ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"28" січня 2021 р. Cправа №902/1225/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., розглянувши без виклику представників сторін заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Трау Нутришин Україна" про забезпечення позову у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Трау Нутришин Україна", с.Корделівка Калинівського району Вінницької області

до фізичної особи - підприємця Грачової Яни Андріївни, м.Вінниця

до ОСОБА_1 , м.Вінниця

про стягнення 382829,54 грн заборгованості згідно договору поставки

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 15.12.2020 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трау Нутришин Україна" про солідарне стягнення з фізичної особи - підприємця Грачової Яни Андріївни та Грачова Андрія Анатолійовича суми основного боргу у розмірі 382829,54 грн, що нарахована з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №72/19/12 від 27.08.2019 в частині здійснення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою суду від 11.01.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1225/20, вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.02.2021.

26.01.2021 представником позивача в системі "Електронний суд" сформовано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти фізичної особи - підприємця Грачової Яни Андріївни та Грачова Андрія Анатолійовича в межах ціни позову 382829,54 грн. Обґрунтовуючи вказану вимогу представник позивача зазначає, що відповідно до Інтернет ресурсу Державної податкової служби України, станом на 24.01.2021 платник податків Грачова Яна Андріївна має податковий борг, та відповідно до пункту 88.2 статті 88 Податкового кодексу України у органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника.

Таким чином, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення в подальшому утруднить чи зробить неможливим поновлення його порушених прав, оскільки наявний податковий борг, що свідчить про імовірність утруднення виконання рішення у разі невжиття таких заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, суд зазначає, що право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1 ч.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26 грудня 2011 року).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Разом з тим, позивач, звертаючись із заявою про забезпечення позову, не дотримав вищезазначених положень Кодексу та не довів факту утруднення чи неможливості виконання майбутнього, можливого рішення суду. Тобто доводи позивача ґрунтуються на припущеннях про ймовірність того, що у разі задоволення позову позивач не буде мати змоги стягнути з відповідачів присуджену до стягнення суму заборгованості.

При цьому доводи позивача про наявність у відповідача - 1 податкового боргу не є тією обставиною, яка свідчить про вчинення відповідачем навмисних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, як наслідок неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, а є лише власними припущеннями позивача.

Таким чином, наявні матеріали справи не дають підстави для висновку щодо наміру відповідачів ухилятися від виконання майбутнього, можливого рішення у справі №902/1225/20 у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено наявність підстав для вжиття запобіжних заходів, визначених позивачем, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів.

Також слід зазначити, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Трау Нутришин Україна" від 25.01.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №902/1225/20 відмовити.

2. Дана ухвала суду від 28.01.2021 у справі №902/1225/20 підписана суддею та набрала законної сили 28.01.2021.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пункту 4 розділу X Прикінцевих положень та підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень, а також на наступні електронні адреси: представника позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та відповідача 1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - представнику позивача адвокату Сидоренку Вадиму Анатолійовичу (вул.Саксаганського, буд.131-Б, офіс 38, м.Київ, 01032);

3 - відповідачу 1 ( АДРЕСА_1 );

4 - відповідачу 2 (вул.Миколи Ващука, буд.6, кв.16, м.Вінниця, 21029