ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 Справа № 917/1840/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія"

до Фізичної особи-підприємця Гуленко Віктора Анатолійовича

про стягнення 53515,54 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Гуленко Віктора Анатолійовича про стягнення 53515,54 грн., у тому числі: 51558,00 грн. - повернення коштів попередньої оплати за товар, 788,86 грн. - інфляційних, 1168,68 грн. - 3% річних.

Позивачем також заявлено до відшкодування 4981,32 грн. судових витрат на оплату судового збору та 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем помилково було перераховано відповідачу 71558,00 грн. за платіжним дорученням № 31 від 13.03.2020, відповідач помилково отримані кошти повернув частково - у сумі 20000,00 грн.; залишок неповернутих коштів становить 51558,00 грн.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 24.11.2020 було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 24.11.2020 вважається врученою відповідачу 24.12.2020р., що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті (а.с.44-46). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 11.01.2021р.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи від сторін до суду не надходили.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.36).

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі № 917/1840/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.40).

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 17.12.2020.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.11.2020р., надіслана відповідачу на адресу: провулок Цілинний, буд. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36018, повернулася до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.44-46).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець Гуленко Віктор Анатолійович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Така ж адреса вказана відповідачем і в договорі № 29-11/2019 від 29.11.2019 (а.с.10-12).

Відповідно до п.4 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідно до ч.7 ст.120 ст.242 ГПК України ухвала суду від 24.11.2020 вважається врученою відповідачу 24.12.2020р.

На офіційному сайті Судової влади України 26.11.2020 було розміщено відповідне оголошення для сторін про розгляд цієї справи (а.с.42).

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведе зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Згідно приписів ч. 7 сі. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія" (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем Гуленко Віктором Анатолійовичем (відповідачем) укладено договір поставки підрощеного молодняку № 29-11/2019 від 29.11.2019р. (далі - Договір) (а.с.10-12).

За умовами Даного договору , як постачальник, зобов`язався передати у власність покупця підрощений молодняк курей - несучок кросу «Ломан Браун Класік» (надалі - товар), а покупець, позивач зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 3.3 Договору товар постачається покупцю з 10.12.2019 року по 20.12.2019 року.

В п. 5.1 Договору вказано, що оплата за товар проводиться на розрахунковий рахунок постачальника згідно виставленого рахунку.

Згідно з п. 3.3 Договору оплата 10% від загальної вартості партії товару проводиться протягом 5 календарних днів з дати підписання цього договору, але не пізніше 05.12.2019 року; оплата 90% від загальної вартості партії товару проводиться за 2 календарні дні до моменту поставки.

На оплату вказаного товару відповідач надав позивачу рахунок № 1 від 02.12.2019р. на суму 216 558,00 грн. за молодняк курей (а.с.15).

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 216 558,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 358 від 17.12.2019р. на суму 20000,00 грн., №363 від 26.12.2019р. на суму 100000,00 грн., № 365 від 27.12.2019р. на суму 15000,00 грн., № 6 від 24.02.2020р. на суму 10000,00 грн., № 17 від 12.03.2020р. на суму 71558,00 грн. В призначенні платежів вказано, що оплата проводиться за молодняк курей згідно рахунку № 1 від 02.12.2019р. (а.с.16, 18-21).

Відповідач поставив позивачу товар (молодняк курей) загальною вартістю 216 558,00 грн., що підтверджується накладною № 1 від 28.12.2019 р. на суму 190800,00 грн., накладною № 2 від 28.12.2019 р. на суму 25758,00 грн. (а.с.13, 14).

Таким чином, поставлений товар був повністю оплачений позивачем.

13.03.2020р. за платіжним дорученням № 31 з розрахункового рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритому в "Банк Восток", було повторно перераховані грошові кошти в сумі 71558,00 грн. (з призначенням платежу за молодняк курей згідно рахунку № 1 від 02.12.2019р.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в Полт. ГРУ АТ КБ "Приватбанк", м. Полтава, що належить відповідачу (а.с.17).

В позові позивач зазначає, що вказані кошти в сумі 71558,00 грн. за платіжним дорученням № 31 від 13.03.2020 були помилково повторно перераховані відповідачу внаслідок помилки співробітника банку.

Позивач листом від 16.03.2020р. №17 звернувся до відповідача з вимогою повернути безпідставно набуті кошти в сумі 71558,00 грн., оскільки заборгованість перед відповідачем відсутня, кошти було переховано помилково (а.с.22).

Позивач направив до ПАТ "Банк Восток" повідомлення від 25.03.2020р. № 22 про помилковий переказ на користь ФОП Гуленко В. А. коштів в сумі 71558,00 грн. за платіжним дорученням № 31 від 13.03.2020 внаслідок збою в роботі системи банку та проведення подвійних платежів, та прохав повернути помилково перераховані кошти (а.с.23).

25.03. 2020 року ПАТ "Банк Восток" направив до Полт. ГРУ АТ КБ "Приватбанк", м. Полтава повідомлення (вих. № 05ц/01/3139БТ) про помилковий переказ коштів в сумі 71558,00 грн. за вказаним платіжним дорученням № 31 від 13.03.2020 на суму 71558,00 грн. та заявив вимогу про повернення цих коштів (а.с.24).

Відповідач повернув позивачу 20000,00 грн. за платіжними дорученнями № 36 від 05.06.2020р. на суму 10000,00 грн. та № 83 від 18.09.2020р. на суму 10000,00 грн., зазначивши в призначенні цих платежів: «повернення невірно зараховуваних коштів зг. листа від 16.03.2020р. №17» (а.с.25-26).

