ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.01.2021 Справа № 905/42/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон 2009, м. Київ

про стягнення доходу, збереженого від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав у розмірі 225 971,89 грн.,

За участю представників сторін:

від прокурора: Кадацька Д.М. за наказом №3223к від 26.11.2020

від відповідача 1 : не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України 05.10.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 11.11.2020 року.

Заступник керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон 2009, м. Київ про стягнення доходу, збереженого від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав у розмірі 225 971,89 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на використання відповідачем земельної ділянки комунальної власності, що знаходиться за адресою: м. Бахмут, вул. Б. Горбатова, 65, без достатніх правових підстав. За твердженням прокурора, звернення до суду з розглядуваним позовом мотивоване потребою захистити інтереси держави, що полягають у неможливості отримання грошових коштів від використання земельної ділянки у дохід Бахмутської міської ради.

Нормативно свої вимоги прокурор обґрунтовує ст.ст. 14, 131-1 Конституції України, ст.ст. 93, 120, 125, Земельного кодексу України, ст.ст. 1212, 1214, Цивільного кодексу України, ст.14.1.72, 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 73, 91, 129, 162 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/42/20 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.01.2020р. позовну заяву Заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.01.2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі 905/42/20 за правилами загального позовного провадження.

13 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №10/02/20-1юр від 10.02.2020 на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про необґрунтованість визначеного розміру безпідставно збережених коштів у розмірі 225 971,89 грн., оскільки відповідачем як землекористувачем сплачено за спірний період земельний податок у розмірі 31 309,00 грн. Крім того відповідач зазначає, що станом на 2018 рік нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складала 1 740 949,87 грн., що вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №31-28-0.3-377/2 від 07.02.2017, отже до спірного періоду неможливо застосувати нормативну грошову оцінку з витягу від 15.10.2019, що зроблено позивачем.

Також, відповідач зазначив про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.02.2020 зупинено провадження у справі №905/42/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №910/10647/18.

16 квітня 2020 року на адресу господарського суду Донецької області від прокурора надійшла відповідь №01-34-1785вих20 від 14.04.2020 на відзив, в якій прокурор зазначив про необґрунтованість тверджень відповідача щодо безпідставного застосування двох різних розмірів нормативної грошової оцінки спірної ділянки, оскільки за період з 01.01.2018 по 17.07.2018 складала 1 740 976,09 грн., тоді як з 18.07.2018 по 31.12.2018 розмір нормативної грошової оцінки спірної ділянки складав 2 611 472,52 грн., в підтвердження чого надав відповідні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.04.2020 та від 10.04.2020, тому розрахунок позивача збереженого відповідачем доходу від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав є вірним та обґрунтованим.

Разом з цим, прокурор вказав про наявність підстав для здійснення представництва ним інтересів держави у зв`язку з бездіяльністю уповноваженого органу, яким є Бахмутська міська рада.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.09.2020 поновлено провадження у справі 905/42/20.

У підготовчому судовому засіданні 11.11.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/42/20 до розгляду по суті на 09.12.2020 року.

Враховуючи приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби ( COVID-19) №540-ІХ від 30.03.20р. та Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 із змінами, затвердженими Постановою КМУ від 17.06.2020 р. №500, якими строк дії карантину продовжено до 31.07.2020р. включно, розгляд справи по суті неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.12.2020 відкладено розгляд справи на 23.12.2020 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.12.2020 відкладено розгляд справи на 25.01.2021 року.

У судовому засіданні 25.01.2021 прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2012 року між Артемівською міською радою (далі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон-2009» (далі Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки територіальної громади м. Артемівська (далі - Договір), відповідно до п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування нежилого приміщення - вбудованого приміщення магазину (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка знаходиться у м. Артемівську, вул. Б.Горбатова, 65, кадастровий №:00:017:0163.

Земельна ділянка надана в оренду на підставі рішення Артемівської міської ради від 23.05.2012 № 6/23-416 «Про оренду земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська».

Орендована земельна ділянка, відповідно до п. 2 Договору, становить 0,1726 га.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Договору, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - будинки, споруди, а також інші об`єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду разом з об`єктами нерухомого майна - будинками, спорудами, а також іншими об`єктами інфраструктури.

Передача земельної ділянки за Договором оформлена актом від 05.06.2012.

