мирової угоди).

29. Згідно з наявною в матеріалах справи випискою по банківському рахунку Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (а.с.а.с.146-157 т.1), за період з 30.01.2020р. до 30.04.2020р. Відповідачем частково здійснювалась оплата наявної заборгованості, а саме:

- 30.01.2020р. в сумі 2000000,00грн. (за рахунком №68064 від 21.08.2019р.);

- 27.02.2020р. в сумі 500000,00грн. (за мировою угодою до договору №16031 від 04.12.2015р.);

- 06.03.2020р. в сумі 2200000,00грн. (за мировою угодою до договору №16031 від 04.12.2015р.);

- 10.04.2020р. в сумі 200000,00грн. (за мировою угодою до договору №16031 від 04.12.2015р.);

- 13.04.2020р. в сумі 300000,00грн. (за мировою угодою до договору №16031 від 04.12.2015р.);

- 30.04.2020р. в сумі 80000,00грн. (за мировою угодою до договору №16031 від 04.12.2015р.).

Як зазначає Позивач та Відповідачем не заперечується, оплата, здійснена 27.02.2020р. в сумі 500000,00грн., 06.03.2020р. в сумі 2200000,00грн., 10.04.2020р. в сумі 200000,00грн., 13.04.2020р. в сумі 300000,00грн. та 30.04.2020р. в сумі 80000,00грн., зарахована в погашення заборгованості останнього за рахунком №68064 від 21.08.2019р.

30. Станом на 17.06.2020р., враховуючи проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» часткових оплат, загальна сума заборгованості за поставлену металопродукцію за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. та відшкодування вартості залізничного тарифу склала 2290124,78грн.

31. Матеріали справи свідчать, що Приватним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», враховуючи порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» взятого на себе обов`язку щодо повної оплати заборгованості у строки, передбачені мировою угодою, подано до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву про примусове виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 (а.с.а.с.21-23 т.1), на підставі чого 06.05.2020р. державним виконавцем означеного відділу державної виконавчої служби було винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження №61973671 (а.с.24 т.1).

32. Вказані в п.п.16-31 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

33. Враховуючи нездійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» свого обов`язку з повного та своєчасного розрахунку за отриману продукцію за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» звернулось до суду з вимогами про стягнення з останнього 411837,40грн., у тому числі 252873,09грн. пені, розрахованої за період з 22.11.2019р. до 01.05.2020р., 80541,06грн. - 3% річних, розрахованих за період з 22.11.2019р. до 17.06.2020р. та 78423,25грн. інфляційної індексації, розрахованої за період з грудня 2019р. до квітня 2020р.

34. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють відносини з відповідальності за невиконання грошових зобов`язань.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

35. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

36. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань з оплати вартості поставленої металопродукції за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.6.3 цього договору.

37. Суб`єктивне право вимоги на застосуванні наслідків прострочення виконання спірного грошового зобов`язання, на захист якого спрямовано заявлений позов, ґрунтується на договорі поставки №16031 від 04.12.2015р. Беручи до уваги правову природу означеного договору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

38. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

39. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов`язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки. Наразі, отримання цих коштів в межах таких зобов`язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.5 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов`язку щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

40. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

41. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

42. Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що в даному випадку затверджена ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 мирова угода, п.1 якої Відповідачем визнано заборгованість за відвантажену металопродукцію, пеню, 3% річних та вартість залізничного тарифу, не є новацією в розумінні ст.604 Цивільного кодексу України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №920/115/18 від 25.10.2019р.), оскільки укладання та затвердження такої мирової угоди не змінило правову природу виниклого на підставі договору поставки №16031 від 04.12.2015р. грошового зобов`язання та не припинило існування такого зобов`язання з оплати визначеної заборгованості.

42.1.Дійсно, затвердженою мировою угодою від 13.02.2020р. сторони фактично встановили графік оплати Відповідачем наявної та визнаної ним заборгованості за відвантажену металопродукцію та вартість залізничного тарифу, належне виконання якого зумовлювало звільнення останнього від сплати нарахованої пені та 3% річних. Таким чином, єдиним визначеним сторонами і затвердженим судом наслідком дотримання Відповідачем графіку погашення заборгованості є виникнення у останнього підстави для звільнення від сплати визначених та визнаних сум 3% та пені.