Позивач у позові повідомляє про те, що залишок безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 51515,54 грн. відповідачем не повернуті, підстав для перерахування вказаних коштів на рахунок відповідача не було, даний переказ було здійснено помилково.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку, що спірна сума грошових коштів була набута відповідачем безпідставно.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 924/1473/15, п. 52 постанови Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 917/353/19, суд самостійно здійснює правову кваліфікацію спірних правовідносин і застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Відповідно до підпунктів 1.23, 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних на те підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Залишок суми яка підлягає поверненню позивачеві складає 51558,00 грн. Відповідач спірну суму грошових коштів позивачу не повернув.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи, що спірний переказ був проведений позивачем помилково, у відповідача були відсутні підстави для набуття цих коштів, відповідач, відповідно до статті 1212 ЦК України зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти в сумі 51558,00 грн. як такі, що набуті без достатньої правової підстави. Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач заявив вимоги про стягнення 788,86 грн. - інфляційних за період квітень 2020 - травень 2020р. та 1168,68 грн. - 3% річних за період з 17.03.2020 - 26.10.2020р.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК. Такий же правовий висновок зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17

У постанові КГС Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 904/8223/16 викладений правовий висновок про те, що дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстави їх виникнення, у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло відповідно до статті 1212 ЦК України, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених грошей нараховуються "інфляційні втрати" та три проценти річних від простроченої суми згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. При цьому КГС ВС наголосив, що зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України, а отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не лише з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема й факту неповернення безпідставно одержаних чи збережених коштів (така правова позиція узгоджується з правовим висновком ВП ВС, викладеним у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17). Водночас стаття 625 ЦК України міститься в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги V ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, що кореспондується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15.

Після перевірки правильності розрахунку судом визначено, що сума інфляційних за визначений позивачем період становить 788,86 грн. В цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та задовольняються судом.

Суд, провівши перевірку правильності нарахування 3 % річних встановив, що належна до стягнення сума річних становить 1163,85 грн. В цій частині позов задовольняється судом.

Вимоги про стягнення 4,82 грн. - 3 % річних слід відхилити як безпідставні.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2102,00 грн. та 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 431 від 13.11.2020р. (а.с.29). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 16.11.2020 р. (а.с.37).

Витрати по сплаті судового збору повністю покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В попередньому розрахунку судових витрат позивач зазначив про понесення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00грн. (а.с.3).

В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду:

- надано договір № 137 від 09.06.2020р. про надання правової допомоги, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатським бюро Станіслава Казанцева «Джастіс» (а.с.31);

- специфікацію № 1 від 09.06.2020р. до договору № 137 від 09.06.2020р. (а.с.32);

- довіреність від 01.10.2020р. на право, зокрема адвоката Казанцева С. В. представляти інтереси позивача в судах (а.с.27-28);

свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Казанцева С. В. від 25.01.2018р.(а.с.30);

- рахунок на оплату юридичних послуг № 090620-137 від 09.06.2020р. на суму 8000,00 грн. (а.с.33);

- платіжне доручення № 345 від 28.09.2020р., за яким позивач сплатив адвокатському бюро Станіслава Казанцева «Джастіс» 8000,00 грн. за надання юридичних послуг згідно рахунку № 090620-137 від 09.06.2020р. (а.с. 6).

За умовами п.1.1 договору № 137 від 09.06.2020р. про надання правової допомоги, укладеному між позивачем (клієнтом) та адвокатським бюро Станіслава Казанцева «Джастіс», клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

В п. 1 Специфікації № 1 від 09.06.2020р. до договору № 137 від 09.06.2020р. зазначено, що адвокатське бюро зобов`язується надати клієнту юридичні послуги, що направлені на стягнення з боржника - Фізичної особи-підприємця Гуленко Віктора Анатолійовича заборгованості за договором поставки підрощеного молодняку № 29-11/2019 від 29.11.2019 року, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

В п.2.1 та п.2.2. Специфікації № 1 від 09.06.2020р. вказано, що вартість послуг складається з: 1) авансового платежу в розмірі 8000,00 грн. який перераховується клієнтом на розрахунковий рахунок адвокатського бюро протягом 3 календарних днів з моменту підписання цієї специфікації; 2) гонорару, який оплачується адвокатським бюро клієнтом по факту надання послуг та складає 10% від суми фактично стягнутої (добровільно перерахованої) з боржника заборгованості.

Згідно з п.2.2 цього Договору за результатами надання юридичних послуг складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданих адвокатським бюро юридичних послуг і їх вартість.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В порушення ч.3 ст.126 ГПК України позивач не надав детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом, а з поданих доказів не вбачається, що сума авансу відповідала обсягу послуг наданих адвокатом саме у цій справі.

З огляду на викладене, вказані витрати відшкодовуванню не підлягають.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гуленко Віктора Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія" (вул. Богдана Хмельницького, буд.9, с.Косачівка, Козелецький район, Чернігівська область, 17010; ідентифікаційний код 42374190) 51558 грн. 00 коп. - повернення безпідставно отриманих коштів, 1163 грн. 85 коп. - 3% річних, 788грн. 86 коп. - інфляційних, 2102 грн. 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору,

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 22.01.2021.

Суддя Т. М. Безрук