Пунктом 8 Договору встановлено, що Договір укладено на 5 років з 18 червня 2012 року по 18.06.2017. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір підписаний Сторонами у встановленому чинним законодавством порядку.

Актом прийому передачі земельної ділянки від 05.06.2012 позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування земельну ділянку площею 0,1726 га, розташовану у м. Артемівську, вул. Б.Горбатова, 65, кадастровий №:00:017:0163 (а.с.33).

Листом вих. № 101-17 від 17.05.2017 (вх. № 01-2628-10 від 23.05.2017) відповідач повідомив позивача про відсутність наміру у поновленні Договору та просив підписати акт приймання-передачі повернення земельної ділянки з орендного користування.

У відповідь Бахмутська міська рада надіслала на адресу відповідача лист від 20.06.2017 вх. № 01-2628-10, в якому повідомила, що після закінчення строку дії Договору відповідач, як орендар, має переважне право на поновлення Договору на новий строк. До цього листа позивач додав проект додаткової угоди (у трьох примірниках) щодо поновлення договору оренди земельної ділянки по вул. Б.Горбатова, 65 у м. Бахмуті, площею 0,1726 га, кад. № :00:017:0163 для підписання та державної реєстрації у встановленому чинним законодавством порядку та повідомила відповідача про можливість викладення у протоколі розбіжностей своїх пропозицій щодо істотних умов договору.

Листом № 29/06-4 від 29.06.2017 відповідач повторно відмовився від поновлення Договору.

Листом від 20.07.2017 вх. № 01-2628-10 Бахмутська міська рада повторно надіслала на адресу відповідача 3 примірники додаткової угоди.

Відповідач, листом від 18.08.2017 вих. № 18/08-1, зазначив про відсутність намірів поновити Договір, а також зазначив, що наразі сплачує податок на землю починаючи з 17.06.2017, у зв`язку з чим вимоги чинного законодавства щодо оплатності користування землею є не порушеними та виконуються належним чином (а.с.41).

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі №910/20460/17 у задоволенні позовних вимог Бахмутської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-2009» про визнання поновленим договору відмовлено повністю.

Листом №01/07-131 від 21.02.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою у 15-ти денний термін сплатити безпідставно збережені ним кошти внаслідок використання спірної ділянки у розмірі 225 971,98 грн. (а.с.53).

04 липня 2019 року позивачем складено Акт обстеження земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Бахмут, в якому встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,1726 га, кадастровий № :00:017:0163по вул. Б.Горбатова, 65 використовується без правовстановлюючих документів (а.с.69).

Посилаючись на використання відповідачем земельної ділянки комунальної власності, що знаходиться за адресою: м. Бахмут, вул. Б. Горбатова, 65, без достатніх правових підстав, що є порушенням інтересів держави, що полягають у неможливості отримання грошових коштів від використання земельної ділянки у дохід Бахмутської міської ради, прокурор звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у стягненні з відповідача об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас за змістом ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Проте з огляду на приписи ч.2 ст.120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Як встановлено судом, відповідач є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Б.Горбатова, буд.65, що підтверджується Інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №172597358 від 04.07.2019.

При цьому, матеріали справи не містять належних, у розумінні ст.76 ГПК України, доказів належного оформлення права користування земельною ділянкою, яка знаходиться у м. Артемівську, вул. Б.Горбатова, 65, кадастровий №:00:017:0163.

Тобто, відповідач фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Таким чином, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Як встановлено раніше, відповідач не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки, з огляду на що не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст.14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та належним чином не спростовано відповідачем, останнім за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 оренда плата за користування земельною ділянкою у встановленому законодавством розмірі не сплачено.

Тому, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Згідно із ч. 1 ст. 21 названого Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213.

Згідно з пунктом 21 Методики нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 2 статті 20, частина 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель").

Як вбачається Витягу від 06.04.2020 з технічної документації про нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Бахмут, вул. Б.Горбатова, 65, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом з 01.01.2018 по 17.07.2018 складає 1 740 947,16 грн., між тим, нормативна грошова оцінка земельної вказаної земельної ділянки станом з 17.07.2018 по 31.12.2018 складає 2 611 472,52 грн.

