ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"19" січня 2021 р. Справа№ 920/1117/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 19.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 19.11.2020

про забезпечення позову

у справі №920/1117/20 (суддя - Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Альфа Смарт Агро"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Торговий Дім "Інтерагростандарт"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Інтерагростандарт"

3) ОСОБА_1

4) ОСОБА_2

про стягнення 14 148 260, 23 грн

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро" (надалі - позивач, ТОВ "Альфа Смарт Агро") звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтерагростандарт" (надалі - відповідач-1, ТОВ "Торговий Дім "Інтерагростандарт"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" (надалі - відповідач-2, ТОВ "Інтерагростандарт"), ОСОБА_1 (надалі - відповідач-3), ОСОБА_2 (надалі - відповідач-4) про солідарне стягнення з відповідачів 14 148 260, 23 грн, з яких: 11 546 351, 55 грн основного боргу, 129 128, 62 грн пені, 258 257, 25 грн відсотків річних, 1 939 586, 39 грн штраф, 274 936, 42 грн відсотків за користування товарним кредитом.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.11.2020 відкрито провадження у справі №920/1117/20 за вказаним позовом.

18.11.2020 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладання арешту, в межах ціни позову на грошові кошти:

- ТОВ "Торговий Дім "Інтерагростандарт", що знаходяться на рахунках у банківських установах: розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ "БАНК ВОСТОК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_4 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_5 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_6 в АТ "БАНК АЛЬЯНС", а також в інших банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали;

- ТОВ "Інтерагростандарт", що знаходяться на рахунках у банківських установах: розрахунковий рахунок НОМЕР_7 в ПАТ "БАНК ВОСТОК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_8 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_9 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_10 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_11 в АТ "БАНК АЛЬЯНС", а також в інших банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали;

- ОСОБА_1 , що знаходяться у банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали;

- ОСОБА_2 , що знаходяться у банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обгрунтована тим, що відповідачами вживаються дії з виведення активів з метою унеможливлення виконання можливого рішення суду.

Так, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на порталі оголошень OLX за інтернет-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 та на порталі ІНФОРМАЦІЯ_5 за інтернет-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 розміщено оголошення рекламного характеру щодо продажу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 та ще 9 одиниць транспортних засобів. Розміщувачем оголошень є ТОВ "Інтерагростандарт".

Окрім того, 17.11.2020 позивачем також встановлено, що на порталі оголошень ІНФОРМАЦІЯ_7 за інтернет-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 особою, що зазначена як ОСОБА_1 (співпадає з даними відповідача-3), розміщено рекламне оголошення щодо продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 та на порталі ІНФОРМАЦІЯ_7 за інтернет-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 особою, що зазначена як ОСОБА_2 (співпадає з даними відповідача-4), розміщено рекламне оголошення щодо продажу складу за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки №228844165 від 20.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач-3 є власником об`єкту нерухомого майна - будинку загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою №228840529 від 20.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач-4 є власником об`єкту нерухомого майна - будівля, склад, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 205,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, після відкриття провадження та публікації судових рішень у справі №920/1117/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідачі почали здійснювати дії з відчуження належних їм на праві приватної власності об`єктів рухомого та нерухомого майна, що є беззаперечним підтвердженням вжиття останніми заходів з метою унеможливлювання виконання судового рішення. Відповідачі-1, -2 є пов`язаними компаніями, що здійснюють узгоджену господарську діяльність з постачання засобів захисту рослин та добрив. Це підтверджується тим, що Компанії працюють під спільною торговою маркою "Інтерагростандарт", використовують спільний сайт за посиланням http://interagrostandart.com.ua/. Відповідач-3 з моменту укладення договору та до 27.10.2020 був директором та одноосібним власником відповідача-1. В той час як відповідач-4 є директором та одноосібним власником відповідача-2.

Таким чином, безумовно, всі відповідачі у цій справі є пов`язаними особами, що здійснюють спільні та узгоджені дії з реалізації належного їм рухомого та нерухомого майна з метою ускладнення або здійснення неможливим виконання можливого рішення у цій справи.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20 заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт в межах ціни позову в розмірі 14 148 260,23 грн на грошові кошти відповідача-1, що знаходяться на наступних рахунках у банківських установах: розрахунковий рахунок НОМЕР_12 в ПАТ "БАНК ВОСТОК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_13 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_14 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_15 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_16 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_17 в АТ "БАНК АЛЬЯНС", а також в інших банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали.

Накладено арешт в межах ціни позову в розмірі 14 148 260,23 грн на грошові кошти відповідача-2, що знаходяться на наступних рахунках у банківських установах: розрахунковий рахунок НОМЕР_18 в ПАТ "БАНК ВОСТОК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_19 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_20 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_21 в ПАТ "МТБ БАНК"; розрахунковий рахунок НОМЕР_22 в АТ "БАНК АЛЬЯНС", а також в інших банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали.

Накладено арешт в межах ціни позову в розмірі 14 148 260,23 грн на грошові кошти відповідача-3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_23 ) у банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали.

Накладено арешт в межах ціни позову в розмірі 14 148 260,23 грн на грошові кошти відповідача-4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_24 ) у банківських та фінансових установах, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали.

Місцевий господарський суд з посиланням на приписи ст.ст. 136, 137 ГПК України мотивував своє рішення тим, що існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення майна, в тому числі грошових коштів, які наявні у відповідачів. Спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідачів в межах ціни позову є цілком обґрунтованим, оскільки він відповідає заявленим вимогам, на забезпечення яких він направлений, є пов`язаним і співвідносним із заявленими вимогами.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "БАНК ВОСТОК" (надалі - скаржник, ПАТ "БАНК ВОСТОК") звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20 про забезпечення позову.

Скаржник мотивуючи звернення із апеляційною скаргою зазначає, що арешт рахунку відповідача-2 з метою забезпечення позовних вимог у даній справі призвів до порушення прав та інтересів ПАТ "БАНК ВОСТОК", оскільки арештоване майно перебуває у останнього в заставі, що унеможливлює його відчуження, а тому господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали помилково зроблено висновок про те, що відповідачі почали здійснювати дії із відчуження належних їм на праві приватної власності об`єктів рухомого та нерухомого майна.

Водночас, у тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, з обґрунтуванням причин такого пропущення.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 15.12.2020 апеляційну скаргу ПАТ "БАНК ВОСТОК" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Владимиренко С.В.

Разом з тим, слід зазначити, що не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20, відповідач-2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Альфа Смарт Агро" про забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Інтерагростандарт" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Інтерагростандарт" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.01.2021 в режимі відеоконференції з Господарським судом Сумської області.

Відтак, встановивши, що ТОВ "Інтерагростандарт" та ПАТ "БАНК ВОСТОК" оскаржують одне і те ж судове рішення, Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.12.2020 вирішив задовольнити клопотання ПАТ "БАНК ВОСТОК" про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, поновити строк та, відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "БАНК ВОСТОК" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020, розгляд справи №920/1117/20 за названими апеляційними скаргами здійснювати в одному об`єднаному апеляційному провадженні.

Також роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу ПАТ "БАНК ВОСТОК", пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Позивач у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу ПАТ "БАНК ВОСТОК" залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зокрема, позивач наголосив у своєму відзиві про відсутність порушених прав та інтересів ПАТ "БАНК ВОСТОК" з огляду на те, що судом першої інстанції накладено арешт на грошові кошти відповідачів у розмірі 14 148 260, 23 грн в межах ціни позову. Водночас скаржник не позбавлений права звернути стягнення на грошові кошти, що перебувають в заставі останнього понад зазначену суму.

У судове засідання 19.01.2021 з`явилися представники позивача, відповідача-2 та ПАТ "БАНК ВОСТОК", які надали пояснення щодо вимог та доводів апеляційної скарги ПАТ "БАНК ВОСТОК" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020.

Відповідачі-1, -3, -4 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників відповідачів-1, -3, -4 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги ПАТ "БАНК ВОСТОК" за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали, заслухавши представників позивача, відповідача-2 та ПАТ "БАНК ВОСТОК", колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про закриття апеляційного провадження у справі №920/1117/20 за апеляційною скаргою ПАТ "БАНК ВОСТОК" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020, з огляду на наступне.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз. 3 пп. 3 п. 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (п. 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", заява №3236/03).

Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 (пункти 37-38) у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №800/570/17.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, ПАТ "БАНК ВОСТОК", яким подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20 є особою, яка не брала участі у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Разом з тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Слід враховувати і те, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №904/5618/17, від 11.07.2018 у справі №5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі №909/68/18, від 18.12.2018 у справі №911/1316/17, від 27.02.2019 у справі №903/825/18, від 09.07.2019 у справі №905/257/18, від 12.09.2019 у справі №905/946/18, від 12.09.2019 у справі №905/947/18, від 09.10.2020 у справі №910/12465/18, від 06.11.2020 у справі №910/12490/18, від 23.11.2020 у справі №914/1643/19.

Вирішення судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, не залученої до участі у справі, буде мати місце, якщо такі права, інтереси та (або) обов`язки особи виникають саме із оскарженого судового рішення, а не із інших юридичних фактів, із яких виходив суд, приймаючи своє рішення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №916/2179/17.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112, від 16.01.2020 у справі №925/1600/16, у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №910/21451/16.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи як третю особу та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 19.06.2018 у справі №910/18705/17, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звертаючись до місцевого господарського суду з позовною заявою зазначив, що 29.10.2019 між ТОВ "Альфа Смарт Агро" (позивач) та ТОВ "Торговий Дім "Інтерагростандарт" (відповідач-1) укладено договір поставки №AS/16/10/2019 (надалі - Договір поставки), що передбачав поставку товару на умовах відстроченого платежу.

Водночас, 29.10.2019 між позивачем, відповідачем-1 та ТОВ "Інтерагростандарт" укладено договір поруки, за умовами якого відповідач-2 поручився за виконання зобов`язань відповідача-1 за Договором поставки.

Також, 29.10.2019 між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_1 укладено договір поруки, за умовами якого відповідач-3 поручився за виконання зобов`язань відповідача-1 за Договором поставки.

