ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2021 Справа № 917/2053/17

за скаргою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

по справі №917/2053/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022) в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул. М. Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36000

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, 36000

про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 11.11.2004 року №94

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники сторін:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Антофій М.О.

від виконавчої служби: не з`явились

Обставини справи: 18.12.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла скарга Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про: 1) визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811; 2) зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811.

Ухвалою від 11.01.2021 року суд прийняв скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до розгляду та призначив розгляд скарги на 21.01.2020 року.

Ухвалою від 15.01.2021 року судом виправлено описку в ухвалі суду від 11.01.2021 р. по справі №917/2053/17, зазначивши в п. 2 резолютивної частини ухвали вірну дату призначення судового засідання, а саме - "21.01.2021 р." Усе інше по тексту без змін.

У судове засідання 21.01.2021 року представники позивача (стягувача) та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явились, про місце, дату та час його проведення були повідомлені належним чином поштові повідомлення про вручення ухвали суду від 11.01.2021 року та ухвали суду від 15.01.2021 року в матеріалах справи.

Виконавча служба вимог пояснень по суті скарги не надала.

18.01.2021 від представника позивача (стягувача) до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги. Подане клопотання обґрунтоване неможливістю прибуття уповноваженого представника позивача (стягувача) у судове засідання призначене на 21.01.2021 року в зв`язку з його зайнятістю в іншій судовій справі. До клопотання представником позивача додано копію ухвали Північного апеляційного господарського суду м. Києва у справі №910/4216/20.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами.

Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В даному випадку, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду скарги.

Крім того, 18.01.2020 року від позивача (стягувача) до суду надійшли заперечення на скаргу, в яких позивач проти задоволення скарги заперечує посилаючись на те, що лише сам факт включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закон України «Про заходи, спрямовані на регулювання забо ргованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізо ваного водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не є підставою для ви несення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій. У відповідності до ст. 124 Конституції України всі рішення від імені України, які набрали законної сили, підлягають обов`язковому виконанню на території України.

За результатами розгляду в судовому засіданні скарги відповідача суд постановив ухвалу, вступну та резолютивну частини якої було оголошено в судовому засіданні у відповідності приписів ст. 242 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та скарги, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши представника скаржника, суд встановив наступне.

Господарським судом Полтавської області розглядалася справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 11.11.2004 року №94.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 17 779 511,45 грн. заборгованості за використану активну електричну енергію, 1900196, 74 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 16 531 889,68 грн. інфляційних за активну електроенергію, 79 781,15 грн. інфляційних за перетоки реактивної електричної енергії, 4 005 473,26 грн. 3% річних за активну електричну енергію, 18 312,36 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії, 219782,86 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Повернуто Публічному акціонерному товариству "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" з Державного бюджету України судовий збір в сумі 20 217,14 грн. сплачений за платіжним дорученням №650598 від 29.11.2017 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №917/2053/17.

13.03.2018 року Господарським судом Полтавської області на виконання рішення від 16.02.2018 року було видано наказ.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 13.10.2020 року відкрито виконавче провадження №63296811 щодо виконання наказу господарського суду по справі №917/2053/17 про стягнення суми боргу у розмірі 40 534 947,50 грн. (том 4, арк. с. 184).

В обґрунтування поданої скарги скаржник вказує наступне.

08.06.2017 року Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (відповідач, скаржник) включений до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (наказ Мінрегіону № 142 від 08.06.2017 року). Отже, на думку скаржника, вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811 має бути зупинено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач (стягувач) листом за вих. № юр/4301 від 19.10.2020 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811 з посилання на положення Закону № 1730 (том 4, арк. с. 185-186).

Даний лист Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишено без відповіді.

Вважаючи свої права порушеними Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" звернулось до суду із даною скаргою.

При розгляді скарги суд виходив з наступного.

03.11.2016 року прийнято Закон України № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон № 1730). Даний закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Метою вказаного закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду. Врегульовує питання щодо заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а саме спожиті природний газ, електричну енергію ( ст. ст. 1, 2 Закон № 1730-VIII).

Вказаним законом також внесені зміни до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Як встановлено судом 08.06.2017 року Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (відповідач, скаржник) включений до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (наказ Мінрегіону № 142 від 08.06.2017 року).

Інформація з Реєстру є у відкритому доступі і з її змістом може ознайомитись будь-яка особа на сайті Міністерства розвитку громад та територій України за наступним посиланням:

http://www.minregion.gov.ua/wp-content/uploads/2019/11/Reyestr-2019_12_26.pdf

(відомості щодо КП ПОР «Полтававодоканал» в Реєстрі зазначені під порядковим, номером 17).

Відповідно до ч.4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржник листом за вих. № юр/4301 від 19.10.2020 звертався до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811 з посилання на положення п.10 ч.1. ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" та положення Закону № 1730 (том 4, арк. с. 185-186).

Проте, лист відповідача (боржника) залишений виконавчою службою без реагування.

Частиною 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, що зумовлюють зупинення вчинення виконавчих дій, їх зупиняє і виносить відповідну постанову.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

В свою чергу, частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Таким чином, пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками (підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а частина 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ використаний станом на 1 липня 2016 року), а саме, крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Крім того, згідно з абзацом 6 частини 1 статті 1 Закону №1730 заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону № 1730 процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з абзацом 10 частини 1 статті 1 Закону №1730 спожиті енергоносії - спожиті природний газ, електрична енергія.

Отже, Закон №1730 врегульовує питання щодо заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а саме - спожиті природний газ та електричну енергію, а не лише за спожитий природний газ.

Вказана позиція відображена у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 року у даній справі №917/2053/17.

У спірному виконавчому провадженні стягується борг за рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2018 у справі № 917/2053/17, яким стягнуто 17779511,45 грн. заборгованості за використану активну електричну енергію, 1900196, 74 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 16 531 889,68 грн. інфляційних за активну електроенергію, 79 781,15 грн. інфляційних за перетоки реактивної електричної енергії, 4 005 473,26 грн. 3% річних за активну електричну енергію, 18 312,36 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №94 від 11.11.2004 року.

Враховуючи імперативні приписи ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" і те, що у спірному виконавчому провадженні стягувачем є постачальник електричної енергії; боржником є підприємство, що надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення; боржник включений до Реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії; за рішенням суду стягується заборгованість за спожиту електричну енергію, яка підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" державний виконавець був зобов`язаний зупинити виконавче провадження №63296811.

Отже, вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811 та зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811 підлягають задоволенню.

Суд також звертає увагу виконавчої служби, що з аналогічних підстав вже було задоволено подібну скаргу на дії цього ж державного виконавця ( ухвала від 27.02.2020 року, залишена без змін постановою Верховного Суду від 30.06.2020 року у даній справі №917/2053/17).

Відповідно до приписів ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги відповідача та неправомірність дій виконавчої служби, з огляду на що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 234, 339-345 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811.

3. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63296811.

4. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в порядку ст. 345 ГПК України повідомити суд про виконання даної ухвали.

5. Копії ухвали направити учасникам справи та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала підписана 26.01.2021 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256-257 ГПК України.

Суддя Тимощенко О.М.