ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021м. ДніпроСправа № 904/365/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Савенко О.О.

за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

до Відповідача-1: ОСОБА_2 , м. Кривий Ріг

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івас Груп"

Відповідача-3: ОСОБА_3

Відповідача-4 ОСОБА_4

про розірвання договору купівлі-продажу частки, визнання прав власності; часткового скасування протоколу загальних зборів учасників; про визнання недійсним договору дарування частки та Акту приймання-передачі від; скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань

Суддя Панна С.П.

Секретар судового засідання Савенко О.О .

Представники:

від позивача: Шуліга В.А.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від відповідача-4: ОСОБА_4

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: ОСОБА_2 , до Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івас Груп", до Відповідача-3: ОСОБА_3 , до відповідача-4 ОСОБА_4 в якій просить суд:

1) Розірвати договір купівлі-продажу частки, корпоративних прав ТОВ "Івас Груп" від 06.06.17 та визнати право власності за ОСОБА_1 на частку статутного капіталу ТОВ "Івас Груп" передану за договором купівлі-продажу, яка становить 34850 грн., що складає 34 частки статутного капіталу.

2) скасувати протокол загальних зборів учасників ТОВ "Івас Груп" № 27 від 06.06.2017 в частині прийняття до складу учасників товариства ОСОБА_2 та перерозподілу статутного капіталу товариства у зв`язку з включенням до учасників товариства ОСОБА_2 ..

3) визнати недійсним договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Івас Груп"від 23.12 2019 та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Івас Груп"від 23.12 2019.

4) скасувати записи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 09.06.2017 №271 в частині включення до складу учасників ОСОБА_2 та запису від 26.12.2019 №00271 про включення до складу учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

5) стягнути судові витрати з відповідачів

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено договір купівлі-продажу частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» від 06.06.2017, відповідно до якого Позивачем була відчужена належна йому частина частки Статутного капіталу ТОВ «Івас Груп», яка становить 34 850,00 грн., що складає 34 частки Статутного капіталу. На дату укладення Договір купівлі - продажу, частка Позивача становила 69 700,00 грн., що складала 68 % Статутного капіталу Товариства. Однак, грошові кошти за передану Позивачем частку Статутного капіталу Позивач від Відповідача-1 так і не отримав, таким чином, Позивач вважає, що такий договір підлягає розірванню, частка передана за Договором купівлі - продажу повертається Позивачу з метою відновлення порушених прав Позивача. В подальшому, Відповідач-1 на підставі договору дарування подарував неоплачену частку Відповідачу-3,4. Укладання Договору дарування та Актів приймання - передачі частки у статутному капіталі не відповідає вимогам чинної редакції Статуту ТОВ «Івас Груп" та ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», що стало причиною звернення із позовом.

Ухвалою суду від 22.01.2020р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

04.02.2020р. відповідачем- 3 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

04.02.2020р. відповідачем- 4 подано клопотання про вікладення розгляду справи.

04.02.2020р. відповідачем-3 подано заперечення проти клопотання про витребування доказів судом .

Ухвалою суду від 04.02.2020р. відкладене підготовче засідання на 20.02.2020р.

20.02.2020р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

20.02.2020р. відповідачем-1 подано клопотання про витребування оригіналів письмових доказів.

20.02.2020р. відповідачем-1 подано відзив на позов.

20.02.2020р. винисено ухвалу суду про витребування доказів, а саме : :управлінню з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради (50000, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, буд. 30) надати належним чином завірену копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп».

Ухвалою суду від 20.02.2020р. відкладене підготовче судове засідання на 12.03.2020р.

