ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 914/2172/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В.-головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В.Ю.,розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 (колегія суддів: Орищин Г. В., Желік М. Б., Мирутенко О. Л.) і ухвалу Господарського суду Львівської області від 31.08.2020 (суддя Бортник О. Ю.) у справі

за позовом першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3, поданого в інтересах держави в особі Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут для усіх" про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. До Господарського суду Львівської області звернувся перший заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Солонківської сільської ради із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) "Добробут для усіх" про:

- розірвання договору оренди землі від 23.08.2016, укладеного між Поршнянською сільською радою та ТзОВ "Добробут для усіх" щодо земельної ділянки, загальною площею 1,7220 га, кадастровий номер :01:002:0342, розташованої в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області;

- розірвання договору оренди землі від 23.08.2016, укладеного між Поршнянською сільською радою та ТзОВ "Добробут для усіх" щодо земельної ділянки, загальною площею 0,2754 га, кадастровий номер :01:002:0344, розташованої в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області;

- розірвання договору оренди землі від 23.08.2016, укладеного між Поршнянською сільською радою та ТзОВ "Добробут для усіх" щодо земельної ділянки, загальною площею 2,5422 га, кадастровий номер :01:002:0343, розташованої в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області;

- розірвання договору оренди землі від 23.08.2016 (зі змінами), укладеного між Поршнянською сільською радою та ТзОВ "Добробут для усіх" щодо земельної ділянки, загальною площею 1,0704 га, кадастровий номер :01:002:0432, розташованої в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області;

- зобов`язання ТзОВ "Добробут для усіх" повернути згідно з актом приймання-передачі земельну ділянку площею 1,7220 га кадастровий номер :01:002:0342, розташовану в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області у володіння Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому вона одержана в оренду;

- зобов`язання ТзОВ "Добробут для усіх" повернути згідно з актом приймання-передачі земельну ділянку площею 0,2754 га, кадастровий номер :01:002:0344, розташовану в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області у володіння Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому вона одержана в оренду;

- зобов`язання ТзОВ "Добробут для усіх" повернути згідно з актом приймання-передачі земельну ділянку площею 2,5422 га, кадастровий номер :01:002:0343, розташовану в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області у володіння Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому вона одержана в оренду;

- зобов`язання ТзОВ "Добробут для усіх" повернути згідно з актом приймання-передачі земельну ділянку площею 1,0704 га, кадастровий номер :01:002:0432, розташовану в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області у володіння Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому вона одержана в оренду.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач систематично порушує свої зобов`язання за цими договорами та не сплачує орендної плати, а також відмовляється підписувати угоди про розірвання відповідних договорів оренди.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.08.2020 позовну заяву і додані до неї документи було повернуто першому заступнику керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4. Постановлячи ухвалу, суд виходив з наступного:

1) із заявлених прокурором позовних вимог та позовних матеріалів вбачається, що прокурором порушено правила об`єднання позовних вимог, а саме:

- договори оренди землі, які позивач просить розірвати, є різними договорами, що не пов`язані між собою ані підставами виникнення, ані поданими доказами;

- розірвання кожного із чотирьох договорів оренди землі та зобов`язання повернення земельних ділянок по цих договорах обґрунтовується різними доказами, кожен з яких стосується іншого договору;

- позовні вимоги про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки за відповідним договором є основною та похідною. В той же час, основні та похідні вимоги прокурора по чотирьох різних договорах не залежать одна від одної та мають різні підстави виникнення;

2) розгляд господарським судом окремих чотирьох спорів у строк, що встановлений для розгляду одного спору, утруднить розгляд справи та забезпечення виконання судом завдань і основних засад господарського судочинства, передбачених у статті 2 ГПК України;

3) повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків, а саме, після роз`єднання позовних вимог.

5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

6. Заступник керівника Львівської обласної прокуратури у касаційній скарзі просить постанову та ухвалу попередніх судових інстанцій скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

7. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

8. Скаржник наголошує, що заявлені позовні вимоги стосуються одних і тих же осіб, пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами в частині необхідності встановлення обставин порушення умов договорів. Також заявлені вимоги об`єднані одним і тим самим способом захисту прав позивача.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

9. Відзивів від інших учасників справи не надходило.

Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

10. Згідно з частиною 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

11. Тобто, зазначеною нормою процесуального права передбачено право позивача пред`явити позов до кількох відповідачів, об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

12. Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

13. Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

14. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

15. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

16. Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

17. За замістом частини 1 статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами; (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

18. Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині 1 статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

19. Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

20. Аналіз пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України у системному зв`язку з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

21. Отже, приписи частини 6 статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

22. Як встановлено судами при розгляді матеріалів позовної заяви, її подано стосовно чотирьох різних договорів оренди землі: від 23.08.2016 щодо земельної ділянки, загальною площею 1,7220 га, кадастровий номер :01:002:0342, від 23.08.2016 щодо земельної ділянки, загальною площею 0,2754 га кадастровий номер :01:002:0344, від 23.08.2016 щодо земельної ділянки, загальною площею 2,5422 га, кадастровий номер :01:002:0343, від 23.08.2016 щодо земельної ділянки, загальною площею 1,0704 га, кадастровий номер :01:002:0432, тобто ці договори є самостійними правочинами, кожен з яких стосується окремо сформованої земельної ділянки та встановлює окрему орендну плату. Ці договори не пов`язані між собою ані підставами виникнення, ані поданими доказами.

23. Необхідність розірвання зазначених договорів з мотиву несплати орендних платежів прокурор підтверджує різними доказами, кожен з яких стосується відповідного договору (чотири різні договори оренди землі, чотири різні акти приймання-передачі земельних ділянок, різні викопіювання з генерального плану, різні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, різні свідоцтва на право власності тощо).

24. При цьому одна із земельних ділянок, які перебували в оренді, була поділена на дві самостійні земельні ділянки, у зв`язку з чим до цього договору оренди вносились відповідні зміни

25. Враховуючи, що вимоги, заявлені прокурором в одній позовній заяві не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами і вимоги про розірвання договорів оренди не співвідносяться між собою як основні та похідні, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно повернув позовну заяву на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

26. Скаржник наголошує, що з наданої ним довідки про суми нарахувань, сплати та розрахунок заборгованості по договорах оренди з ТОВ "Добробут для усіх" станом на 01.06.2020 вбачається, що розрахунок здійснено відносно всіх договорів оренди, оскільки орендодавець не диференціює надходження орендної плати за якимось конкретним договором, а визначає факт її ненадходження в цілому. При цьому скаржник посилається на постанови Львівського окружного адміністративного суду у справах від 05.12.2017 № 813/4020/17, від 28.10.2018 № 1340/3768/18 де судом стягнуто податкову заборгованість, яка виникла у товариства за спірними договорами.

27. Проте колегія суддів зазначає, що податкова заборгованість у вищезазначених справах стягувалася на підставі положень Податкового кодексу України, тоді як у справі, яка переглядається, позов подано, зокрема, на підставі статті 141 Земельного кодексу України, де серед підстав припинення права користування земельною ділянкою визначено систематичну несплату орендної плати, тобто обґрунтовуючи підстави розірвання договору орендодавцю слід довести систематичність несплати орендних платежів щодо окремого договору з урахуванням визначеної у договорі суми орендної плати.

28. Посилання скаржника на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 905/2043/18 (позов про стягнення заборгованості за договорами про закриття кредитної лінії), від 29.10.2019 у справі № 902/434/19 (позов про скасування рішень державних реєстраторів), від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18 (позов про стягнення заборгованості за кредитними договорами), від 31.10.2019 у справі № 922/1359/19 (позов про визнання недійсними договорів, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності) не береться до уваги, оскільки у цих справах інші предмети позовів, інші підстави позовів, докази та відповідно інші встановлені судами обставини за яких Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушення правил об`єднання позовних вимог.

29. З урахуванням викладеного, а також меж перегляду справи в суді касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у справі прийнято із додержанням норм процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

31. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанцій - без змін.

Судові витрати

32. Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 і ухвалу Господарського суду Львівської області від 31.08.2020 у справі № 914/2172/20 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич