ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021м. ДніпроСправа № 904/6132/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мілєвої І.В., суддів Загинайко Т.В., Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до відповідача-1: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван 2013", Дніпропетровська область, м. Дніпро

відповідача-3: Приватного підприємства "Цесія", Дніпропетровська область, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на об`єкт нерухомого майна та визнання недійним свідоцтва про право власності

Представники:

від позивача: Ревякіна Н.М. довіреність №7/10-341 від 24.12.2020;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулась до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013", відповідача-3: Приватного підприємства "Цесія", в якій просить суд:

1) скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 124, розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3-приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1):

- за Приватним підприємством «Цесія» № 1600016, що внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 10.07.2013;

- за ТОВ «Караван-2013» № 1780511, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23.07.2013.

- за ТОВ «Караван-2013» № 10776434, внесений Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12.08.2015.

2) визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 124, розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, серія та номер 42169560, видане 12.08.2015 Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву Дніпропетровської міської ради залишено без руху.

03.01.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та докази направлення на адресу відповідача уточненої позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 08.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.02.2020.

27.01.2020 відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 23.07.2013 між ТОВ «Караван-2013» та ТОВ «Цесія» укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Данила Галицького, 25, приміщення № 124, загальною площею 41,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1. Того ж дня, за ТОВ «Караван-2013» зареєстровано право власності на придбане спірне нерухоме майно. Оскільки спірне майно знаходилося у стані не придатному для користування, 03.03.2014, між ТОВ «Караван-2013» та ОСОБА_1 укладено договір про пайову участь у будівництві - реконструкції об`єкту. Відповідно до п.1 зазначеного договору ТОВ «Караван-2013» і ОСОБА_1 домовились про пайове будівництво - реконструкцію спірного майна - нежитлового приміщення № 124 - магазин непродовольчих товарів, в житловому будинку літ.А-5 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 кв.м., яке належало на праві власності ТОВ «Караван-2013». Відповідно до п. 2 договору про пайову участь, після закінчення будівельних, ремонтних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації, ТОВ «Караван-2013» протягом року зобов`язався передати ОСОБА_1 у власність частину об`єкта, площа якого дорівнює площі, на яку буде збільшено об`єкт, в результаті проведення будівельних робіт. Зазначена площа повинна була визначитись сторонами договору після закінчення будівельних робіт. На виконання зобов`язань за договором про пайову участь між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем Гладких М.О. 31.03.2014 було укладено договір підряду № 310314/2. Внаслідок проведення зазначених будівельних та ремонтних робіт загальна площа приміщення була збільшена з 41,6 кв.м. до 59,8 кв.м., за рахунок новостворених площ та внутрішніх переобладнань, згідно проекту реконструкції. Таким чином, в результаті здійснених будівельних та ремонтних робіт, було фактично створено новий об`єкт, а саме: реконструйовано існуючий об`єкт та збільшено загальну площу нерухомого майна па 18,2 кв.м. На підставі зазначеного за ТОВ «Караван-2013» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23610641 від 12.08.2015 зареєстровано право приватної власності на об`єкт житлової нерухомості - нежитлове приміщення літ.А-5, загальною площею 59,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що рішеннями судів прилюдні торги визнані недійсними, скасовані наступні договори купівлі-продажу та спірне приміщення витребувано у ТОВ «Караван-2013», товариство не змогло виконати умови договору про пайову участь щодо передання ОСОБА_1 у власність частини об`єкта, площа якого дорівнює площі, на яку збільшено об`єкт, в результаті проведення будівельних робіт. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: визнано право власності на 3/10 частині приміщення АДРЕСА_3 . Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» не передбачено можливість скасування запису про державну реєстрацію. З позовної заяви не вбачається які права позивача були порушені внаслідок реєстрації за відповідачем ТОВ «Караван-2013» права власності на частину приміщення, на яку було збільшено площу спірного об`єкту. Як вбачається з наданих документів позивач був власником приміщення площею 41,6 кв.м, а зараз намагається на рахунок судових рішень, стати власником приміщення 59,8. Оскаржувані позивачем записи про державну реєстрацію за ТОВ «Караван-2013» права власності на спірний об`єкт нерухомості були зроблені у 2013 та 2015 роках, свідоцтво про право власності отримано товариством 12.01.2015. Оскільки позивачу достовірно було відомо і про проведену реєстрацію і про отримання права власності ще у 2015 році, наявні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, про що ТОВ «Караван-2013» заявляє. У зв`язку із чим відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

29.01.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про вступ в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 30.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою від 03.02.2020 відкладено підготовче засідання на 02.03.2020.

25.02.2020 відповідач-3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державною реєстрацією прав є внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про реєстрацію прав. Такий запис про реєстрацію прав вноситься на підставі прийнятого рішення про реєстрацію прав. Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав, зокрема, є документом, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав. Отже, згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасування рішення про державну реєстрацію прав як документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, є необхідною передумовою та підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав. Рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також прийнятими на його виконання підзаконними нормативно-правовими актами, передбачено перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і серед них немає рішення суду про визнання недійсним правочину. Таким чином, рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт та не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації. Відтак, запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочину недійсним та скасувати реєстрацію права власності, що була проведена на підставі такого правочину, є неможливим. У спірних правовідносинах не було застосовано передбачені законом правові наслідки недійсності правочину. Зазначив, що за змістом ст. 216 ЦК України, ст. 208 ГК України, правовими наслідками недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину. Застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан. Проте, як зазначалось вище, після визнання договору купівлі-продажу недійсним не відбулось повернення сторін правочину у первісний стан. Вимоги про застосування наслідків недійсності правочину не заявлялись. У разі скасування державної реєстрації запису про право власності ПП «Цесія» (без передбаченого законодавством рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав) фактично відбудеться одностороння реституція у не передбачені законодавством порядку та спосіб. При цьому, ПП «Цесія» позбавили прав власності на об`єкт, одержаний за недійсним договором, без повернення йому грошових коштів, сплачених за такий об`єкт нерухомого майна на виконання цього договору. Одностороння реституція чинним законодавством не передбачена та є недопустимою. Оскаржуваний позивачем запис про державну реєстрацію за ПП «Цесія» права власності на спірний об`єкт нерухомості був зроблений 10.07.2013, про що позивачу було достеменно відомо ще під час розгляду скарги на дії ліквідатора у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району, де саме вирішувалось питання щодо недійсності правочинів щодо відчуження спірного майна, а саме 30.09.2015 представник Дніпровської міської ради (на той час Дніпропетровської міської ради) за довіреністю № 4/10-262 від 13.05.2015, приймав участь у судовому засіданні по справі № 38/5005/5752/2012. Крім того, представник Дніпровської міської ради (на той час Дніпропетровської міської ради) Духневич О.С. (довіреність №7/10-668 від 31.05.2016) був присутній при винесенні ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012. Таким чином, позивачу 30.09.2015 було відомо про проведену реєстрацію та про зроблений 10.07.2013 запис про державну реєстрацію за ПП «Цесія» права власності на спірний об`єкт нерухомості, а отже наявні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, про що ПП «Цссія» вважає за необхідне заявити. Крім того, 30.09.2015 позивачу було відомо і про наступні записи про державну реєстрацію прав, що були зроблені 23.07.2013 та 06.08.2015. У зв`язку із викладеним відповідач-3 просить суд:

- застосувати строк позовної давності до позовних вимог Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, ТОВ «Караван-2013», ПП «Цесія» про скасування державної реєстрації права власності;

- відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, ТОВ «Караван-2013», ПП «Цесія» про скасування державної реєстрації права власності.

02.03.2020 відповідач-2 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

02.03.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 02.03.2020 позивач подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 02.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 08.04.2020 включно та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.03.2020. Постановлено клопотання Дніпровської міської ради про витребування доказів задовольнити.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України: розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалою від 30.03.2020 відкладено підготовче засідання на 27.04.2020.

24.04.2020 відповідач-2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 27.04.2020 відкладено підготовче засідання на 20.05.2020.

30.04.2020 до суду надійшов лист Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.04.2020 №7075/05.7-65/1532 про надання інформації.

20.05.2020 відповідач-2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 20.05.2020 відкладено підготовче засідання на 15.06.2020.

15.06.2020 третя особа подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

15.06.2020 відповідач-2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 15.06.2020 відкладено підготовче засідання на 07.07.2020.

Ухвалою суду від 07.07.2020 відкладено підготовче засідання на 30.07.2020.

Ухвалою від 30.07.2020 призначено колегіальний розгляд справи № 904/6132/19.

Розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 за № 796 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення складу колегії суддів у справі 904/6132/19.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 31.07.2020 визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий колегії, суддя Мілєва І.В., судді - Золотарьова Я.С., Євстигнеєва Н.М.

Ухвалою від 03.08.2020 прийнято справу № 904/6132/19 до провадження в колегіальному складі. Постановлено призначити підготовче засідання на 31.08.2020.

31.08.2020 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з відпусткою судді Євстигнеєвої Н.М.

За розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2020 за № 1146 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення складу колегії суддів у справі 904/6132/19.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 31.08.2020 визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий колегії - суддя Мілєва І.В., судді - Золотарьова Я.С., Петренко Н.Е.

Ухвалою від 04.09.2020 призначено підготовче засідання на 02.10.2020.

02.10.2020 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з відпусткою судді Золотарьової Я.С.

За розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2020 за № 1485 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення складу колегії суддів у справі 904/6132/19.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 02.10.2020 визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий колегії - суддя Мілєва І.В., судді - Загинайко Т.В., Петренко Н.Е.

Ухвалою суду від 05.10.2020 прийнято справу № 904/6132/19 до провадження в колегіальному складі. Призначено підготовче засідання на 28.10.2020.

28.10.2020 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з відпусткою судді Петренко Н.Е.

Ухвалою від 09.11.2020 призначено підготовче засідання на 18.11.2020. Постановлено клопотання Дніпровської міської ради про витребування доказів - задовольнити та витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван -2013" засвідчену належним чином копію свідоцтва про право власності від 12.08.2015, серія номер 42169560.

16.11.2020 третя особа подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

18.11.2020 відповідач-2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

18.11.2020 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову. У зазначеній заяві позивач просить суд:

1) припинити право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №124, поз. 1-3 (1 - приміщення, 2 - приміщення, 3 - приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. розташоване на І поверсі в житловому будинку літ. А-5 по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності:

- за Приватним підприємством "Цесія" №1600016, що внесений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень 10.07.2013;

- за Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" №1780511, внесений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23.07.2013;

- за Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" №10776434 внесений Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12.08.2015.

2) визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 124, розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, серія та номер 42169560, видане 12.08.2015 Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д. О.

18.11.2020 до підготовчого засідання не з`явились представники позивача, відповідачів-1,2,3, третьої особи.

Ухвалою від 18.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 04.01.2021 включно та відкладено підготовче засідання на 16.12.2020.

16.12.2020 до підготовчого засідання з`явився представник позивача.

16.12.2020 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача-1. Про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином 26.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду.

16.12.2020 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача-2. 16.12.2020 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та пояснення на заяву про зміну предмету позову.

16.12.2020 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача-3. На момент підготовчого засідання повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвала суду) до суду не поверталось.

16.12.2020 до підготовчого засідання не з`явився представник третьої особи. 16.12.2020 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 16.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 14.01.2021 на 14:30год.

За розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 за № 69 у зв`язку з відпусткою судді Петренко Н.Е. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення складу колегії суддів у справі 904/6132/19.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 14.01.2021 визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий колегії - суддя Мілєва І.В., судді - Загинайко Т.В., Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 14.01.2021 прийнято справу №904/6132/19 до провадження в колегіальному складі, призначено судове засідання на 14.01.2021 о 14:30 год.

У судове засідання з`явився представник позивача, представники відповідачів, та третьої особи не з`явились.

Суд враховує, що учасники судового провадження, безвідносно до отримання/неотримання поштової кореспонденції, в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України", рішенні від 26.04.2007 по справі "Олександр Шевченко проти України", рішенні від 14.10.2003 по справі "Трух проти України".

За наведених обставин суд доходить висновку, що вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідачів-1,2,3, про відкриття провадження у справі, вчинення відповідних процесуальних дій та надання їм можливості взяти участь у засіданнях і викласти свої заперечення проти задоволення позову, натомість відповідачі, незважаючи на обізнаність про відоме їм судове провадження у цій справі, не вжили заходів, щоб дізнатись про його стан, зокрема, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, та не скористався процесуальними правами навести свої доводи та міркування, заперечення проти заяв, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 ГПК України, зокрема, шляхом участі в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005.

Відповідач-1 неодноразово отримував ухвали суду, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1, а.с.73,82,128,182,245, т.2 а.с.4,20,35), телефонограми (т.1 а.с.218, т.2 а.с25), а також отримував ухвали безпосередньо у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області (т.2 а.с.45,73, 78, 108,138).

Представник третьої особи був пристунім у підготовчих засіданнях.

Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву, пояснення на заяву про зміну предмету позову, відповідач-3 подав до суду відзив на позовну заяву. Тобто, сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті з посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх вимог.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 по справі № 904/5061/17 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-2013 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення № 124, розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" відмовлено. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі № 904/5061/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 закрито касаційне провадження за касаційними скаргами Фізичної особи-підприємця Філоненко Олени Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарма-Кит" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 904/5061/17. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 904/5061/17 залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 по справі № 904/5061/17 встановлено наступне.

«Нежитлове приміщення № 124, розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1) перебувало на балансі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради (надалі - КВЖРЕП Ленінського району), яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991.

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991 № 46 Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів, яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради від 26.09.2001 № 26/23 затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

Факт належності об`єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII) до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991 № 46 територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2013 у справі № 200/5829/13-ц за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991 № 46 та рішення Дніпропетровської міської ради від 26.09.2001 № 26/23 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 07.06.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нежитлове приміщення № 124, розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1).

На виконання Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства міста рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 № 16/9 об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, КВЖРЕП Ленінського району передано на баланс КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю.

Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2012 порушено провадження у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району.

Як вбачається на час порушення провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 № 16/9 КВЖРЕП Ленінського району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012 у справі № 38/5005/5752/2012 КВЖРЕП Ленінського району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підставі вказаної постанови ліквідатором КВЖРЕП Ленінського району призначено арбітражного керуючого Барановського О.М., яким, всупереч норм чинного законодавства та рішеннь Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 124, розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею Регіональна універсальна біржа торгів з продажу нежитлового приміщення № 124, що розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м., оформлених протоколом від 27.12.2012 № 23 переможцем яких визначено Приватним підприємством «Цесія».

10.07.2013 на підставі вказаного протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу Спірного майна між КВЖРЕП Ленінського району, як продавцем, та Приватним підприємством «Цесія», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1106.

За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 3078, спірне майно було відчужено Приватним підприємством «Цесія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-2013.»

На підставі викладеного в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено: запис про право власності Приватного підприємства «Цесія» на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ.А-5, нежитлове приміщення № 124 розташоване на 1 поверсі по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, номер запису про право власності 1600016 від 10.07.2013, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3843321 від 10.07.2013, про право власності; запис про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна; в житловому будинку літ.А-5, нежитлове приміщення № 124 розташоване на І поверсі по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, номер запису про право власності 1780511 від 23.07.2013, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4248163 від 23.07.2013, про право власності.

Відповідач-2 зазначає, що спірне майно знаходилося у стані не придатному для користування. 03.03.2014, між ТОВ «Караван-2013» та ОСОБА_1 укладено договір про пайову участь у будівництві - реконструкції об`єкту. Відповідно до п.1 зазначеного договору ТОВ «Караван-2013» і Тесленко С.І. домовились про пайове будівництво - реконструкцію спірного майна - нежитлового приміщення № 124 - магазин непродовольчих товарів, в житловому будинку літ.А-5 за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Будьоного, 25, загальною площею 41,6 кв.м., яке належало на праві власності ТОВ «Караван-2013». Відповідно до п. 2 договору про пайову участь після закінчення будівельних, ремонтних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації, ТОВ «Караван-2013» протягом року зобов`язався передати ОСОБА_1 у власність частину об`єкта, площа якого дорівнює площі, на яку буде збільшено об`єкт, в результаті проведення будівельних робіт. Зазначена площа повинна була визначитись сторонами договору після закінчення будівельних робіт. На виконання зобов`язань за договором про пайову участь між Тесленком С.І. та Фізичною особою-підприємцем Гладких М.О. 31.03.2014 було укладено договір підряду № 310314/2. Внаслідок проведення зазначених будівельних та ремонтних робіт загальна площа приміщення була збільшена з 41,6 кв.м. до 59,8 кв.м., за рахунок новостворених площ та внутрішніх переобладнань, згідно проекту реконструкції. Таким чином, в результаті здійснених будівельних та ремонтних робіт, було фактично створено новий об`єкт, а саме: реконструйовано існуючий об`єкт та збільшено загальну площу нерухомого майна па 18,2 кв.м.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна; в житловому будинку літ.А-5, нежитлове приміщення № 124 розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 10776434 від 06.08.2015, державним реєстратором Мироненком Д.О. на підставі свідоцтва про право власності, серія номер 42169560, виданий 12.08.2015, видавник Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державний реєстратор Мироненко Д.О.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району скаргу прокуратури області на дії ліквідатора задоволено частково та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі. Зокрема, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 визнано неправомірними дії ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м.; визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м., оформлених протоколом від 27.12.2012; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.07.2013 № 1106, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між КВЖРЕП Ленінського району та Приватним підприємством «Цесія» з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 та постановою Вищого господарського суду від 14.03.2017 у справі № 38/5005/5752/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 залишено без змін.

Позивач вважає, що оскільки правовстановлюючий документ, на підставі якого ПП «Цесія» набуло право власності - визнано недійсним, у подальшому ПП «Цесія» не мало право відчужувати спірне нерухоме майно ТОВ «Караван-2013». У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу від 23.07.2013 нерухомого майна скасовано, то скасуванню також підлягає запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, номер запису про право власності 1600016 від 10.07.2013, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3843321 від 10.07.2013, про право власності Приватного підприємства «Цесія», а також державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, номер запису про право власності 1780511 від 23.07.2013, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4248163 від 23.07.2013, про право власності ТОВ «Караван-2013».

Позивач зазначає, що реєстрація відповідачем права на нежитлового приміщення № 124 розташоване на 1 поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 41,6 кв.м. в житловому будинку по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро перешкоджає Дніпровській міській раді вільно розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Дніпровська міська рада вважає, що свідоцтво про право власності серія номер 42169560, видане 12.08.2015, яке у подальшому стало підставою для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, порушує права позивача як власника нежитлового приміщення № 124 розташованого на 1 поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 41,6 кв.м. в житловому будинку по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро. Свідоцтво про право власності оформлено за ТОВ «Караван-2013» без згоди власника.

Позивач вважає, що позовна вимога, що визнання недійсним (скасування) свідоцтва про право власності за № 42169560 від 12.08.2015, виданого державним реєстратором Мироненко Д.О., підлягає задоволенню, оскільки свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, в даному випадку свідоцтва, є показником, який характеризує його юридичну силу, тобто якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує у його сторін прав, а відтак свідоцтво, як посвідчувальний документ, втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє. Оскільки, ТОВ «Караван-2013» не набув право власності на спірне нежитлове приміщення, то в подальшому у нього не було права на оформлення свідоцтва про право власності.

Позивач, посилаючись на ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав», здійснив уточнення свої позовних вимог, просить суд:

1) припинити право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №124, поз. 1-3 (1 - приміщення, 2 - приміщення, 3 - приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. розташоване на І поверсі в житловому будинку літ. А-5 по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності:

- за Приватним підприємством "Цесія" №1600016, що внесений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень 10.07.2013;

- за Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" №1780511, внесений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23.07.2013;

- за Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" №10776434 внесений Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12.08.2015.

2) визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 124, розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, серія та номер 42169560, видане 12.08.2015 Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д. О.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України).

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України).

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 182 Цивільного кодексу України).

Відносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, законодавцем врегульована правова ситуація у разі невідповідності відомостей, що внесені та містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документами.

Як вказано вище, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.07.2013 № 1106, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між КВЖРЕП Ленінського району та Приватним підприємством «Цесія» з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України).

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України).

За результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Суд зазначає, що відповідно до викладеноих у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, висновків, за змістом статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Суть державної реєстрації прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

З огляду на викладене, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто, оскаржуване свідоцтво про право власності не породжує виникнення у відповідача відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності, видається на підтвердження наявності права і є дійсним, до поки чинною є правова підстава його видачі.

Відповідач-2 посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: визнано право власності на 3/10 частині приміщення АДРЕСА_3 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2020 у справі №205/7112/18 (т.2 а.с.48-54) апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено, рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.01.2020 в задоволеній частині скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; в задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-2013» про визнання договору про пайову участь у будівництві дійсним, припинення права власності на частину нежитлового приміщення, визнання права власності на частину нежитлового приміщення відмовлено.

У постанові Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2020 у справі №205/7112/18 колегія суддів зазначила наступне: «Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.» «Колегія суддів приходить до висновку, що виникнення права власності на реконструйований об`єкт нерухомості із фактичним збільшенням його площі на підставі судового рішення нормами ЦК України не передбачено. Такі висновки відповідають і позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у пункті 104 постанови від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18.» «Колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки набуття права власності регулюється окремими нормами і зазначені вище позови заявляються формально не для визнання, а для набуття права власності, а тому задоволені вони бути не можуть. Таким чином позовні вимоги в частині припинення права власності Дніпровської міської ради на 3/10 частки нежитлового приміщення судом першої інстанції задоволені помилково.»

Також судом враховано наступне.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012 визнано неправомірними дії ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м.; визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012р. Товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м., оформлених протоколом від 27.12.2012р.; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.07.2013р. №1106, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між КВЖРЕП Ленінського району та Приватним підприємством Цесія з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №124 по вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро, загальною площею 41,6 кв.м.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. та постановою Вищого господарського суду від 14.03.2017р. у справі №38/5005/5752/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012 залишено без змін.

Спірне майно було відчужено Приватним підприємством Цесія на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-2013 за договором купівлі-продажу від 23.07.2016р. нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстровано в реєстрі за №3078.

Норма частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі; не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц ).

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі № 904/5061/17 (залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018) витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-2013 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення № 124, розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (див. пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Суд не погоджується з твердженнями відповідачів-2,3 щодо обрання позивачем неналежного способу щодо скасування записів про право власності з огляну на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 по справі №802/1340/18-а зазначила, що «рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18) і підстав відступати від цього рішення не вбачається».

Відповідачі-2,3 у своїх відзивах просять застосувати до позовних вимог позовну давність.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст.261 Цивільного кодексу України).

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що Дніпровська міська рада з`ясувала, що приміщення було зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності від 12.08.2015 за ТОВ «Караван-2013» лише після того, коли після залишення без змін апеляційною інстанцією рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 не змогла зареєструвати своє право. До суду звернувся в межах строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями відповідачів-2,3 щодо дат початку перебігу строку позовної давності, оскільки визначальною в даному випадку є не обізнаність про дату здійснення запису, а день, коли позивач довідався (або міг довідатися) саме про порушення свого права.

Так, однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (див. пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі № 904/5061/17 витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-2013 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення № 124, розташоване за адресою: вул. Данила Галицького, 25 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" відмовлено. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі № 904/5061/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 закрито касаційне провадження за касаційними скаргами Фізичної особи-підприємця Філоненко Олени Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарма-Кит" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 904/5061/17. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 904/5061/17 залишено без змін.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №124, поз. 1-3 (1 - приміщення, 2 - приміщення, 3 - приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. розташоване на І поверсі в житловому будинку літ. А-5 по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1): за Приватним підприємством Цесія № 1600016, що внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 10.07.2013; за ТОВ Караван-2013 № 1780511, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23.07.2013; за ТОВ Караван-2013 № 10776434, внесений Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12.08.2015, з одночасним припиненням права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

02.03.2020 відповідач-2 подавав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 у справі №205/7112/18. Позивачем подано клопотання про доручення до матеріалів справи постанови Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2020 у справі №205/7112/18 (т.2 а.с.48-54), якою апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено, рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.01.2020 в задоволеній частині скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; в задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-2013» про визнання договору про пайову участь у будівництві дійсним, припинення права власності на частину нежитлового приміщення, визнання права власності на частину нежитлового приміщення відмовлено. З огляду на викладене, наразі, відсутні підстави для зупинення провадження у справі, клопотання відовіда-2 не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про скасування свідоцтва про право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Крім того Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як вказано вище, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна; в житловому будинку літ.А-5, нежитлове приміщення № 124 розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, номер запису про право власності 10776434 від 06.08.2015, державним реєстратором Мироненком Д.О. на підставі свідоцтва про право власності, серія номер 42169560, виданий 12.08.2015, видавник Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державний реєстратор Мироненко Д.О.

Дніпровська міська рада вважає, що свідоцтво про право власності серія номер 42169560, видане 12.08.2015, яке у подальшому стало підставою для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, порушує права позивача як власника нежитлового приміщення.

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, у пункті 24 якого встановлено, що у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

Позивач оскаржує свідоцтво на право власності серія номер 42169560, видане 12.08.2015.

Господарський суд зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 191076218 від 02.12.2019 (т. 1 а.с. 20-22) вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.08.2015 державним реєстратором Мироненком Д.О. здійснено запис № 10776434 про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна; в житловому будинку літ.А-5, нежитлове приміщення № 124 розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3 - приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро.

Господарський суд наголошує, що вказаний запис було здійснено на підставі свідоцтва про право власності, серія номер 42169560, виданого 12.08.2015 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державним реєстратором Мироненко Д.О.

