ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/279/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засіданні Земляк А.В.

за участю представників учасників справи:

від Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» - Пустовойтов Д.М.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2020, постановлену суддею Бездолею Ю.С., м. Одеса, повний текст складено 21.04.2020 про затвердження мирової угоди та закриття провадження

у справі № 916/279/20

за позовом Малого приватного підприємства фірми «Ерідон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка»

про стягнення 6379019,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Мале приватне підприємство фірми «Ерідон» (далі МППФ «Ерідон») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка» (далі ТОВ «Агропереробка»), в якому просило суд стягнути з останнього 6379019,78 грн., з яких 5196941,20 грн. основного боргу, 172493,70 грн. річних, 493740,18 грн. відсотків за користування товарним кредитом та 515844,70 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/279/20.

16.03.2020 сторонами подано до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди, а також саму мирову угоду від 11.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 затверджено мирову угоду від 11.03.2020, укладену між позивачем та відповідачем у даній справі.

21.10.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Агропереробка" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 у справі № 916/279/20, в якій відповідач просить її скасувати, прийняти нове рішення про відмову у затвердженні мирової угоди, справу № 916/279/20 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що засновник ТОВ «Агропереробка» ОСОБА_1 ніколи не уповноважувала колишнього директора ОСОБА_2 на укладення мирової угоди. Підписуючи текст мирової угоди, колишній директор ОСОБА_2 вийшов за межі наданих йому повноважень. Крім того, сама мирова угода не відповідає інтересам ТОВ «Агропереробка», оскільки укладена не на підставі взаємних поступків та призводить до сплати відповідачем надмірно великих штрафних санкцій.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Вказана апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2019 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/279/20, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до повернення матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

30.10.2020 матеріали даної справи надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

30.10.2020 від МППФ «Ерідон» надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження у даній справі, в яких зазначено про те, що скаржником пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а підстави для його поновлення необґрунтовані, а тому не можуть прийматись до уваги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 у справі № 916/279/20 апеляційну скаргу ТОВ "Агропереробка" залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України (апеляційна скарга буда подана з пропуском строку, встановленого ст. 256 ГПК України, а підстави, вказані у заяві про поновлення цього строку, визнані неповажними), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

13.11.2020 від ТОВ "Агропереробка" надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 ТОВ "Агропереробка" поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 у справі № 916/279/20, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено МППФ «Ерідон» строк до 02.12.2020 для подання відзиву та роз`яснено учасникам справи про їх право у строк до 02.12.2020 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 справу №916/279/20 призначено до розгляду на 17.12.2020 о 10:30 год.

04.12.2020 від МППФ "Ерідон" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що мирова угода не є договором у цивільно/господарсько-правовому розумінні, а тому не потребувала згоди загальних зборів учасників ТОВ «Агропереробка».

10.12.2020 від представника МППФ «Ерідон» (адвоката Пустовойтова Д.М.) надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 задоволено.

В судовому засіданні 17.12.2020 оголошено перерву до 21.01.2021 о 11:00 год., про що постановлено протокольну ухвалу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 повідомлено ТОВ «Агропереробка» про те, що судове засідання у справі № 916/279/20 відбудеться 21.01.2021 о 11:00 год.

В судове засідання 21.01.2021 з`явився представник МППФ «Ерідон». Представник ТОВ «Агропереробка» в судове засідання не з`явився.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Агропереробка» не отримало ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2020.

06.01.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло поштове повернення (вх. № 406/21) з вказаною ухвалою. На рекомендованому повідомленні містився запис працівника Укрпошти «не вручено, інші причини».

За змістом ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 про повідомлення ТОВ «Агропереробка» про те, що судове засідання у справі № 916/279/20 відбудеться 21.01.2021 о 11:00 год. була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.12.2020, тому, скаржник, як зацікавлена особа, не був позбавлений можливості отримувати інформацію про стадії розгляду справи з Єдиного державного реєстру судових рішень, у тому числі, і про прийняття апеляційним господарським судом вищевказаної ухвали у даній справі.

Тобто, скаржник в розумні інтервали часу не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження за його апеляційною скаргою, адже статус апелянта у справі, тобто особи, яка ініціювала апеляційний перегляд, передбачає обізнаність останнього про існування та розгляд спору судом та, відповідно, про прийняття у справі судових рішень.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду, то скаржник, подавши апеляційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно вимог ст. 43 ГПК України, повинен був стежити за рухом поданої ним скарги та за результатом розгляду її судом.

Крім того, секретар судового засідання 19.01.2021 повідомив представника ТОВ «Агропереробка» адвоката Кійко О.В. телефонограмою за тел. НОМЕР_1.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що скаржник не проявив зацікавленість про стан розгляду його апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності його представника.

В судовому засідання 21.01.2021 представник МППФ «Ерідон» просив залишити апеляційну4 скаргу ТОВ «Агропереробка» без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 916/279/20 - без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 про затвердження між МППФ «Ерідон» та ТОВ «Агропереробка» мирової угоди від 11.03.2020.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що підписуючи текст мирової угоди, колишній директор ТОВ «Агропереробка» ОСОБА_2 вийшов за межі наданих йому повноважень, засновник товариства Стародумова І.С. ніколи не уповноважувала його на укладення цієї мирової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі № 916/279/20 16.03.2020 позивачем та відповідачем подано до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди, а також саму мирову угоду від 11.03.2020.

З боку МППФ «Ерідон» заява та мирова угода підписана генеральним директором Омельчуком С.В., а з боку ТОВ «Агропереробка» - директором Єждіним І.А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 вказану мирову угоду затверджено та закрито провадження у справі № 916/279/20.

