ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.01.2021 м.Дніпро Справа № 912/2994/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Коваль Л.А., Вечірка І.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.11.2020 року (повний текст складено 19.11.2020 року) у справі №912/2994/20 (суддя Бестаченко О.Л)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5а, в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця", 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19,

до відповідача Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, 27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Каштанова, 84,

про стягнення 50 201,92 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.11.2020 року у справі №912/2994/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області (27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Каштанова, 84; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5а; ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ) 50 201,92 грн збитків за пільгове перевезення пасажирів за період 2017-2020 роки (з січня 2017 року по березень 2020 року включно), а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн..

15.12.2020 року було видано судовий наказ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Просить:

- скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.11.2020 року у справі №912/2994/20 про стягнення з Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації коштів в сумі 50201,92 грн. збитків за пільгове перевезення, з яких Управління СЗН Бобринецької районної державшої адміністрації визнає суму 11827,02 грн виключно за тих пільговиків, що перебувають на обліку;

- в позовних вимогах відмовити частково, встановити суму збитків за пільгове перевезення в сумі 11827,02 грн, по якій були вивірені особи, що перебувають на обліку виключно в Управлінні СЗН Бобринецької районної державшої адміністрації.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.12.2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху. Апелянту надано час для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати доказ сплати судового збору в сумі 3 153,00 грн; обгрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення.

19.01.2021 року апелянт надав обгрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Скаржник просить відстрочити сплату судового збору посилаючись на відсутність фінансування з боку держави. В обгрунтування надає план асигнувань (за винятком кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2020 рік. З наданого документа вбачається відсутність коштів на сплату судового збору. Також, апелянт повідомляє, що кошторис Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на 2021 рік не затверджено.

Колегія суддів, ознайомившись з наданими вищезазначеними відомостями з вважає, що вони не є достатніми для відстрочення сплати судового збору.

У зв`язку з тим, що заявником не наведено обставин, які дають підстави вважати, що він матиме можливість сплатити судовий збір до винесення рішення по суті спору з огляду на суттєвий його розмір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Необхідність сплати судового збору, встановлена для всіх суб`єктів нормами ГПК України, не може тлумачитися як обмеження права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у якому зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Тобто, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, а обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену особу в силу вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявником не наведено обставин та не надано доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги прийняття рішення у даній справі, а також доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

З огляду на викладене, у задоволенні заявленого клопотання про відстрочення судового збору слід відмовити, апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Повернути Управлінню соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області апеляційну скаргу на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.11.2020 року у справі №912/2994/20 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга №01-18/660 від 15.12.2020 року та додані до неї документи всього на 22 арк., конверт

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль

Суддя І.О. Вечірко