ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2021 справа № 914/3049/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Синчука М.М., розглянувши клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та заяву про поновлення пропущеного процесуального строку

у справі: № 927/3049/20

за позовом: Фермерського господарства Кушпіта Бориса Олексійовича, с.Звертів, Львівська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Буське сорто-насінницьке підприємство», с. Ожидів, Львівська область

про: стягнення заборгованості 178 991, 00 грн.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Фермерського господарства Кушпіта Бориса Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буське сорто-насінницьке підприємство» про стягнення заборгованості 178 991, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.12.2020р. у справі №914/3049/20 позовні вимоги задоволено,стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буське сорто-насінницьке підприємство» на користь Фермерського господарства Кушпіта Бориса Олексійовича 162 999, 20 грн. основної суми заборгованості, неустойку у вигляді пені в розмірі 13 309, 45 грн., 3% річних у розмірі 2 682, 42 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,87 грн.

19.01.2021 року до суду надійшло клопотання (вх.№156/21) про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та заява про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з таким клопотанням та доданими доказами.

Зокрема, до клопотання додано договір про надання правової допомоги від 17 вересня 2020року №2020/09/17-К, Акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) № 6 від 05 січня 2021 року, рахунок на оплату №1 від 05 січня 2021 року на суму 5 400,00грн.

Поважність причин пропуску строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК України представник позивача обґрунтовує тим, що за умовами відповідного договору про надання правової допомоги (№2020/09/17-К від 17.09.2020) розрахунки проводяться за підсумками календарного місяця, а відповідні акти наданих послуг, які є первинними документами, що підтверджують факт надання послуг та їх вартість, були підписані позивачем 05.01.2021р. за підсумками попередніх розрахункових періодів, в день підписання акту надання послуг правової допомоги була проведена оплата.

Відповідно ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішення Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268).

Відповідно до ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 30.11.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №914/3049/20 за правилами спрощеного позовного провадження, призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 21.12.2020р. Явка представників учасників справи в судове засідання визнана судом не обов`язковою.

В судове засідання 21.12.2020 року представник позивача не з`явився. На адресу Господарського суду Львівської області 21.12.2020р. надійшло клопотання (вх.№36085/20) представника позивача про розгляд справи без участі позивача. Також, у клопотанні представником повідомлено суд, що вимоги викладені у позовній заяві останній підтримує в повному обсязі; права та обов`язки представнику відомі та зрозумілі, інших заяв, клопотань, відводів не має.

21.12.2020 р. судом постановлено рішення без участі представників учасників справи. Здійснено розподіл судових витрат понесених позивачем на оплату судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України. Так як докази понесення позивачем інших судових витрат на момент постановлення судом рішення у справі були відсутні, питання щодо розподілу витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу судом у відповідному рішенні не вирішувалось.

Представник позивача міг скористатися своїм процесуальним правом на відшкодування витрат на правову допомогу зробивши про це відповідну заяву. При цьому відповідні докази, передбачені ст. 126 ГПК, представником позивача могли бути подані разом з клопотання по справі від 21.12.2020р. (вх.№36085/20) до ухвалення рішення у справі. Натомість, представником у відповідному клопотання не лише не повідомлено суд про намір подати до суду докази понесення позивачем інших судових витрат, а й повідомлено про відсутність у представника інших заяв, клопотань по справі.

Вже після ухвалення рішення у справі №14/3049/20 21.12.2020р. і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою ст.129 ГПК України представником позивача надано клопотання на електронну адресу суду 19.01.2021р. про відшкодування судових витрат з відповідними доказами (договором про надання правової допомоги від 17 вересня 2020року №2020/09/17-К, актом здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) № 6 від 05 січня 2021 року, рахунком на оплату №1 від 05 січня 2021 року на суму 5 400,00грн.).

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку на подання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/3049/20 та залишення клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу без розгляду.

Враховуючи зазначене вище, керуючись ст.ст. 119, 129, 234, ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/3049/20.

2. Клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у справі №914/3049/20 (вх. №156/21 від 19.01.2021) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://revestr.court.gov.ua.

Суддя М.М. Синчук