З викладеного вбачається, що 06.08.2015 було здійснено запис про право власності № 10776434 на підставі свідоцтва про право власності, серія номер 42169560, виданого 12.08.2015, тобто запис про право власності було здійснено раніше, аніж виникла сама підстава для здійснення цього запису.

Зазначене вище викликає необхідність дослідження судом спірного свідоцтва про право власності, серія номер 42169560, виданого 12.08.2015 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державним реєстратором Мироненком Д.О.

Господарський суд зазначає, що ухвала, якою витребувано у ТОВ`Караван-2013» засвідчену належним чином копію свідоцтва про право власності від 12.08.2015, серія номер 42169560 відповідачем-2 не виконана, пояснення з цього приводу до суду не подані.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 12.06.2019 у справі № 916/1986/18, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином.

Свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, в даному випадку свідоцтва є показником, який характеризує його юридичну силу, тобто якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує у його сторін прав, а відтак свідоцтво, як посвідчувальний документ, втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 20 Господарського кодексу України також передбачає відповідні способи захисту цивільних прав та інтересів шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм у сукупності дозволяє дійти висновку про те, що господарюючий суб`єкт має право на судовий захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб, визначений законом.

Обраний позивачем спосіб захисту, зокрема, шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 124, розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, серія та номер 42169560, видане 12.08.2015 Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О. - фактично направлено на встановлення факту, що судом може бути здійснений лише в порядку оцінки доказів під час вирішення спору про захист права чи охоронюваного законом інтересу у межах належного способу захисту.

Господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.05.1980 в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішення від 30.05.2013 в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності ТОВ «Караван-2013» на об`єкт нерухомого майна: в житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 124, розташоване на І поверсі, поз. 1-3 (1-приміщення, 2-приміщення, 3- приміщення, туалет, загальною площею 59,8 кв.м. по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпро, серія та номер 42169560, видане 12.08.2015 Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О.

При зверненні з позовною заявою позивачем було сплачено 1921,00грн. за вимогу про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1). Однак, зважаючи на те, що позивач просить скасувати три записи, колегія суддів вважає, що підлягає сплаті судовий збір 5763,00грн. З урахуванням наведеного, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору на користь Дніпровської міської ради: з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у розмірі 480,25грн., з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" у розмірі 960,50грн., з Приватного підприємства "Цесія" у розмірі 480,25грн.; судовий збір на користь Державного бюджету України з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у розмірі 960,50грн., з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" у розмірі 1921грн.,з Приватного підприємства "Цесія" у розмірі 960,50грн.

Враховуючи, що судом відмовлено у визнанні недійсним свідоцтва про право власності - згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №124, поз. 1-3 (1 - приміщення, 2 - приміщення, 3 - приміщення, туалет), загальною площею 59,8 кв.м., розташоване на І поверсі в житловому будинку літ. А-5 по вул. Данила Галицького (Будьоного), 25 в м. Дніпрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) :

- за Приватним підприємством Цесія № 1600016, що внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою Іриною Валеріївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 10.07.2013;

- за ТОВ Караван-2013 № 1780511, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23.07.2013;

- за ТОВ Караван-2013 № 10776434, внесений Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мироненко Д.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12.08.2015, з одночасним припиненням права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,75, ідентифікаційний код 40392181) на користь Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,75, ідентифікаційний код 26150514) витрати по сплаті судового збору у розмірі 480,25грн., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" (49000, м.Дніпро, вул.Набережна Заводська, буд.101-К, ідентифікаційний код 38753947) на користь Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,75, ідентифікаційний код 26150514)витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50грн., про що видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Цесія" (49112, м.Дніпро, вул.Енергетиків, буд.4, ідентифікаційний код 32813895) на користь Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,75, ідентифікаційний код 26150514) витрати по сплаті судового збору у розмірі 480,25грн., про що видати наказ.

Стягнути з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,75, ідентифікаційний код 40392181) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Соборний район/22030101, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача: UA 3004629, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 960,50грн., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" (49000, м.Дніпро, вул.Набережна Заводська, буд.101-К, ідентифікаційний код 38753947) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Соборний район/22030101, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача: UA 3004629, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 1921грн., про що видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Цесія" (49112, м.Дніпро, вул.Енергетиків, буд.4, ідентифікаційний код 32813895) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Соборний район/22030101, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача: UA 3004629, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 960,50грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 22.01.2021

Головуючий суддя І.В. Мілєва

Суддя Т.В. Загинайко

Суддя Н.Г.Назаренко