42.2. Своєю чергою, умовами п.5 мирової угоди сторони погодили, що неналежне виконання Відповідачем такої мирової угоди має наслідком стягнення з останнього заборгованості за відвантажену металопродукцію, пені, 3% річних, вартості залізничного тарифу та судового збору.

42.3. Безвідносно до умов дотримання/недотримання визначеного графіку, сторони за мировою угодою не змінили визначений за договором поставки момент виникнення грошових зобов`язань для Покупця (такий, що настав на момент затвердження мирової угоди) та не змінили статус грошового зобов`язання Покупця з «заборгованості» тобто вже простроченого у виконанні (в платежі).

42.4. Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про те, що укладена між сторонами мирова угода по відношенню до відносин, які склались між сторонами за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. щодо оплати виставлених Відповідачу рахунків №68062, №68063, №68064 від 21.08.2019р. та рахунків №68801, №68802, №68815 від 02.10.2019р. за своєю правовою природою є новацією, колегія апеляційного суду вважає помилковим.

43. Відтак, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення розрахунку за поставлений товар, відшкодування вартості залізничного тарифу на умовах, передбачених договором поставки №16031 від 04.12.2015р. Нездійснення такого розрахунку є порушенням відповідного грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу. Своєю чергою, враховуючи порушення Відповідачем графіку розрахунків, встановлених п.2 мирової угоди від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19, останній не мав підстав і розраховувати на звільнення від сплати визначеної умовами мирової угоди сум 3% річних та пені, які виступають предметом примусового виконання у виконавчому провадженні (п.31 цієї постанови) та не охоплюються розглядуваними позовними вимогами.

44. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.6.3 договору поставки №16031 від 04.12.2015р.

Своєю чергою, місцевий суд зазначивши, що затверджена мирова угода від 13.02.2020р. у справі №922/3895/19 є новацією, дійшов неправильного висновку про відсутність прострочення Відповідачем зобов`язань за договором поставки №16031 від 04.12.2015р. за період з 22.11.2019р. до 27.02.2020р. та відмовив у задоволені позовних вимог в цій частині.

45. Перевіривши розрахунок заявлених позовних вимог в контексті викладеного в п.п.42-44 цієї постанови, судова колегія зазначає наступне:

45.1. Щодо стягнення заявленої суми пені, нарахованої за період з 22.11.2019р. до 04.02.2020р. на заборгованість за рахунками №68062, №68063, 68064 від 21.08.2019р. та за період з 22.11.2019р. до 01.05.2020р. за рахунками №68801, №68802 від 01.10.2019р. (розрахунок Позивача а.с.а.с.16, 17, 19, 20 т.1) суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок Відповідача окрім суми заборгованості сплатити пеню за весь період прострочення до повної оплати узгодженої суми заборгованості співвідноситься з визначенням періоду нарахування, сплив якого припиняє нарахування пені, що регламентується ч.6 ст.232 Господарського кодексу України. Виходячи з встановленого ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України порядку нарахування пені (за кожен день прострочення) та ст.253 Цивільного кодексу України враховуючи зазначені Позивачем строки виконання зобов`язань з оплати до 03.09.2019р. та до 30.10.2019р. включно, проти яких Відповідач не заперечує, нарахування пені за рахунками №68062, №68063, 68064 від 21.08.2019р. (строк оплати до 03.09.2019р., перший день прострочення 04.09.2019р.) обмежується 04.03.2020р. (через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано), а за рахунками №68801, №68802 від 01.10.2019р. (строк оплати до 30.10.2019р., перший день прострочення 31.10.2019р.) обмежується 01.05.2020р. Своєю чергою, днем початку здійснення розрахунку визначено 22.11.2019р. (дата до якої здійснювався попередній розрахунок штрафних санкцій, враховуючи первісне звернення до суду з позовною заявою у справі №922/3895/19 - 21.11.2019р.).

