ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 січня 2021 року Справа № 903/50/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В. М., розглянувши заяву ТзОВ «Вінницягаз Збут»

про забезпечення позову

у справі № 903/50/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут», м.Вінниця

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», Волинська область, м. Луцьк

до відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій та стягнення 552,46 грн. збитків.

Встановив: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» звернувся з позовом до відповідачів: 1)Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в якому просить:

1)визнати протиправними дії ТзОВ «Волиньгаз Збут» щодо закріплення за собою на інформаційній платформі споживача ОСОБА_1 (ІНН; АДРЕСА_1 ; ЕІС код56ХМО1F33149307Q), в якого наявна заборгованість перед діючим постачальником ТзОВ «Вінницягаз Збут».

2)визнати протиправною бездіяльність ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» щодо допущення безпідставної зміни постачальника споживачем ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; ЕІС код56ХМО1F33149307Q) в якого наявна заборгованість перед діючим постачальником ТзОВ «Вінницягаз Збут».

3)стягнути солідарно з ТзОВ «Волиньгаз Збут» та ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 552,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач-1 в порушення норм ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу » вжив заходів щодо закріплення за собою на інформаційній платформі споживача ОСОБА_1 в якого наявна заборгованість перед діючим постачальником тобто позивачем. Крім того доводить, що відповідач-2 в порушення правових норм Кодексу ГТС не вжив жодних заходів для недопущення безпідставного та неправомірного переходу побутового споживача ОСОБА_1 в якого існує заборгованість перед діючим постачальником до нового постачальника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.01.2020 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 03.03.2021.

26.01.2021 через відділ діловодства суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» подало заяву про забезпечення позову за вх. № 01-60/3/20, в якій просить суд забезпечити позов шляхом :

-заборонити адміністратору інформаційної платформи ТзОВ «Оператор газотранспортної системи» здійснювати на інформаційній платформі реєстрацію зміни постачальника природного у споживачів, які мають заборгованість перед діючим постачальником природного газу;

-зобов`язати адміністратора інформаційної платформи - ТзОВ «Оператор газотранспортної системи» надати технічну можливість діючим постачальникам інформувати адміністратора інформаційної платформи про наявність перед діючим постачальником у споживача щодо якого на інформаційній платформі отримано повідомлення про намір споживача змінити постачальника;

-заборонити (через технічне блокування можливості на платформі ) адміністратору інформаційної платформи оператору ГТС забезпечувати на інформаційній платформі можливість постачальникам природного газу реєструвати у власному реєстрі побутових споживачів, які мають заборгованість перед діючим постачальником, та щодо заборгованості яких отримано повідомлення на інформаційній платформі від діючого постачальника.

-заборонити адміністратору інформаційної платформи оператору ГТС (через технічне блокування можливості на платформі) забезпечувати на інформаційній платформі можливість постачальника природного газу подавати повідомлення про намір побутових споживачів, які мають заборгованість перед діючим постачальником, змінити постачальника.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що невжиття вищезазначених заходів значно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача по даній справі, оскільки подальший безпідставний перехід споживачів ТзОВ «Вінницягаз Збут» в яких наявна заборгованість до нового постачальника призведе до значного збільшення кількості таких споживачів, що в свою чергу значно ускладнить стягнення такої заборгованості та зростання розміру збитків. Отже, позивач вважає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову , може унеможливити виконання рішення Господарського суду Волинської області в майбутньому.

Розглянувши заяву ТзОВ «Вінницягаз Збут» про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття таких - є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подана заява про забезпечення позову за вх.№01-60/3/21 від 26.01.2021 стосується заборони переходу споживачів газу до інших постачальників для невизначеного кола осіб (фізичних та юридичних).

З огляду на припис ст. 136, 137 ГПК України та вищевикладені обставини наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, останні мають стосуватися прав та обов`язків лише відповідачів та забезпечити поновлення порушених прав (майнових і немайнових) позивача.

Однак, обрані позивачем способи вжиття заходів до забезпечення позову можуть стосуватись прав та обов`язків третіх осіб, які не є учасниками даного судового провадження.

Посилання заявника на те, що подальший безпідставний перехід споживачів ТзОВ «Вінницягаз Збут» в яких наявна заборгованість до нового постачальника призведе до значного збільшення кількості таких споживачів, що в свою чергу значно ускладнить стягнення такої заборгованості та зростання розміру збитків товариства в майбутньому, судом до уваги не взято, оскільки ґрунтується лише на припущеннях заявника та власних міркуваннях.

Крім того, позивачем до даної заяви не надано належних та допустимих доказів про систематичний перехід споживачів до інших постачальників. Долучений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за спожитий природний газ є одностороннім документом та не може бути беззаперечним доказом фактичної у нього заборгованості.

Враховуючи вищевикладене правові підстави для забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» в задоволенні заяви за вх.№01-60/3/20 від 26.01.2021 про забезпечення позову.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового засідання.

Ухвала підписана 28.01.2021.

Суддя В. М. Дем`як