20.02.2020 р. від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 зазначив про те, що 06.06.2017 між ним та позивачем був укладений договір купівлі-продажу частки корпоративних прав ТОВ «Івас Груп» за умовами якого відповідач-1 придбав у позивача 34 % частки у статутному капіталі відповідача 2, яку вони оцінили у розмірі 34 850 грн. Відповідач - 1 зазначає, що грошові кошти в повному обсязі він готівкою передав особисто позивачу перед тим як позивач підписав даний договір, оскільки сам позивач наполягав на тому, що грошові кошти повинні бути передані йому готівкою до фактичного підписання з його боку договору. Про це і зазначено в договорі, де вказано що грошовий внесок покупець передає продавцю безпосередньо перед підписанням цього договору. Відповідач 1 звертаю увагу суду, що стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання, та при цьому наголошує, що він виконав свій обов`язок перед позивачем, а всі доводи позивача спростовуються тим, що ним підписано договір купівлі-продажу, яким саме визначено, що позивач підписанням договору засвідчує отримання грошових коштів. При цьому стаття 188 Господарського кодексу України визначає, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або сторона договору яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.При цьому, на думку відповідача, позивачем не дотримано вимог матеріального закону щодо порядку розірвання договору. Також відповідач -1 наголошує на тому, що ініційований позивачем спір носить штучний характер, оскільки позивача не влаштовує що відповідач - 1, уклав відповідачами 3 та 4 договір дарування та при цьому до складу учасників увійшли нові особи. До укладення договору дарування жодних претензій з боку позивача до відповідача -1 не надходило. Враховуючи вищезазначене відповідач -1 просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

20.02.2020 р. від відповідача - 4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач - 4 зазначив про те, що23.12.2019 він прийняв у власність частину частки у статутному капіталі відповідача - 2 що дорівнює 17 відсоткам статутного капіталу і у відповідності до даного договору є обдарованою особою. На підставі вказаного договору дарування між ним та відповідачем - 1 було складено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі відповідача - 2 який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю..Таким чином станом на 23.12.2019 відповідач - 4 вважає себе добросовісним набувачем та власником 17 відсотків статутного капіталу відповідача - 2.Відповідач - 4 наголошує, що оспорюваний позивачем договір дарування не може бути визнаний недійсним судом у даному випадку, оскільки дана угода не є первісною щодо відчуження спірної частки у ТОВ «Івас Груп».Враховуючи зазначене, просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявленого позову.

20.02.2020 р. від відповідача - 3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач - 3 зазначив про те, що 23.12.2019 він прийняв у власність частину частки у статутному капіталі відповідача - 2 що дорівнює 17 відсоткам статутного капіталу і у відповідності до даного договору є обдарованою особою. На підставі вказаного договору дарування між ним та відповідачем - 1 було складено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі відповідача - 2 який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю..Таким чином станом на 23.12.2019 відповідач -3 вважає себе добросовісним набувачем та власником 17 відсотків статутного капіталу відповідача - 2.Відповідач - 3 наголошує, що оспорюваний позивачем договір дарування не може бути визнаний недійсним судом у даному випадку, оскільки дана угода не є первісною щодо відчуження спірної частки у ТОВ «Івас Груп».Враховуючи зазначене, просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявленого позову.