Затверджуючи мирову угоду, місцевий господарський суд дійшов висновку, зокрема, що вона підписана повноважними особами та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною 5 вищенаведеної норми визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Пунктом 10.7 Статуту ТОВ «Агропереробка», затвердженого рішенням учасників товариства 08.11.2018 (протокол № 08/11), визначено, що директор має право приймати рішення про укладення, зміну чи розірвання будь-яких правочинів (договорів та інших угод) на суму, що не перевищує 100% розміру статутного капіталу товариства, за винятком тих правочинів (договорів та інших угод), прийняття рішення про укладення, зміну чи розірвання по яким відноситься до компетенції загальних зборів.

Колегія суддів зазначає, що на відміну від звичайного договору, мирова угода укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Тобто мирова угода не є договором у цивільному/господарському-правовому розумінні, оскільки порядок її укладення та затвердження регламентовано положеннями ГПК України, проте вона має на меті припинення спору на умовах, погоджених сторонами та затверджених судом.

Особливість мирової угоди полягає в тому, що її умови набувають чинності (юридичної сили) лише у випадку її затвердження судом (постанова Верховного суду від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що мирова угода, укладена між позивачем та відповідачем у даній справі, не потребувала згоди учасників ТОВ «Агропереробка», оскільки вона не є договором у цивільному/господарському-правовому розумінні, а порядок її укладення і затвердження регламентовано положеннями ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «Агропереробка» станом на час укладення мирової угоди (а.с.27 т.2), згідно якого вбачається, що ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Агропереробка». Будь-які записи про обмеження щодо представництва юридичної особи, у тому числі обмеження на укладення та підписання мирової угоди, відсутні.

Щодо доводів скаржника про те, що сама мирова угода не відповідає інтересам ТОВ «Агропереробка», оскільки призводить до сплати відповідачем надмірно великих штрафних санкцій, колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись з позовом, МППФ «Ерідон» просило суд стягнути з ТОВ «Агропереробка» 6379019,78 грн., з яких 5196941,20 грн. основного боргу, 172493,70 грн. річних, 493740,18 грн. відсотків за користування товарним кредитом та 515844,70 грн. пені.

З матеріалів справи вбачається, що річні у загальному розмірі 172493,70 грн. нараховані позивачем на підставі п. 6.7. укладеного між сторонами договору поставки, відповідно до якого у разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару чи невиконання зобов`язань, передбачених п. 3.2. та 3.3. цього договору. покупець, відповідно до ст. 625 ЦК України, сплачує на користь постачальника 10% річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст. 625 ЦК України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Відсотки за користування товарним кредитом у загальному розмірі 493740,18 грн. нараховані позивачем на підставі п. 4, 5 укладених між сторонами додатків до договору поставки, відповідно до яких сторони встановили, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару на певний строк, покупець відповідно до ст. 536 та ч. 5 ст. 694 ЦК України зобов`язаний сплатити на користь постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами), нараховану на вартість отриманого, але неоплаченого покупцем товару. Нарахування відсотків за користування товарним кредитом здійснюється від дня, коли товар підлягав оплаті за умовами цього додатку та закінчується днем повної оплати вартості отриманого товару.

Пеня у загальному розмірі 515844,70 грн. нарахована позивачем на підставі п. 6.2. договору, відповідно до якого покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що річні, відсотки за користування товарним кредитом та пеня нараховані позивачем за неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки, що не спростовується останнім.

Щодо доводів скаржника про те, що одночасне стягнення з боржника процентів, визначених ст. 536 ЦК України, виключає можливість застосування ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати і 3% річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Частиною 5 ст. 694 ЦК України передбачено, що у разі якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

В свою чергу відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Проценти річних, про які йдеться у ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених ст. 536 названого Кодексу.

Так, стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у ст. 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін ст. 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України).

Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами.

Положення ж ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання.

Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання (постанова Верховного суду від 18.12.2018 у справі № 908/639/18.

Щодо доводів скаржника про те, що мирова угода укладена не на підставі взаємних поступків, а відповідач мав розраховувати на зменшення розміру штрафних санкцій, колегія суддів зазначає наступне.

З тексту мирової угоди вбачається, зокрема, що ТОВ «Агропереробка» повністю визнає позовні вимоги МППФ «Ерідон», що складаються з 6474705,08 грн., з яких 5196941,20 грн. основного боргу, 172493,70 грн. річних, 493740,18 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 515844,70 грн. пені та 95685,30 грн. судового збору, а МППФ «Ерідон» після належного виконання ТОВ «Агропереробка» умов цієї мирової угоди пробачає ТОВ «Агропереробка» заборгованість зі сплати річних у загальному розмірі 172493,70 грн. та пені у загальному розмірі 515844,70 грн.

Можливість зменшення розміру санкцій покладено на розсуд суду, який приймає відповідне рішення, оцінюючи у кожному конкретному випадку надані сторонами докази та обставини, за яких можливе зменшення санкцій та розмір, до яких вони підлягають зменшенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що мирова угода укладена з метою врегулювання спірних відносин, які виникли при розгляді господарським судом справи № 916/279/20, підписана повноважними особами та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Підстави для відмови у затвердженні мирової угоди і продовження судового розгляду справи були відсутні.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 про затвердження між МППФ «Ерідон» та ТОВ «Агропереробка» мирової угоди від 11.03.2020 у справі № 915/279/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 у справі № 915/279/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропереробка».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.01.2021.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук