УХВАЛА

м. Київ

26.01.2021Справа № 910/15411/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Престиж" (с. Веселе Харківського району Харківської області)

до Приватного підприємства "Оліяр" (село Ставчани Пустомитівського району Львівської області)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" (м. Харків)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович (м. Львів)

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи на стороні позивача: Золотопуп С.В.

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Престиж" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Оліяр" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 991 від 08.09.20., вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Романом Тадейовичем.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що були відсутні порушення щодо виконання основного зобов`язання між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар", з огляду на що відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій поручителю. Також позивач вказує на те, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.20. відкрито провадження у справі, залучено третіх осіб та призначено підготовче засідання на 10.11.20.

09.11.20. до Господарського суду міста Києва надійшов направлений 03.11.20. засобами поштового зв`язку відзив Приватного підприємства "Оліяр" на позовну заяву.

Учасники справи явку своїх повноважних представників в підготовче засідання 10.11.20. не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання позивач, відповідач та треті особи повідомлені належним чином (т. 1 арк. справи 176-179).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.20. відкладено підготовче засідання на 26.11.20.

10.11.20. позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.20. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Престиж" строк на подання клопотання про витребування доказів; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Престиж" про витребування доказів задоволено.

26.11.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 15.12.20.

15.12.20. третьою особою на стороні позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі.

15.12.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та оголошення перерви в підготовчому засіданні до 26.01.21.

Позивач, відповідач та третя особа на стороні відповідача явку своїх повноважних представників в судове засідання 26.01.21. не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

В підготовчому засіданні 26.01.21. третьою особою на стороні позивача підтримано подане ним клопотання про зупинення провадження у справі № 910/15411/20 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 922/3742/20.

Пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року).

Предметом спору в даній справі є вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 991 від 08.09.20., вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Романом Тадейовичем, з підстав, крім іншого того, що були відсутні порушення щодо виконання основного зобов`язання між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар", з огляду на що відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій поручителю. Також позивач вказує на те, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Предметом спору у справі № 922/3742/20 Господарського суду Харківської області є вимога про визнання недійсним договору поруки від 27.07.18.

В даному випадку неможливість розгляду справи № 910/15411/20 Господарським судом міста Києва до розгляду Господарським судом Харківської області справи № 922/3742/20 полягає в тому, що межах вказаної справи підлягає встановленню дійсність чи недійсність договору поруки, як підстави для наявності чи відсутності відповідальності поручителя, яким є позивач, перед кредитором, яким є відповідач.

Наведене свідчить про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/3742/20 Господарського суду Харківської області, а тому провадження у даній справі підлягає зупиненню.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/15411/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/3742/20 Господарського суду Харківської області,

2. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 910/15411/20.

Ухвала набирає законної сили 26.01.21. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя Т.М. Ващенко