ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

27 січня 2021 року м.Харків Справа № 913/45/21

Провадження №7/913/45/21

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви керівника Луганської місцевої прокуратури №2 (93600, Луганська область, Станично-Луганський район, смт Станиця Луганська, вул. Центральна, 41) в інтересах держави в особі

позивача Комишненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області (93644, Луганська область, Станично-Луганський район, с. Комишне, вул. Дружби, 1, ідентифікаційний код 04337357)

до відповідача-1 Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, 17, корп. 2, ідентифікаційний код 39771244),

відповідача-2 Фермерського господарства «Ріпка Агро» (93644, Луганська область, Станично-Луганський район, с. Комишне, вул. Дружби, 3а, ідентифікаційний код 40486599)

про визнання незаконним і скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки

Без повідомлення та виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Керівника Луганської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Комишненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Фермерського господарства «Ріпка Агро» про визнання незаконним і скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки, в якому заявив вимоги про:

- визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 09.11.2015 року №527-сг «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства»;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 29,8090 га пасовищ, з кадастровим номером :04:002:0091, із складу земель запасу, розташовану за межами населених пунктів, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Комишненській сільській раді Станично-Луганського району Луганської області;

- зобов`язати Фермерське господарство «Ріпка Агро» (93644, Луганська область, Станично-Луганський район, с. Комишне, вул. Дружби, 3а, ідентифікаційний код 40486599) повернути державі в особі Комишненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області (93644, Луганська область, Станично-Луганський район, с. Комишне, вул. Дружби, 1, ідентифікаційний код 04337357) земельну ділянку площею 29,8090 га пасовищ, кадастровий номер :04:002:0091

В обгрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення (пасовища), систематично використовувалась для випасання худоби, однак, надана ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства, тобто мала місце зміна цільового виду використання землі з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення.

Фактично оспорюваними наказом та договором оренди земельної ділянки було допущено незаконну зміну цільового виду використання спірної земельної ділянки.

А тому прокурор вважає, що наявні підстави для звернення до суду з вказаним позовом.

До того ж відзначаючи належність обраного способу захисту прокурор посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у справі №469/1044/17.

Разом з тим, прокурор обґрунтовуючи на виконання вимог ч. 4 ст. 53 ГПК України порушення інтересів держави та необхідність їх захисту вказує, що законність надання земельних ділянок у користування, у тому числі в оренду, беззаперечно становить суспільний інтерес. Даний інтерес полягає у необхідності неухильного дотримання законності при передачі в оренду землі, як основного національного багатства, яке перебуває під особливою охороною держави, забезпечення раціонального використання та охорони земель. У даному випадку порушення суспільного інтересу пов`язане з незаконним використанням земельної ділянки державної власності, яка була передана у користування на праві оренди на підставі оспорюваних наказів та договору оренди, які, на переконання прокурора, є незаконним.

Крім цього, вказує, що органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у земельних правовідносинах є Комишненська сільська рада Стінично-Луганського району Луганської області. Однак, з боку Комишненської сільської ради жодних заходів щодо повернення спірної земельної ділянки вжито не було. При цьому, прокурор зауважує, що відсутність претензійно-позовної роботи свідчить про нездійснення уповноваженим органом місцевого самоврядування покладених на нього обов`язків - про його бездіяльність.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва керівником Луганської місцевої прокуратури №2 інтересів держави в особі позивача в суді, суд відзначає наступне.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 також встановлено, що прокурори подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Так, доводи прокурора зводяться до того, що має місце порушення інтересів держави, яке є наслідком незаконного використанням земельної ділянки державної власності, яка була передана у користування на праві оренди на підставі оспорюваних наказів та договору оренди, які є незаконними та в порушення вимог законодавства у сфері земельних правовідносин змінюють цільовий вид використання земельної ділянки.

Тобто, на переконання прокурора, має місце факт незаконного використання спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення на праві оренди, що у свою чергу призводить до триваючого порушення права власності на землю, як на основне національне багатство, яке перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, є об`єктами права власності Українського народу. Згідно ст. 14 Конституції України, з якими узгоджуються приписи ч. 1 ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладених законодавчих положень, зважаючи на те, що земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави, можна дійти висновку, що порушення прав на землю, у тому числі у сфері незаконного користування нею, призводить як до порушення інтересів народу, суспільного інтересу, так і інтересів держави, яка в особі органів державної влади та органів місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, здійснює права власника від імені Українського народу.

А тому, враховуючи, що правовідносини з незаконного використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення становлять суспільний інтерес, а володіння і користування відповідачем-2 спірною земельною ділянкою може здійснюватися без відповідних правових підстав, то може мати місце порушення інтересів держави у сфері земельних правовідносин.

