ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

20 січня 2021 року м.Харків Справа № 913/683/20
Провадження №33/913/683/20
про стягнення 93 160 грн 28 коп.
Україно-польське товариство з обмеженою відповідальністю Віко-Україна звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства Будівельник-Ран про стягнення заборгованості за договором постачання №19 від 31.03.2017 у розмірі 93 160 грн 28 коп., з яких: основний борг у сумі 38 115 грн 38 коп., інфляційні втрати в сумі 1 986 грн 13 коп., 3% річних у сумі 1 495 грн 69 коп., штраф у сумі 51 563 грн 08 коп.
Позивач на обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що згідно умов укладеного між сторонами договору постачання позивач на заявку відповідача надав останньому рахунок №766 від 01.10.2018 на суму 515 630 грн 76 коп. Щодо особливого порядку передачі товару та порядку проведення розрахунків за вказаним рахунком №766 від 01.10.2018 сторони уклали додаткову угоду №2 від 24.10.2018 до договору, відповідно до п.1 якої відповідач зобов`язувався здійснити передплату за товар, визначений у рахунку у розмірі 30% від суми визначеної у рахунку на оплату в строк до 15.11.2018 включно. Позивач зобов`язався відвантажити товар, згідно рахунку на оплату №766 від 01.10.2018 в період з 29.11.2018, та не пізніше 06.12.2018, при цьому відповідач зобов`язується сплатити 50% вартості товару в строк до 29.11.2018 включно.
Проте, в строк до 29.11.2018 відповідач чергову оплату у розмірі 50% вартості товару не здійснив. За проханням відповідача, у зв`язку з відкладенням відкриття будівельного супермаркету, позивач не здійснював відвантаження продукції до 15.01.2020.
У період з 03.01.2020 по 13.01.2020 відповідач загалом перерахував позивачу кошти у розмірі 257 815 грн 38 коп., що становить 50% вартості товару за рахунком №766 від 01.10.2018. За видатковою накладною №18 від 15.01.2020 позивач відвантажив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 500 130 грн 76 коп. Також сторони склали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з монтажу будівельного обладнання на загальну суму 15 500 грн 00 коп. Таким чином загальна вартість товару та виконаних робіт склала 515 630 грн 76 коп. у відповідності до рахунку №766 від 01.10.2018.
В подальшому, в порушення умов додаткової угоди №2 від 24.10.2020 відповідач не повністю провів розрахунок з позивачем за поставлений товар та здійснення його монтажу; провів ще часткові оплати на загальну суму 65 000 грн 00 коп., у зв`язку з чим залишок заборгованості становить 38 115 грн 38 коп.
У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України позивачем були нараховані інфляційні втрати та 3% річних, на підставі п.7.1 договору штраф у зазначених вище сумах.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлені учасникам строки для подання заяв по суті.
Наразі позивачем через канцелярію суду 16.01.2021 подано заяву про відмову від позову за вих.№1 від 11.01.2021, в якій останній повідомив, що відповідач 05.01.2021 здійснив погашення боргу у розмірі 38 115 грн 38 коп. шляхом перерахування грошових коштів безготівковим переказом на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується долученим платіжним дорученням №6045 від 05.01.2021 на суму 38 115 грн 38 коп. До заяви подані докази вручення її копії також відповідачу.
За вказаних обставин, посилаючись на ст.191 ГПК України, позивач просить прийняти відмову від позовних вимог у зв`язку з повним погашенням суми боргу та закрити провадження у справі.
Суд, розглянувши подану позивачем заяву про відмову від позову у справі та додані до неї документи, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Як вбачається з поданих позивачем матеріалів, Приватне підприємство Будівельник-Ран після відкриття провадження у справі сплатило основну заборгованість за договором постачання №19 від 31.03.2017 у сумі 38 115 грн 38 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6045 від 05.01.2021 на суму.
В поданій заяві позивач просить прийняти відмову від позовних вимог у зв`язку із повним погашенням відповідачем суми боргу та закрити провадження у справі.
Судом перевірені повноваження підписанта поданої заяви.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість прийняття відмови позивача від позову та необхідність закриття провадження у справі № 913/683/20 за позовом Україно-польського товариства з обмеженою відповідальністю Віко-Україна до Приватного підприємства Будівельник-Ран про стягнення 93 160 грн 28 коп.
Суд звертає увагу позивача на те, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною 3 статті 7 Закону України Про судовий збір передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічна за змістом норма також міститься в ч.1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, що враховується судом.
Відповідно до положень ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 21.12.2020 було відкрито провадження у справі; заява про відмову від позову позивачем подана 16.01.2021, тобто до початку розгляду справи по суті.
Наразі зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем було заявлено позовну вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за договором в загальному розмірі 93 160 грн 28 коп.), що відповідає розміру судового збору в сумі 2102 грн 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні із позовом до суду згідно платіжного доручення №2907 від 11.12.2020.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір, у зв`язку із відмовою позивача від позову до початку розгляду справи по суті, останньому підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору, що складає 1 051 грн 00 коп.
Керуючись ст. ст. 123, 130, 191, 231, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд
1. Закрити провадження у справі №913/683/20 за позовом Україно-польського товариства з обмеженою відповідальністю Віко-Україна до Приватного підприємства Будівельник-Ран про стягнення 93 160 грн 28 коп.
Повернення судового збору здійснюється на підставі даної ухвали, підписаної та засвідченої гербовою печаткою господарського суду.
Ухвала набирає законної сили після її підписання 20.01.2021 та може бути оскаржена протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Драгнєвіч