Враховуючи наведе, сума належної до стягнення пені за розрахунком суду апеляційної інстанції, враховуючи передбачені в п.6.3 договору обмеження (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення оплати, але не більше 8% суми простроченого платежу), становить:

- за рахунком №68062 від 21.08.2019р. на суму залишку заборгованості 221100,00грн. (8% суми простроченого платежу - 17688,00грн.), розрахованої за період з 22.11.2019р. до 04.02.2020р. 12608,67грн.;

- за рахунком №68801 від 01.10.2019р. на суму заборгованості 23074,80грн. (8% суми простроченого платежу - 1845,90грн.), розрахованої за період з 22.11.2019р. до 01.05.2020р. 2439,37грн. (застосовується обмеження та підлягає стягненню 1845,90грн.);

- за рахунком №68063 від 21.08.2019р. на суму залишку заборгованості 1381000,00грн. (8% суми простроченого платежу - 110480,00грн.), розраховується за період з 22.11.2019р. до 04.02.2020р. 78754,32грн.;

- за рахунком №68802 від 01.10.2019р. на суму заборгованості 197424,00грн. (8% суми простроченого платежу - 15793,92грн.), розраховується за період з 22.11.2019р. до 01.05.2020р. 20870,79грн. (застосовується обмеження 15793,92грн.);

- за рахунком №68064 від 21.08.2019р. на суму залишку заборгованості 5526480,40грн. (8% суми простроченого платежу - 442118,43грн.), розраховується за період з 22.11.2019р. до 29.01.2020р. 294472,17грн. та на суму залишку заборгованості (після оплати 30.01.2020р.) 3526480,40грн. (8% суми простроченого платежу - 282118,43грн.), розраховується за період з 30.01.2020р. до 04.02.2020р. 13200,21грн. Всього за рахунком 307672,38грн.

Всього нарахована до стягнення пеня в сумі 416675,19грн., проте враховуючи межі заявлених позовних вимог та приписи ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, стягненню з Відповідача підлягає пеня в сумі 252873,09грн. Безпідставно відмовлено судом першої інстанції у задоволені 153915,79грн. пені.

45.2. Щодо стягнення 3% річних, нарахованих за період з 22.11.2019р. до 17.06.2020р. на суму заборгованості, що включає заборгованість за поставлену металопродукцію та відшкодування вартості залізничного тарифу (розрахунок Позивача а.с.18 т.1), суд апеляційної інстанції зазначає, що Позивачем при здійснені розрахунку було помилково включено день фактичної сплати суми заборгованості до періоду часу, за який здійснювалось нарахування (оплата 30.04.2020р.). Відтак, за період з 22.11.2019р. до 17.06.2020р. сума належних до стягнення 3% річних, враховуючи часткові оплати Відповідача, становить:

- за період з 22.11.2019р. до 29.01.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 7570124,78грн. (69 днів прострочення) 42931,94грн. (7570124,78 х 3 х 69 / 365 / 100);

- за період з 30.01.2020р. до 26.02.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 5570124,78грн. (28 днів прострочення) 12818,92грн. (5570124,78 х 3 х 28 / 365 / 100);

- за період з 27.02.2020р. до 05.03.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 5070124,78грн. (8 днів прострочення) 3333,78грн. (5070124,78 х 3 х 8 / 365 / 100);

- за період з 06.03.2020р. до 09.04.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 2870124,78грн. (35 днів прострочення) 8256,52грн. (2870124.78 х 3 х 35 / 365 / 100);

- за період з 10.04.2020р. до 12.04.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 2670124,78грн. (3 дні прострочення) 658,39грн. (2670124,78 х 3 х 3 / 365 / 100);

- за період з 13.04.2020р. до 29.04.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 2370124,78грн. (17 днів прострочення) 3311,68грн. (2370124.78 х 3 х 17 / 365 / 100);

- за період з 30.04.2020р. до 17.06.2020р. на залишок заборгованості в розмірі 2290124,78грн. (49 днів прострочення) 9223,24грн. (2290124,78 х 3 х 49 / 365 / 100).

Всього підлягає стягненню з Відповідача 3% річних в сумі 80534,47грн., тоді як безпідставно відмовлено судом першої інстанції у задоволені 3% річних в сумі 63534,50грн.