03.03.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено наступне. Як зазначає відповідач - 1 він здійснив розрахунки з позивачем до підписання договору купівлі-продажу частки корпоративних прав товариства однак дане твердження, на думку позивача, не відповідає дійсності, так як відповідачем - 1 не надано жодного доказу в підтвердження здійснення розрахунку з позивачем (розписки або що) оскільки таких доказів і не може бути. Також позивач посилається на те, що відповідач у відзиві зазначає, що відповідач-1 виконав свій обов`язок перед позивачем та всі доводи позивача спростовується тим, що позивач підписав договір купівлі-продажу та що самим договором визначено, що позивач підписанням договору засвідчує отримання грошових коштів.Однак таке посилання відповідача - 1, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки пунктом 2 договору купівлі-продажу чітко визначено, що грошовий внесок покупець (відповідач - 1) передає продавцю (позивачу) безпосередньо перед підписанням цього договору.Позивач зазначає, що частинами першою та другою статті 21 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», що є іншим актом цивільного законодавства, в розумінні ЦК України, передбачено що учасник товариства має право відчужувати свою частку у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників, відповідне положення може бути внесено до статуту або виключено з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників у яких взяли участь всі учасники товариства. Однак, в даному випадку, здійснюючи передачу прав на частку в статутному капіталі на користь відповідачів 3 та 4 відповідач - 1 не отримав згоди інших учасників, оскільки будь-які загальні збори учасників відповідача - 2 для розгляду відповідних питань не скликались та не проводилися. Позивач зазначає що відповідачі 3 та 4 невірно трактуючи норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» очевидно зрозуміли право учасників товариства на надання згоди на відчуження передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» як переважне право власника на придбання частки, що передається іншій особі.Враховуючи викладене,а також те, що відповідне рішення загальними зборами учасників відповідача - 2 не приймалось та те, що договір дарування укладений з порушенням вимог статуту відповідача - 2 та вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», це є підставою для визнання його недійсним.З огляду на вищенаведене просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2020 відповідачем-1 було надано заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що посилання позивача про те, що він (відповідача-1) намагався здійснити підробку бухгалтерських документів, то дане твердження є абсолютно безглуздим та таким, що не відноситься до суті спору, оскільки він не долучав даних документів, їх долучає до своєї заяви по суті сам позивач і саме він наполягає на тому, що вони є сфальсифікованими. Також відповідач - 1 звертає увагу суду на те, що статутом товариства не передбачено заборону відступлення частки третім особам. Відповідач -1 зазначає, що позивач трактуючи вищезазначені норми статуту вказує на те, що без дозволу інших учасників товариства відповідач - 1 не мав право здійснити дарування свого майна (корпоративної частки), тобто ставить в залежність волю відповідача - 1 на розпорядження своєю власністю від волі інших осіб - учасників, що є прямим порушенням правової дефініції щодо непорушності права власності.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2020 відповідачем-4 було надано заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що статутом відповідача - 2 не передбачено отримання згоди інших учасників, тобто відсутня норма в статуті яка б визначала, що лише за згодою всіх учасників можливе відчуження частки статутного капіталу. Також відповідач - 4 звертає увагу суду на те, що статутом товариства не передбачено заборони відступлення частки третім особам.

Ухвалою суду від 12.03.2020р. відкладено підготовче засідання на 23.03.2020р.

23.03.2020р. представником відповідачів 1,3,4 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 23.03.2020 відкладено судове засідання на 28.04.2020.

27.04.2020 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

27.04.2020 представником відповідача-1,3,4 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2020р підготовче засідання по справі відладено на 09.07.2020р.

Ухвалою господарського суду від 09.07.2020р підготовче засідання по справі відладено на 22.07.2020р.

22.07.2020р. до господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

22.07.2020р. до господарського суду від представника відповідачів-1,3,4 надійшло клопотання про продовження строків проведення підготовчого засідання по справі.

22.07.2020р. до господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про продовження строків проведення підготовчого засідання по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 21.01.2020р. було задоволено частково.

Ухвалою господарського суду від 17.09.2020р. відкладено підготовче засідання на 17.09.2020р. та частково відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

17.09.2020р. засобами електронної пошти позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

17.09.2020р. представником відповідача-1 подані заперечення проти клопотанян позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

17.09.2020р. представником відповідача-1 подано клопотання, в якому останній просить суд призначити по справі №904/365/20 судову експертизу давності документа.

17.09.2020р. відповідачем-2 подано клопотання про продовження строків підготовчого провадження.

У судовому засіданні від 17.09.2020р. були присутні представник позивача, відповідач - 4, представники відповідачів-1-4. Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників відповідачів щодо необхідності призначення по справі судової почеркознавчої експертизи господарський суд дійшов висновку про доцільність відкладення підготовчого засідання на іншу дату в межах розумних строків, рекомендувавши позивачу та третій особі до дати судового засідання надати письмові пояснення щодо клопотання позивача від 17.09.2020р. про призначення судової експертизи давності документа.

16.09.2020 р. від відповідача -2 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що за даними, які були отримані в ході внутрішнього службового розслідування, ТОВ «Івас Груп» було виявлено наявність таких документів як: прибутковий касовий ордер №17 від 06 червня 2017 року та видатковий касовий ордер № 31 від 06 червня 2017 року, які були оформлені, згідно інформації яка в них міститься, попереднім головним бухгалтером Нор О.А.. Зі змісту документів вбачається, що зазначені документи стосуються бухгалтерської проводки грошових коштів на суму 34850 грн. через касу ТОВ «Івас Груп».Ознайомившись із даними документами співзасновник ОСОБА_1., який був зазначений у видатковому касовому ордері №31 як одержувач коштів, пояснив що він не отримував цих коштів та підпис від його імені у видатковому ордері є підробленими.Також відповідач 2 зазначає, що вищезазначена проводка грошових коштів є невірною, адже оплата частки в статутному капіталі між двома фізичними особами учасниками товариства за договором купівлі-продажу мала відбуватись особиста між ними, що мало б підтверджуватись відповідними платіжними документами та або розпискою продавця про отримання грошових коштів Окрім цього відповідач 2 вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах діючого законодавства статуту та відповідають дійсним обставинам справи.

19.10.2020 р. від представника позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів.

В судовому засіданні від 27.10.2020р. були присутні представники сторін.Позивач підтримував свої вимоги в повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог заперечував.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2020 о 14:30год..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2020р. у задоволенні клопотання представника позивача Шульги В.А. про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

27.10.2020р. протокольною ухвалою було відмовлено в клопотанні представника відповідача-1 Івасик Т.Р. про призначення судової експертизи давності документа.

Ухвалою від 26.11.2020р. судове засідання було відкладено на 10.12.2020р. у зв`язку неявкою сторін.

Однак, судове засідання 10.12.2020р. не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя Панна С.П. була на лікарняному (листки непрацездатності АDЮ № 627772 з 09.12.2020 по 22.12.2020р., АDЮ № 627846 з 23.12.2020р. по 28.12.2020р.).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 19.01.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Станом на 23.02.2016 р. ОСОБА_1 володів статутним капіталом Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» в розмірі 69700,00 грн., що становить 68 часток статутного капіталу та відповідає 68 голосам при голосуванні, про що зазначено в п.6.3 статуту товариства, затвердженого загальними зборами учасників, оформлених протоколом №18 від 23.02.2016 р.

06.06.2017 року між ОСОБА_1 (продавець, позивач) та ОСОБА_2 (покупець, відповідач - 1) укладено договір купівлі-продажу частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» (а.с. 12 т.1).

За умовами вказаного договору продавець передає, а покупець приймає від продавця належну йому частку в статутному капіталі ТОВ «Івас Груп». Частка статутного капіталу, що відчуджується, становить 34850,00 грн., що складає 34 частки статутного капіталу.

Згідно пункту 1 договору частка, що відчужується належить продавцю на підставі статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» зареєстрованим відповідно до чинного законодавства 26.02. 2016 року.

Пунктом 2 договору визначено, що сторони оцінюють цю частку у розмірі 34850 грн.. Грошовий внесок покупець передає продавцю безпосередньо перед підписанням цього договору.

Пунктом 3 договору передбачено, що вказана відчужувача частка статутного капіталу, належна продавцю, складає корпоративні права, які включають до себе: правомочність на участь в управлінні товариством, отримання прибутку (дивідендів), активів, а також інші правомочності передбачені діючим законодавством України.

У пункті четвертому договору продавець запевняє, що повідомив покупця про всі істотні обставини, які мають відношення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» та можуть вплинути на волю покупця щодо укладення цього договору.

Пунктом п`ятим договору продавець гарантує, що в день підписання статутний капітал сформований повністю, а також частка статутного капіталу, що є предметом цього договору, нікому іншому не відчужена, не заставлена, в спорі і під заставою, в тому числі податковій, не перебуває, правами третіх осіб в Україні так і за її межами не обтяжена.

Згідно з пунктом 6 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

У пункті 7 договору визначено, що право власності на відчужувану частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» переходить до продавця з моменту підписання цього договору.

Пункт 8 договору визначає що покупець з моменту прийняття частки статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю«Івас Груп» зобов`язується виконувати вимоги установчих документів товариства, а також нести всі обов`язки учасника товариства, що випливають із установчих документів товариства та чинного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що 06 червня 2017 року відбулись загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» які оформлені протоколом № 27. На даних зборах були присутні учасники товариства ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , всього три учасники які в сукупності мали 100 процентів відсотків голосів (а.с. 14-16 т.1).