Щодо питання наявності у Комишненської сільської ради повноважень на звернення до суду за захистом інтересів у спірних земельних правовідносинах слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 327 ЦК України, ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

За приписами ст. 140 Конституції України та ч, 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу п.п. а) і в) ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Як вбачається з доданих до позовної заяви копій наказу «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» №21-ОТГ від 10.12.2020 року, виданого ГУ Держгеокадастру у Луганській області, підписаного на його виконання акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 10.12.2020 року та додатку до акту від 10.12.2020 року, Комишненська сільська рада прийняла у комунальну власність спірну земельну ділянку.

Отже, Комишненська сільська рада є законним розпорядником спірної земельної ділянки.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема на принципі судового захисту прав місцевого самоврядування.

За ст. 189 ЗК України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Статтею 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Комишненська сільська рада зареєстрована як юридична особа з організаційно-правовою формою - орган місцевого самоврядування, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не перебуває в процесі припинення, кінцеве рішення про державну реєстрацію припинення юридичної особи в реєстрі відсутнє..

Таким чином, слід констатувати, що саме Комишненська сільська рада є органом уповноваженим на звернення до суду за захистом інтересів у спірних земельних правовідносинах.

Однак, надаючи відповідь на лист Луганської місцевої прокуратри №2 від 05.01.2021 року №77-15вих-21 у листі №6 від 11.01.2021 року Комишненська сільська рада повідомила, що на даний час у неї відсутня можливість вжити заходи представницького характеру для усунення порушень вимог земельного законодавства шляхом звернення до суду з позовною заявою.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 ЗУ "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 цієї норми, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Частиною 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Так, на виконання вказаних вимог закону, на підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді, керівником Луганської місцевої прокуратури №2 до позовної заяви долучено копію лист Луганської місцевої прокуратури №2 до в.о. голови Комишненської сільської ради від 16.01.2021 року №77-88вих-21, який за своєю суттю в силу приписів ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» є повідомленням прокурора Комишненської сільської ради про намір звернутися з заявленим позовом до суду.

Аналіз положень ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність захисту" може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 дійшла висновку, що сам факт незвернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Так, дослідивши матеріали справи, суд констатує, що у даному випадку має місце не формальне зволікання позивача на звернення з відповідним позовом до суду, а його дійсна, реальна та не заперечувана бездіяльність щодо захисту інтересів держави.

За таких обставин, зважаючи на те, що у даному випадку з боку позивача Комишненської сільської ради має місце нездійснення захисту інтересів держави, що очевидно виявляється в його усвідомленій пасивній поведінці, яка полягає у тому, що він усвідомлює порушення інтересів держави, але всупереч цим інтересам протягом тривалого проміжку часу бездіє та за їх захистом до суду не звертається, проти чого не заперечує і останній у своєму листі, а також беручи до уваги доцільність та необхідність захисту інтересів держави, і те, що дії прокурора спрямовані на недопущення незаконного, без відповідної правової підстави використання спірної земельної ділянки та запобігання порушенню права власності на неї, тобто на захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача Комишненської сільської ради в суді та підтверджує їх.

Разом з тим, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, враховуючи те, що оскаржуються наказ та правочин, вчинені ГУ Держгеокадастру у Луганській області, суд вважає, що чинним законодавством передбачено можливість заявлення прокурором позовних вимог безпосередньо направлених на захист інтересів держави та власника земельних ділянок, а тому підтверджує належність відповідача-1 у справі.

Подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Частиною 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 3 ст. 12 ГПК України).

При цьому, відповідно до частини 3 ст. 247 ГПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Положеннями ст. 181 ГПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, характер спірних правовідносин і предмет доказування, а також необхідність дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених у ст. 2 ГПК України, зокрема, принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, суд приходить до висновку про доцільність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та вважає необхідним розпочати підготовче провадження, призначивши підготовче засідання.

У свою чергу суд звертає увагу, що у відповідності до положень абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України, беручи до уваги висновок суду про відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначена Комишненська сільська рада набула статусу позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 53, 181, 234, 235, ч. 3. ст. 247 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Підтвердити наявність підстав для представництва керівником Луганської місцевої прокуратури №2 інтересів держави в особі позивача Комишненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області в суді.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №913/45/21.

3. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

4. Призначити підготовче засідання у справі на 18.02.2021 року о 10 годині 00 хвилин.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, зал №109.

5. Повідомити сторін по справі про дату, час і місце підготовчого засідання.

Явка представників учасників справи у підготовче засідання є необов`язковою.

6. Встановити, у відповідності до ст. 165 ГПК України, відповідачам строк - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду: обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178 ГПК України.

7. Встановити позивачу строк - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позовну (якщо такі будуть подані) - для подання суду: відповіді на відзив на позов.

8. Встановити відповідачам строк - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, - для подання до суду (якщо такий буде поданий): заперечень на відповідь на відзив.

Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/ та на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ч. 4 ст. 197 ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вони можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, дана ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 27.01.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Тацій