ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/152/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Французький бульвар-Еліт про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Французький бульвар-Еліт

до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради

про визнання противоправними та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Французький бульвар-Еліт (далі ТОВ Французький бульвар-Еліт ) звернулося до суду із позовною заявою (вх. № 161/21 від 22.01.2021р.) до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування Містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво курортно-рекреаційного комплексу сімейного типу» № 104/1, затверджених Наказом управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, виданих 23.05.2018р. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Автостайл».

Одночасно із позовом ТОВ Французький бульвар-Еліт надано заяву (вх. № 2-73/21 від 22.01.2021р.) про забезпечення позову шляхом заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції України у Одеській області, Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти будь- які дії щодо реєстрації декларацій видачі будь-яких документів дозвільного або погоджувального характеру щодо об`єктів нерухомого майна, а саме об`єкту незавершеного будівництва - курортно- рекреаційного комплексу сімейного типу, - розташованого на земельній ділянці загальною площею 0, 5291 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, кадастровий номер :35:002:0009, цільове призначення - Е.07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

В обґрунтування поданої заяви заявником вказано, що подальше будівництво об`єкту незавершеного будівництва та прийняття об`єкту в експлуатацію після завершення будівництва, виходячи з положень ст. 37 та ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», неможливе без отримання відповідних дозвільних документів (зокрема, дозволу на виконання будівельних робіт, будівельного паспорту), тому існує ризик видачі ТОВ «Автостайл» дозвільних документів на проведення будівництва об`єкту незавершеного будівництва та прийняття об`єкту в експлуатацію після завершення будівництва, що може істотно ускладнити поновлення порушених прав ТОВ «Французький бульвар-Еліт».

Посилаючись на рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020р. та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2020р., заявник зазначає, що саме ТОВ «Французький бульвар - Еліт» є замовником будівництва курортно-рекреаційний комплекс сімейного типу, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського на належній йому земельній ділянці, на підставі дозвільних документів, а саме: дозволу на виконання будівельних робіт 387/07 від 31.08.2007р., декларації про початок виконання будівельних робіт від 14.09.2011р., зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 19.09.2011р. № ОД2, що керуючись ст. 876 ЦК України є власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт.

З врахуванням викладеного, позивач вважає, що будь-які проведення робіт з реконструкції чи будівництва ТОВ «Автостайл» на земельній ділянці кадастровий номер :35:002:0009, цільове призначення - Е.07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, власником якого є ТОВ «Автостайл» згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2017р., призведуть до порушень прав та законних інтересів ТОВ «Французький бульвар-Еліт» як замовника будівництва.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п.п. 1,3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом, проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч.ч. 1, 2 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Ст. 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі № 910/773/19).

Так, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Французький бульвар-Еліт», оскільки припущення заявника, що у найближчий час Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради буде видано ТОВ «Автостайл» дозвільні документи на проведення будівництва, що може ускладнити поновлення порушених прав ТОВ Французький бульвар-Еліт не є належним обґрунтуванням в підтвердження доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, отже останнім не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Французький бульвар-Еліт про забезпечення позову шляхом заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції України у Одеській області, Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти будь- які дії щодо реєстрації декларацій видачі будь-яких документів дозвільного або погоджувального характеру щодо об`єктів нерухомого майна, а саме об`єкту незавершеного будівництва - курортно- рекреаційного комплексу сімейного типу, - розташованого на земельній ділянці загальною площею 0, 5291 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, кадастровий номер :35:002:0009, цільове призначення - Е.07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Керуючись ч. 6 ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Французький бульвар-Еліт про забезпечення позову шляхом заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції України у Одеській області, Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти будь- які дії щодо реєстрації декларацій видачі будь-яких документів дозвільного або погоджувального характеру щодо об`єктів нерухомого майна, а саме об`єкту незавершеного будівництва - курортно- рекреаційного комплексу сімейного типу, - розташованого на земельній ділянці загальною площею 0, 5291 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, кадастровий номер :35:002:0009, цільове призначення - Е.07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Ухвала набрала законної сили 25 січня 2021 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду або Господарського суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Копію ухвали надіслати: ТОВ Французький Бульвар-Еліт (65044, м. Одеса, пров. О. Матросова, 5, оф. 501/3).

Суддя Л.І. Грабован