Згідно порядку денного загальними зборами розглядались наступні питання:

1. Слухали ОСОБА_7 який запропонував відповідно до укладеного договору купівлі-продажу частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» від 06.06.2017 р. зменшити частку ОСОБА_1 до 34%, тобто в сумі 34850 грн. статутного капіталу яку придбав ОСОБА_2 за власні кошти та прийняти ОСОБА_2 до складу учасників.

По даному питанню постановили: прийняти до складу учасниківОСОБА_2.

2. По другому питанню слухали ОСОБА_1 який зауважив про необхідність перерозподілу та затвердження статутного капіталу згідно договору купівлі-продажу частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп» від 06.06.2017 р. та запропонував розмір статутного капіталу залишити без змін у сумі 102500 грн., розподілити його на 100 часток, одна частка дорівнює 1025 грн. і відповідає одному голосу при голосуванні між учасниками, статутний капітал розподілити наступним чином:

- ОСОБА_1 34850 грн., що становить 34 частки та 34 %статутного капіталу та відповідає 34 голосам при голосуванні;

- ОСОБА_2 34850 грн., що становить 34 частки та 34 %статутного капіталу та відповідає 34 голосам при голосуванні;

- ОСОБА_7 16400 грн., що становить 16часток та 16 %статутного капіталу та відповідає 16 голосам при голосуванні;

- ОСОБА_8 16400 грн., що становить 16 часток та 16 %статутного капіталу та відповідає 16 голосам при голосуванні;

По даному питанню поставили: статутний капітал товариства затвердити в розмірі 102500 грн., розподілити його на 100 часток, одна частка дорівнює 1025 грн. і відповідає одному голосу при голосуванні між учасниками, статутний капітал розподілити наступним чином:

- ОСОБА_1 34850 грн., що становить 34 частки та 34 %статутного капіталу та відповідає 34 голосам при голосуванні;

- ОСОБА_2 34850 грн., що становить 34 частки та 34 %статутного капіталу та відповідає 34 голосам при голосуванні;

- ОСОБА_7 16400 грн., що становить 16часток та 16 %статутного капіталу та відповідає 16 голосам при голосуванні;

- ОСОБА_8 16400 грн., що становить 16 часток та 16 %статутного капіталу та відповідає 16 голосам при голосуванні;

Проголосували «за» одноголосно.

3. По третьому питанню слухали ОСОБА_7 який повідомив про необхідність зміни місцезнаходження товариства.Запропонував змінити місцезнаходження товариства на: 50011,місто Кривий Ріг, вулиця Магнітогорська, 1 Б.

По даному питанню постановили: змінити місцезнаходження товариства на: 50011, місто Кривий Ріг, вулиця Магнітогорська, 1 Б..Проголосували «за`одноголосно.

4. По четвертому питанню слухали ОСОБА_1 який зазначив, що вищеприйняті зміни необхідно внести до статуту товариства. Запропонував викласти та затвердити статут товариства в новій редакції.По даному питанню постановили: затвердити статут товариства в новій редакції.Проголосували «за`одноголосно.

5. По п`ятому питанню слухали ОСОБА_7 який запропонував директору товариства ОСОБА_2 забезпечити державну реєстрацію статуту товариства в новій редакції, а за необхідності видати довіреність третій особі на право представляти інтереси товариства з питань реєстрації статуту у відповідних державних органах.

По даному питанню постановили: директору товариства ОСОБА_2 забезпечити державну реєстрацію статуту товариства в новій редакції, а за необхідності видати довіреність третій особі на право представляти інтереси товариства з питань реєстрації статуту у відповідних державних органах.

Проголосували «за`одноголосно.

Вказаний протокол підписаний всіма учасниками товариства в тому числі самим позивачем ОСОБА_1 . Даний протокол був долучений до позовної заяви та копія якого була засвідчена особистим підписом позивача.

Матеріалами справи також встановлено, що в подальшому, а саме 23.12.2019 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 складено Акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю«Івас Груп».

У пункті 1 вказаного Акту зазначено, що згідно умов договору дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп», укладеного 23 грудня 2019 року, дарувальник ОСОБА_2 передав належну йому частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп», що дорівнює 17 відсоткам статутного капіталу Товариства, що складає згідно статуту Товариства 17425 грн., у власність обдарованому ОСОБА_4 , а обдарований прийняв у власність частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп», що дорівнює 17 відсоткам статутного капіталу Товариства, що складає згідно статуту Товариства 17425 грн..

