ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" січня 2021 р. м. Київ Справа № 911/35/21

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву б/н від 22.01.2021 (вх. № 20/21 від 22.01.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» про вжиття заходів забезпечення позову

встановив:

22.01.2021 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» надійшла заява б/н від 22.01.2021 (вх. № 20/21 від 22.01.2021), в порядку ст. ст. 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом:

1. Накладення арешту на будівлі майнового комплексу реєстраційний номер об`єкта нерухомості 105, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:019:0001 розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, а саме:

- адміністративний корпус з їдальнею А3, загальна площа (кв.м) 1328,4;

- підсобний корпус В2, загальна площа (кв.м) 1276,9;

- тепловозне депо Е, загальна площа (кв.м) 211,5;

- склад Ж, загальна площа (кв.м) 637,9;

- каналізаційна насосна станція И, загальна площа (кв.м) 50,8;

- пожежна насосна станція К, загальна площа (кв.м) 33,7;

- приймальний пристрій з залізниці борошняний НЗ, загальна площа (кв.м) 447,6;

- приймальний пристрій з залізниці зерновий О2, загальна площа (кв.м) 548,5;

- склад будівельних матеріалів Р, загальна площа (кв.м) 63,8;

- виробний корпус, оперативний корпус, корпус борошняної сировини, корпус готової продукції, корпус зернової сировини, корпус центра управління, інформаційно-обчислювальний центр Б8, загальна площа (кв.м) 19481,5;

- приймальний пристрій з автотранспорту У, загальна площа (кв.м) 12,1;

- котельна Д, загальна площа (кв.м) 178,7;

- склад м`ясопродукції Х, загальна площа (кв.м) 206,5;

- магазин Т, загальна площа (кв.м) 31,1;

- візіровочна П, загальна площа (кв.м.) 19,9;

- господарська будівля Ф, загальна площа (кв.м) 285,3;

- залізнична вагова М, загальна площа (кв.м) 12.4;

2. Накладення арешту на транспортні засоби, які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (), а саме:

- автобус ПАЗ 3205-110, номер об`єкта: Х1М3205А130003187, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , рік випуску 2003, колір білий;

- автомобіль ГАЗ 33021, номер об`єкта: 4240, номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , спеціалізований вантажний фургон малотонажний, рік випуску 2001, колір білий;

- автомобіль 3IJI-431412, номер об`єкта: 2545064, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний водоцистерна-С, рік випуску 1986, колір синій;

- автомобіль легковий, Skoda Fabia, номер об`єкта: TMBAH15JX8B503278 , номер державної реєстрації: НОМЕР_5 , хетчбек-В, рік випуску 2008, колір сірий;

- автомобіль ГАЗ-32213, номер державної реєстрації: НОМЕР_6 , мікроавтобус D, колір червоний;

- причіп 2-ПТС-4, номер об`єкта: 1003069, номер державної реєстрації: НОМЕР_7 , рік випуску 1997;

- причіп 2-ПТС-4 ,номер об`єкта: 1003068, номер державної реєстрації: НОМЕР_8 , рік випуску 1997;

- трактор колісний МТЗ-80, номер об`єкта: 1006477, номер державної реєстрації: НОМЕР_9 , двигун № НОМЕР_10 , рік випуску 1997;

- трактор колісний МТЗ-82, номер об`єкта: 451080, номер державної реєстрації: НОМЕР_11 , двигун № НОМЕР_12 , рік випуску 1997;

3. Накладення арешту на рухоме майно обладнання термопідвіска, цистерна для води, автомобільні тензометричні ваги, сепаратор центробіжний, конвеєр ланцюговий Monsun С4 2.1.47А, машина для фасування комбікорму 38А.

4. Накладення арешту на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» () відкриті в банківських установах.

5. Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» () та будь-яким третім особам продавати, дарувати, обмінювати чи будь-яким іншим чином відчужувати, розпоряджатися а також передавати в іпотеку (заставу) чи будь-яким іншим чином обтяжувати вище вказані транспортні засоби та об`єкти нерухомого та рухомого майна (обладнання).

6. Заборони Державним та приватним нотаріусам (нотаріальним конторам), Головному сервісному центру МВС України, регіональним та територіальним сервісним центрам МВС України проводити реєстрацію (перереєстрацію) вказаних вище транспортних засобів та об`єктів нерухомого та рухомого майна (обладнання).

В обґрунтування своєї заяви, заявник вказує на те, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що станом на 21.12.2020 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» зареєстровано право власності на зазначене майно і, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке майно, може в подальшому істотно утруднить або зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Розглянувши заяву б/н від 22.01.2021 (вх. № 20/21 від 22.01.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, надавши оцінку поданим матеріалам щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» по сплаті судового збору за положеннями статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір» відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 129, 136, 140, 234 ГПК України, суд -

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Цехаве протеїн» в задоволенні заяви б/н від 22.01.2021 (вх. № 20/21 від 22.01.2021) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена у встановленому в порядку.

Ухвалу підписано - 26.01.2021

Суддя О.О. Христенко