До того ж 29.10.2019 між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого відповідач-4 поручився за виконання зобов`язань відповідача-1 за Договором поставки.

Відповідно до укладеного Договору поставки позивач поставив, а відповідач-1 отримав товар, а саме засоби захисту рослин, згідно видаткових накладних.

Оскільки відповідачем-1 не було виконано своїх зобов`язань за Договором поставки щодо повної оплати за отриманий товар, позивач звернувся з вимогами до відповідачів щодо сплати заборгованості. Проте, жодний відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договорами поруки належну оплату на користь позивача не здійснив.

Отже, предметом позову у даній справі є вимога про стягнення заборгованості за поставлений відповідачу-1 товар відповідно до Договору поставки. Оскільки відповідачами-2, -3, -4 було забезпечено виконання зобов`язань відповідача-1, відповідними договорами поруки, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів суму заборгованості.

Таким чином, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачами-1, -2, -3, -4 за Договором поставки та договорами поруки, передбачають наявність прямого зобов`язання останніх вчинити певну дію, а саме сплатити грошову суму на користь позивача.

Після відкриття провадження у справі №920/1117/20 позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, шляхом накладання арешту, в межах ціни позову на грошові кошти відповідачів-1, -2, -3, -4, оскільки існує ймовірність утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

В свою чергу, ПАТ "БАНК ВОСТОК" обґрунтовуючи наявність інтересу зазначає, що відповідачем-2 відповідно до укладеного договору застави №ХК2018-0108/З.М.П.22 від 03.06.2020, з метою забезпечення виконання кредитних договорів №ХК2018-0108 від 19.12.2018, №ХК2020-0022 від 19.03.2020, договору овердрафту №ХО2019-0139 від 18.12.2019 та договору застави №ХК2018-0109/З.М.П.22 від 03.06.2020, з метою забезпечення виконання кредитного договору №ХК2018-0109 від 19.12.2018 було передано в заставу скаржнику право вимоги, що виникає з договорів поставки №2020-0503/03/С від 05.03.2020, №2019-0705/02/С від 05.02.2020, №2020-0502/01/С від 05.02.2020.

ПАТ "БАНК ВОСТОК" здійснив реєстрацію обтяження за договорами застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

У зв`язку із арештом грошових коштів на банківському рахунку відповідача-2, скаржник зазначає, що порушені його права та інтереси як кредитора та заставодержателя, в тому числі переважне право останнього отримати задоволення з вартості заставленого майна перед іншими кредиторами.

Втім апеляційний господарський суд не вбачає порушення прав та інтересів ПАТ "БАНК ВОСТОК" оскаржуваною ухвалою з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, предметом позову у даній справі є виключно грошова вимога, що виникла внаслідок невиконання відповідачами своїх обов`язків з погашення заборгованості за Договором поставки та договорами поруки.

Тобто на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції ПАТ "БАНК ВОСТОК" не було учасником правовідносин, що склались між сторонами у справі.

ПАТ "БАНК ВОСТОК" не є кредитором, боржником та/або пов`язаною особою з учасниками даної справи у межах спірних правовідносин.

Слід зазначити, що суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою не звертає стягнення на грошові кошти відповідача-2 та відповідно не порушує переважного права скаржника, передбаченого ст. 572 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про заставу" або пріоритетного права останнього, передбаченого ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки місцевим господарським судом накладено арешт на грошові кошти відповідачів в межах ціни позову, саме в розмірі 14 148 260, 23 грн. Тобто ПАТ "БАНК ВОСТОК" не позбавлений права звернути стягнення на грошові кошти, що перебувають в заставі у останнього понад зазначену суму. При цьому, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги ПАТ "БАНК ВОСТОК", крім застави права вимоги на грошові кошти, скаржник отримав у заставу інше майно відповідачів-1, -2, в тому числі об`єкти нерухомості, транспортні засоби, товар в обороті, сільскгосподарську техніку.

Відтак, доводи ПАТ "БАНК ВОСТОК", викладені в апеляційній скарзі, про можливий вплив оскаржуваного судового рішення у даній справі є лише припущенням скаржника, оскільки не порушує права та інтереси та не змінює їх обсяг.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20 сама по собі не вирішує питання про права, інтереси та (або) обов`язки ПАТ "БАНК ВОСТОК", не створює для скаржника жодних прав та/чи обов`язків та не зачіпає їх.

Враховуючи викладене, матеріали оскарження ухвали і доводи скаржника не свідчать про те, що суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси та/або обов`язки ПАТ "БАНК ВОСТОК", що надавало б йому право на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції на підставі приписів ч. 1 ст. 254 ГПК України.

За таких обставин, з огляду на те, що скаржник не є учасником даної справи, і оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки ПАТ "БАНК ВОСТОК" не вирішувалося, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ПАТ "БАНК ВОСТОК" не є суб`єктом оскарження у розумінні ст. 254 ГПК України, у зв`язку з чим апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "БАНК ВОСТОК" підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 17, 234, 235, 254, 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.11.2020 у справі №920/1117/20 закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 25.01.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.В. Владимиренко

А.І. Мартюк