Пунктом 2 вказаного Акту, визначено, що згідно умов договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп», укладеного 23 грудня 2019 року, дарувальник ОСОБА_2 передав належну йому частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Івас Груп`що дорівнює 17 відсоткам статутного капіталу Товариства, що складає згідно статуту Товариства 17425 грн. обдарованому ОСОБА_3 , а обдарований прийняв у власність частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю, що дорівнює 17 відсоткам статутного капіталу Товариства, що складає згідно Статуту товариства 17425 грн..

Пунктом 3 зазначеного Акту визначено, що загальна вартість частки, що передається згідно даного акту, становить 34850 грн..

Зазначений акт приймання-передачі частки у статутному капіталі посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю..

Звертаючись з позовом позивач вказує, що грошові кошти від відповідача-1 не були отримані ним ані в готівковій, ані в безготівковій формі, ані до підписання договору, ані в період після його підписання та до дати звернення до суду. У зв`язку із чим просить суд розірвати договір купівлі-продажу частки, корпоративних прав ТОВ "Івас Груп" від 06.06.17 та визнати право власності за ОСОБА_1 на частку статутного капіталу ТОВ "Івас Груп" передану за договором купівлі-продажу, яка становить 34850 грн., що складає 34 частки статутного капіталу та скасувати протокол загальних зборів учасників ТОВ "Івас Груп" № 27 від 06.06.2017 в частині прийняття до складу учасників товариства ОСОБА_2 та перерозподілу статутного капіталу товариства у зв`язку з включенням до учасників товариства ОСОБА_2 ..

Суд, розглянувши заявлені вимоги, зазначає наступне.

За своєю правовою природою спірний договір від 06 червня 2017 року є договором купівлі-продажу, за яким товаром виступають частки у статутному капіталі ТОВ «Івас Груп», що належали позивачу та, за умовами укладеного договору, були передані відповідачу -1.

В момент укладення спірного договору, від 06 червня 2017 року, законодавство не встановлювало будь-яких особливостей щодо форми та змісту договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі господарських товариств, тому до таких договорів застосовуються загальні положення цивільного законодавства про купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно достатті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Судом встановлено, що ціна продажу частки статутного капіталу, що відчуджується визначено в договорі від 06.06.2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить 34850,00 грн..

Оскільки підставою позовних вимог ОСОБА_1 визначено неотримання ним плати за договором за відчужену частку у статутному капіталі у розмірі 34 % та ніким з учасників справи не заперечувалось, що позивач продав свою частку саме ОСОБА_2 , до предмету доказування в цьому спорі входить встановлення обставини проведення відповідачем - 1 розрахунку з позивачем у будь-якій формі (готівковій чи безготівковій).

Судом також встановлено, що в матеріалах справи наявний видатковий касовий ордер від 06.06.2017 р. та прибутковий касовий ордер №17 від 06.06.2017 р.. Суд звертає увагу що дані платіжні документи були долучені до матеріалів справи за заявою представника позивача. При цьому у відзиві відповідач-1, зазначив, що розрахунок із позивачем було проведено у готівковій формі перед підписанням договору купівлі-продажу від 06.06.2017р..

Крім того, у судовому засіданні 27.10.2020р. під час оголошення своїх пояснень відповідач-1 зазначив, що підтримує свої пояснення що викладені у відзиві і він не пам`ятає, що рорзрахунки між ним та позивачем здійснювалися за вищезазначеними платіжними документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує щодо отримання ним грошових коштів у вказаному розмірі, та зазначає, що він не отримував цих коштів та підпис від його імені у видатковому ордері є підробленими, та з цього приводу відкрите кримінальне провадження №30001564, розслідування якого здійснюється Криворізьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Чинним законодавством чітко передбачено порядок встановлення в діях особи ознак кримінальних правопорушень.