45.3. Щодо стягнення інфляційної індексації, нарахованої за період з грудня 2019р. по квітень 2020р. на суму заборгованості, що включає заборгованість за поставлену металопродукцію та відшкодування вартості залізничного тарифу (розрахунок Позивача а.с.18 т.1), суд апеляційної інстанції зазначає, що Позивачем при здійсненні розрахунку вірно враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, тоді як безпідставно не включено в розрахунок періоди часу, в яких індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому, судова колегія зауважує, що зі змісту п.6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистки №265 від 27.07.2007р., вбачається, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. У разі здійснення боржником часткових платежів в перебігу загального періоду нарахування інфляційної індексації з моменту виникнення боргу і до моменту її повного погашення (у розглядуваному випадку до моменту звернення до суду), кредитор управнений вимагати стягнення інфляційної індексації у загальному розмірі, що розраховується як сума інфляційних індексації, визначених відносно кожної частини первісної суми боргу за період з моменту початку прострочення до моменту погашення відповідної частини, а отже змінюється лише дата кінця періоду прострочення у порівнянні для кожної суми часткової оплати, тоді як початок перебігу прострочення у них один.

Відтак, за період з грудня 2019р. до квітня 2020р. сума належної до стягнення інфляційної індексації, враховуючи часткові оплати Відповідача, становить:

- за грудень 2019р. на залишок заборгованості в розмірі 2000000,00грн. (сплачену 30.01.2020р.) в сумі -4000,00грн., де індекс інфляції 99,8%;

- за період з грудня 2019р. до січня 2020р. на залишок заборгованості в розмірі 500000,00грн. (сплачену 27.02.2020р.) в сумі -2,00грн., де сукупний індекс інфляції 99,9% (грудень 2019р. - 99,8%, січень 2020р. - 100,2%);

- за період з грудня 2019р. до лютого 2020р. на залишок заборгованості в розмірі 2200000,00грн. (сплачену 06.03.2020р.) в сумі -6608,77грн., де сукупний індекс інфляції 99,7% (грудень 2019р. - 99,8%, січень 2020р. - 100,2%, лютий 2020р. - 99,7%);

- за період з грудня 2019р. до березня 2020р. на залишок заборгованості в розмірі 580000,00грн. (сплачену частинами 10.04.2020р., 13.04.2020р. та 30.04.2020р.) в сумі 2883,75грн., де сукупний індекс інфляції 100,5% (грудень 2019р. 99,8%, січень 2020р. 100,2%, лютий 2020р. 99,7%, березень 2020р. 100,8%);

- за період з грудня 2019р. до квітня 2020р. на залишок заборгованості в розмірі 2290124,78грн. (несплачену на час звернення до суду) в сумі 29798,54грн., де сукупний індекс інфляції 101,3% (грудень 2019р. 99,8%, січень 2020р. 100,2%, лютий 2020р. 99,7%, березень 2020р. 100,8%, квітень 2020р. 100,8%).

Всього підлягає стягненню з Відповідача інфляційної індексації в сумі 22071,52грн. Своєю чергою, місцевим судом в порушення приписів ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України було помилково розраховано заявлену до стягнення інфляційну індексацію за період до червня 2020р., внаслідок чого останній безпідставно стягнув з Відповідача її розмір в сумі 8340,11грн.

46. З огляду на викладені в п.п.42-45 цієї постанови міркування та допущені місцевим судом порушення норм матеріального права, керуючись п.4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про часткове скасування рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2020р. у справі №922/2093/20 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача інфляційної індексації в сумі 8340,11грн. та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 153915,79грн. та 3% річних в сумі 63534,50грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову/задоволення відповідної частини позовних вимог та часткове задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

47. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду зумовлює розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги між сторонами пропорційно задоволених вимог за результатами апеляційного перегляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2020р. (повний текст підписано 16.10.2020р.) у справі №922/2093/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2020р. (повний текст підписано 16.10.2020р.) у справі №922/2093/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс», м. Харків інфляційної індексації в сумі 8340,11грн. та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 153915,79грн. та 3% річних в сумі 63534,50грн., у зв`язку з чим викласти п.2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

« 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд. 4, ідентифікаційний код 30428944) на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, ідентифікаційний код 00186536) 355479,08грн. за договором поставки №16031 від 04.12.2015р., з яких 252873,09грн. пені, 80534,47грн. - 3% річних та 22071,52грн. інфляційної індексації, а також 5332,19грн. судових витрат зі сплати судового збору.»

3. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2020р. (повний текст підписано 16.10.2020р.) у справі №922/2093/20 залиши без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд. 4, ідентифікаційний код 30428944) на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, ідентифікаційний код 00186536) 7998,29грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.01.2021р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 21.01.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя Н.М. Пелипенко

Надіслано судом до ЄДРСР 21.01.2021р.