ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.01.2021 Справа № 914/953/19
Господарський суд Львівської області в складі судді О.Д. Запотічняк
за участю секретаря судових засідань А.П. Полянського
розглянувши матеріали справи
за позовом Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон», м.Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», м.Київ
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Молдованова Галина Миколаївна (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України), 2) державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Величко Андрій Степанович (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) 3) державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Нілова Ангеліна Олександрівна (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України) 4) державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишин Володимир Іванович (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) 5) державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Семенюк Жанна Валеріївна (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) 6) державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артем Миколайович (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України) 7) державний реєстратор Реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Ковалишин Любомир Васильович (Відділ державної реєстрації Радехівської районної державної адміністрації) 8) державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчук Андрій Вікторович (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України) 10) державний реєстратор Реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Вавринюк Данило Анатолійович (Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації) 11) державний реєстратор Реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Браташ Оксана Ярославівна (Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації)
про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та записів про право власності
за участю представників учасників справи:
від позивача: Шокало В.С.;
від відповідача: Лойфер А.О.;
від третіх осіб: не з`явились;
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/953/19 за позовом Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Молдованова Галина Миколаївна (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України), 2) державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Величко Андрій Степанович (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) 3) державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Нілова Ангеліна Олександрівна (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України) 4) державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишин Володимир Іванович (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) 5) державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Семенюк Жанна Валеріївна (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) 6) державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артем Миколайович (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України) 7) державний реєстратор Реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Ковалишин Любомир Васильович (Відділ державної реєстрації Радехівської районної державної адміністрації) 8) державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчук Андрій Вікторович (Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України) 10) державний реєстратор Реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Вавринюк Данило Анатолійович (Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації) 11) державний реєстратор Реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Браташ Оксана Ярославівна (Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації) про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та записів про право власності.
За результатами розгляду справи, 29.12.2020 Господарським судом Львівської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності та записи про право власності, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні Інвестиції" на користь Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Гелікон" судовий збір за подання позову у сумі 23 052, 00 грн. В судовому засіданні 29.12.2020 представником МПП ВКФ «Гелікон» було усно зазначено, що докази щодо стягнення судових витрат у справі надасть суду протягом п`яти днів.
31 грудня 2020 року на адресу суду представником МПП ВКФ «Гелікон» надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення на стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 90 000,00 грн та судового збору в розмірі 83 563,50 грн. Ухвалою від 04.01.2021 суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 12.01.2021 з викликом сторін.
Ухвалою від 12.01.2021 суд відклав розгляд заяви на 21.01.2021 у зв`язку із неявкою заявника в судове засідання.
В судове засідання 21.01.2021 з`явився представник позивача та відповідача надали свої пояснення та заперечення по суті заяви.
Згідно поданої заяви про розподіл судових витрат, позивач просить суд прийняти докази про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн та вирішити питання про судові витрати.
Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В судовому засіданні 29.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 914/953/19, заява позивача про розподіл судових витрат, надійшла до суду 31.12.2020.
Отже виходячи із положень ч.7 ст.116 ГПК України, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах строків визначених ч.8 ст.129 ГПК України, а їх поданню передувала відповідна заява позивача подана до закінчення судових дебатів.
В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду : копію договору про надання правової допомоги № 1-09/12 від 09.12.2019р.; копію акту 1-31/03/20 від 31.03.2020р. приймання-передачі адвокатських послуг згідно договору № 1-09/12 про надання правової допомоги від 09.12.2019р; копію квитанції про оплату 20 000,00 гривень згідно договору № 1-09/12 від 09.12.19; копію договору про надання правової допомоги від 23 березня 2020 року № 1- 23/03/20; копію акту № 1-15/06/20 від 15.06.2020р. приймання-передачі адвокатських послуг згідно договору № 1-23/03/20 про надання правової допомоги від 23.03.2020р.; копію квитанції про оплату 20 000,00 гривень у відповідності до рахунку 1-24/03/20 від 24.03.20 та копія рахунку від 24 березня 2020 р.; копію договору про надання правової допомоги від 15 липня 2020 року № 1- 15/07/20; копію акту № 1-30/12/20 від 30.12.2020р. приймання-передачі адвокатських послуг згідно договору № 1-15/07/20 про надання правової допомоги від 15.07.2020р.; копію квитанції про оплату 50 000,00 гривень у відповідності до акту № 1-30/12/20 від 15.06.2020р.; копію виписки АТ «ОТП Банк» з рахунку Адвокатського об`єднання «Шокало та партнери»; копію платіжного доручення №ПН15108873 від 30.12.2020р.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача Малого приватного підприємства Виробничо комерційна фірма «Гелікон» представляв адвокат Шокало Володимир Степанович, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги №1-09/12 від 09.12.2019 в суді апеляційної інстанції, на підставі договору про надання правової допомоги №1-23/03/20 від 23.03.2020 в суді Касаційної інстанції та на підставі догогвору про надання правової допомоги №1-15/07/20 від 15.07.2020 в Господарському суді Львівської області при новому розгляді справи та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ЛВ №096329.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується й Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та у Постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.
Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Не заслуговує на увагу суду твердження відповідача, що позивач не заявляв орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу та спростовуються наступним:
В позовній заяві позивачем було зазначено, що орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу буде надано додатково, однак у зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, такі витрати заявлені не були. Водночас суд зазначає, що позивач не заявляє стягнення витрат на правову допомогу, які були понесені в суді першої інстанції.
У апеляційній інстанції попередній розрахунок судових витрат було заявлено у апеляційній скарзі на рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2019.
У суді касаційної інстанції попередній розрахунок судових витрат було заявлено касаційній скарзі на рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020.
Відтак спростовуються докази Відповідача щодо не заявлення Позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у всіх судових інстанціях.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.
Як вбачається із укладеного між позивачем та адвокатом Шокало В.С. договору від 09 грудня 2019 року №1-09/12, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в Західному апеляційному господарському суді (п.1.1. договору). Договір було укладено до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.7.1 договору).
Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги, позивач та адвокат погодили, що розмір гонорару обчислюється з урахуванням складності справи та становить фіксовану ставку у розмірі 20 000,00 грн без ПДВ.
31 березня 2020 року між позивачем та адвокатом підписано акт приймання - передачі наданих послуг №1-31/03/20 згідно договором про надання правової допомоги № 1-09/12 від 09.12.2019, згідно якого адвокат надавав правову інформацію та консультації, організував ведення судової справи, готував апеляційні скарги та представляв інтереси Клієнта в судових засіданнях (29.01.2020 та 17.03.2020). Загальна вартість послуг за цим актом становила 20 000,00 грн без ПДВ.
З метою оплати відповідних послуг, Позивачем було сплачено на рахунок адвоката 20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № ПН958618 від 12.12.2019.
Разом з тим, за подання апеляційної скарги на основне рішення Позивачем сплачено 34 578,00 грн судового збору, що підтверджується квитанцією №ПН957750 від 11.12.2019 (Том 5, а. с. 13) та за подання апеляційної скарги на додаткове рішення сплачено 2881,50 грн, що підтверджується квитанцією №ПН957755 від 11.12.2019 (Том 6, а. с. 8). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат стороною подано при поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2019.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції.
Як вбачається із укладеного між позивачем та адвокатом Шокало В.С. договору №1-23/03/20 від 23.03.2020, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у Верховному суді (п. 1.1. договору). Договір було укладено до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.7.1 договору).
Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги, позивач та адвокат погодили, що розмір гонорару обчислюється з урахуванням складності справи та становить фіксовану ставку у розмірі 20 000,00 грн без ПДВ.
15 червня 2020 року між позивачем та адвокатом підписано акт приймання - передачі наданих послуг №1-15/06/20 згідно договором про надання правової допомоги № 1-23/03/20 від 23.03.2020, згідно якого адвокат надавав правову інформацію та консультації, організував ведення судової справи, готував касаційну скаргу та представляв інтереси Клієнта в судових засіданнях (28.05.2020 та 11.06.2020). Загальна вартість послуг за цим актом становила 20 000,00 грн без ПДВ.
З метою оплати відповідних послуг, Позивачем було сплачено на рахунок адвоката 20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № ПН1047916 від 03.06.2020.
За подання касаційної скарги на постанову Позивачем сплачено 46 104,00 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № ПН1015501 від 24.03.2020 (Том 6, а. с. 69). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат стороною подано при поданні касаційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції на новому розгляді справи.
Як вбачається із укладеного між позивачем та адвокатом Шокало В.С. договору № 1-15/07/20 від 15.07.2020, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в Західному апеляційному господарському суді (п. 1.1. договору). Договір було укладено до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.7.1 договору).
Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги, позивач та адвокат погодили, що розмір гонорару обчислюється з урахуванням складності справи та становить фіксовану ставку у розмірі 50 000,00 грн без ПДВ.
30 грудня 2020 року між позивачем та адвокатом підписано акт приймання - передачі наданих послуг №1-30/12/20 згідно договору про надання правової допомоги № 1-15/07/20 від 15.07.2020, згідно якого адвокат надавав правову інформацію та консультації, організував ведення судової справи, підготував та подав відповідь на відзив, інші клопотання та представляв інтереси Клієнта в судових засіданнях (15.09.2020, 29.09.2020, 13.10.2020, 03.11.2020, 24.11.2020, 22.12.2020 та 29.12.2020). Загальна вартість послуг за цим актом становила 50 000,00 грн без ПДВ.
З метою оплати відповідних послуг, Позивачем було сплачено на рахунок адвоката 50 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № ПН1176013 від 30.12.2020. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат стороною подано при поданні відповіді на відзив у справі.
Щодо заяви про стягнення витрат на правову допомогу у всіх інстанціях, суд дійшов висновку про часткове задоволення такої заяви, з огляду на наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд також зазначив, що у такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Разом з тим ч.ч.5, 6 ст. 126 ГПК України визначає, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач надав копію Договору від 09.12.2019, укладеного між адвокатським об`єднанням «Шокало та партнери» і МПП ВКФ «Гелікон», копію акту №1-31/03/20 приймання передачі наданих послуг від 31.03.2020 до Договору від 09.12.2019; копію квитанції від 12.12.2019 № ПН958618 на суму 20 000,00 грн, копію виписки з особового рахунку за 12.12.2019.
У свою чергу, відповідачем було подано клопотання про зменшення судових витрат, зокрема зазначивши, що гонорар у розмірі 20 000,00 грн за представництво на стадії апеляційного провадження, є завищеним, а розумним може вважатися гонорар у розмірі 6500,00 грн.
До стягнення витрат на правову допомогу у суді касаційної інстанції позивач заявив до стягнення 20 000,00 грн. Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач надав копію Договору від 23.03.2020, укладеного між адвокатським об`єднанням «Шокало та партнери» і МПП ВКФ «Гелікон», копію акту №1-15/06/20 приймання передачі наданих послуг від 15.06.2020 до Договору від 23.03.2020; копію квитанції № ПН1047916 від 03.06.2020 на суму 20 000,00 грн, копію виписки з особового рахунку за 29.05.2020; копію рахунку №1-24/03/20 від 24.03.2020 на суму 20 000,00 грн.
Відповідач заперечив проти стягнення гонорару за представництво на стадії касаційного провадження у розмірі 20 000,00 грн, вважаючи такий завищеним. Зазначивши, що розумним для оплати такого обсягу послуг може вважатись гонорар у розмірі 8000,00 грн.
До стягнення витрат на правову допомогу у суді першої інстанції на новому розгляді справи позивач заявив до стягнення 50 000,00 грн. Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач надав копію Договору від 15.07.2020, укладеного між адвокатським об`єднанням «Шокало та партнери» і МПП ВКФ «Гелікон», копію акту №1-30/12/20 приймання передачі наданих послуг від 30.12.2020 до Договору від 15.07.2020; копію квитанції № ПН1176013 від 30.12.2020 на суму 50 000,00 грн, копію платіжного доручення № ПН15108873 від 30.12.2020.
З огляду на викладені обставини, враховуючи право суду передбачене у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Відтак, суд враховуючи що витрати на оплату адвоката повинні бути співмірними із затраченим часом, складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, кількістю проведених судових засідань суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 12 500,00 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, 12 500,00 грн витрат на правову допомогу в суді касаційної інстанції .
Враховуючи складність справи, кількість проведених судових засідань,значний обсяг поданих документів суд дійшов висновку про стягнення 30 000,00 грн відшкодування витрат на правову допомогу при новому розгляді справи у першій інстанції.
В задоволенні стягнення решти витрат на правову допомогу відмовити.
Варто зазначити, що аналогічних висновків у подібних правовідносинах дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019.
Щодо витрат на судовий збір понесених МПП ВКФ «Гелікон» за подання:
- апеляційної скарги на рішення від 19.11.2019 в сумі 34 578,00 грн, що підтверджується квитанцією №ПН957750 від 11.12.2019;
- апеляційної скарги на додаткове рішення від 03.12.2019 в сумі 2 881,50 грн, що підтверджується квитанцією №ПН957755 від 11.12.2019;
- касаційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 19.11.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 в сумі 46 104,00 грн, що підтверджується квитанцією №ПН1015501 від 24.03.2020 то такі підлягають до задоволення в повному обсязі.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись ст.ст. 2, 123, 126, 129, 130, 234, 244 ГПК України, суд,
1. Заяву Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» про стягнення судових витрат від 31.12.2020 задоволити частково.
3. В задоволенні стягнення решти витрат на правову допомогу відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після його перегляду апеляційним господарським судом.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.
Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2021р.
Суддя О.Д. Запотічняк