Оскільки, станом на момент розгляду даної справи, інформація щодо процесуальних результатів розгляду вказаного кримінального провадження у суду відсутня, вказане позбавляє суд можливості встановити обставини щодо наявності або відсутності в діях посадових осіб відповідача - 2 складу кримінального правопорушення, що є в прямому та взаємному зв`язку із вирішенням питання про можливість визнання вказаних документів, у якості належних та допустимих доказів отримання оплати позивачем за відчужену частку статутного капіталу.

19.01.2021р. від представника позивача адвоката Шуліги В.А. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме висновку експерта № 19/104-7/7/828 від 16.12.2020р. в даному клопотанні представник позивача зазначає причини неможливості подання данного письмового доказу у строк визначений судом обгрунтовуючи це тим, що висновок експерта було викладено 16.12.2020р. , а отримано представником позивача 13.01.2021р. вже після закриття підготовчого засідання у справі. Суд визнав причини пропуску строку надання доказів поважними та долучів висновок експерта до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, суд не приймає у якості належного та допустимого доказу факту отримання оплати позивачем за відчужену частку статутного капіталу долучений до матеріалів справи позивачем видатковий касовий ордер від 06.06.2017 р.. тому і висновок експерта не приймається до уваги судом, оскільки об`єктом дослідження даної експертизи є видатковий касовий ордер з приводу якого суд вже надав правову оцінку.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Судом також встановлено, що відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу від 06 червня 2017 року продаж частки 34 % у статутному капіталі товариства вчиняється за 34850,00 грн.. Грошовий внесок покупець передає продавцю безпосередньо перед підписанням цього договору. Підписання цього договору свідчить про те, що розрахунки за частки у статутному капіталі товариства здійснені повністю та про те, що немає претензій до покупця щодо оплати з боку продавця.

Суд вважає, що цей пункт договору в тій його частині, в якій він містить відомості про отримання продавцем суми вказаних грошових коштів, є даними, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Отже, положення договору, які містять зазначені відомості, відповідають визначенню доказів, наведеному в частині першій статті 73 ГПК України, а тому вони є доказом. Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладено у пункті 7.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 р. прийнятої у справі 916/667/18.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Водночас законом не встановлено, що факт отримання грошових коштів має бути підтверджений певними засобами доказування. Тому кожна зі сторін може доводити таку обставину або спростовувати її будь-якими доказами. Зокрема, таким доказом може бути положення договору про одержання однією стороною від іншої грошових коштів. Щодо позовної вимоги про розірвання спірного договору вчастині продажу позивачем на користь відповідача - 1 своєї частки в розмірі 34 % статутного капіталу ТОВ «Івас Груп», суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у п.7.40 постанови від 08.09.2020 р., прийнятої у справі 916/667/18, звертає увагу, що розірвання договору належить до загальних способів захисту прав сторін договору.

Натомість такий спосіб захисту, як розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар, не відповідає суті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів.

Отже, у цій справі позивач пред`явивши позовну вимогу про розірвання спірного договору, обрав неналежний спосіб захисту його права.

Способом захисту позивача в цьому разі є примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України).

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладено у пункті 7.42-7.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 р. прийнятої у справі 916/667/18.

Судом встановлено, що майном, яке передано відповідачам за спірним договором, є частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Івас Груп".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 р. прийнятої у справі 916/667/18 зазначено, шо судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю є підставою для внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (підпункт «е» пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що вона вже звертала увагу на те, що позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 за провадженням № 12-88гс19).

Отже, вимога позивача щодо скасування протоколу загальних зборів учасників №27 від 06.06.2017р. в частині прийняття до складу учасників товариства ОСОБА_2 та перерозподілу статутного капіталу відповідача-2 є неналежним способом захисту права.

Крім того, оскільки за висновком суду позовна вимога про розірвання спірного договору в цій справі не підлягає задоволенню, то немає підстав і для задоволення похідних позовних вимог про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Івас Груп" від 23.12 2019 та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Івас Груп" від 23.12 2019., а також про скасування записів в єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 09.06.2017 №271 в частині включення до складу учасників ОСОБА_2 та запису від 26.12.2019 №00271 про включення до складу учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

У зв`язку із цим суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат позивача зі сплати судового збору здійснюється відповідно достатті 129 Господарського процесуального кодексу України. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.01.2021

Суддя С.П. Панна