Отже перевіривши розрахунок розміру неодержаних доходів за користування земельною ділянкою розраховано за періоди з 01.01.2018 по 16.07.2018 у розмірі 112 182,56 гр. та за період з 17.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 145 098,33 грн., у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та правомірність.

Разом з цим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено оплату у вигляді податку на землю на суму 31 309,00 грн., що підтверджується листом Головного управління ДФС у Донецькій області №33495/10/05-99-42-07 від 22.04.2019 та податковою декларацією відповідача з плати за землю за 2018 рік.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача доходу, збереженого від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав у розмірі 225 971,89 грн. є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Посилання відповідача про виконання свого обов`язку зі сплати земельного податку за спірний період у розмірі 31 309,00 грн. у повному обсязі, не приймається судом до уваги, оскільки судом встановлено, що відповідач не є землекористувачем у розумінні пп.14.1.73 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України.

Крім того, заперечення відповідача щодо необґрунтованості розрахунку позивачем орендної плати за різними нормативно грошовими оцінками земельної ділянки за кадастровим номером :00:017:0163 відхиляються судом, оскільки за період з 01.01.2018 по 17.07.2018 нормативна грошова оцінка спірної ділянки складала 1 740 976,09 грн., про що свідчить витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.04.2020, при цьому з 18.07.2018 по 31.12.2018 відбулась зміна нормативної грошової оцінки спірної ділянки, що вбачається з витягу від 15.10.2019 та від 10.04.2020, наявних в матеріалах справи.

В підтвердження факту зміну нормативно грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером :00:017:0163 прокурором також надано лист Міськрайонного управління у Бахмутському районні та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №1061/111-19 від 24.12.2019 (а.с.68).

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо відсутності підстав для представництва прокурором в суді інтересів держави, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положеннями ч.3,4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Прокурор виконує субсидіарну роль та замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття інтерес держави. Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Разом з тим, надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

В обґрунтування підстав для представництва, прокурор зазначив, що порушення інтересів держави полягає у неможливості отримання грошових коштів від використання земельної ділянки у дохід Бахмутської міської ради.

У контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, але також у захисті інтересів органів місцевого самоврядування, компетенція яких не має загальнодержавного характеру, але направлена на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до відання цих органів.

Кошти з орендної плати за землю сплачуються до бюджету міста Бахмут, тобто позивач є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Водночас, звернення прокуратури з вказаним позовом обумовлені неналежним здійсненням позивачем своїх повноважень щодо судового захисту порушених інтересів держави.

Так, прокурор до подання позову до суду звернувся до позивача з листом №01-381710вих від15.04.2019 в якому повідомив останнього про наявність підстав для вжиття Бахмутською міською радою заходів спрямованих натягнення з відповідача безпідставно збережених коштів орендної плати у розмірі 225 971,98 грн. за фактичне користування земельною ділянкою без належних на те правових підстав.

Листом №01-3820-11 від 15.07.2019 позивач повідомив прокурора, що станом на 10.07.2019 Бахмутською міською радою не подано самостійно позов до суду про стягнення з відповідача доходу, збереженого від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав.

Тобто з наданих документів вбачається, що позивач був обізнаний про наявність заборгованості відповідача з плати за землю, проте, незважаючи на обізнаність про порушення, позивач за судовим захистом інтересів держави безпідставно не звертався. Отже вказаними обставинами обумовлена реалізація прокурором наданих Конституцією України та Законом України Про прокуратуру повноважень щодо представництва інтересів держави в суді та для звернення до господарського суду із позовною заявою на захист інтересів держави.

Після спливу розумного строку 24.12.2019 прокурор направив позивачу повідомлення №01-38588-вих від 24.12.2019 про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради.

З огляду на наведене підстави для представництва прокурором інтересів держави підтверджені, звернення прокурора в інтересах держави до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів держави та направлено на їх захист.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі cт.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон 2009, м. Київ про стягнення доходу, збереженого від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав у розмірі 225 971,89 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон 2009 (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд.15; ) на користь Бахмутської міської ради Донецької області (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44; ) дохід, збережений від використання земельної ділянки без достатніх правових підстав у розмірі 225 971,89 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон 2009 (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд.15; ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6; р/р №6251, Державна казначейська служба України, МФО 820172, , одержувач прокуратура Донецької області) витрати по сплаті судового збору розмірі 3 389,58 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2021 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/