СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Справа № 913/567/19(913/405/20)

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Телеснюк І.В.

за участю представників сторін:

від позивача Григор`єв О.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛГ № 000322 від 29.11.2019, довіреність № 22 від 04.01.2021

від відповідача Чернобай С.С., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія № 1052 від 26.07.2012, ордер на надання правничої допомоги серія ВВ № 1008232 від 13.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» , м.Луганськ (вх. №3168 Л/3) на рішення господарського суду Луганської області від 13.10.2020 у справі №913/567/19 (913/405/20) (суддя Яресько Б.В., повний текст рішення складено та підписано 19.10.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ

до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради, м.Рубіжне, Луганська область

про стягнення 31621,73 грн

ВСТАНОВИЛА:

07.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією в сумі 31621,73 грн. (т.1, а.с. 62-66).

Ухвалою від 28.07.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с. 70-72).

Рішенням Господарського суду Луганської області від 13.10.2020 року у справі №913/567/19 (913/405/20) в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради про стягнення 31621,73 грн. відмовлено повністю. Судові витрати по справі покладені на позивача (т.1,а.с. 185-190).

Рішення суду про відмову в позові мотивовано тим, що позивачем доведено факт порушення відповідачем ПКЕЕ, що мало місце самовільне використання електричної енергії поза розрахунковими приладами обліку без порушення схем обліку, але відмовляючи в позові суд виходив з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач Товариство з обмеженою відповідальності «Луганське енергетичне об`єднання» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції встановленим обставинам справи, вважає його незаконним та необгрунтованим, просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 13.10.2020 року у справі №913/567/19 (913/405/20) та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму збитків (вартість не облікованої електричної енергії) внаслідок порушення ПКЕЕ у розмірі 31621,73 грн та 2102 грн судового збору (т.2, а.с. 1-5).

Так, зокрема, апелянт зазначає, що 28.03.2017 року при проведенні перевірки було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, а саме підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника струмоприймачів поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (шляхом підключення електропроводки від РЩ-0,4 кв.ж/б за адресою вул. 30 років Перемоги, буд. 14-б, п. 2,3 поверх. Виявлене порушення було зафіксовано актом про порушення №001914 від 28.03.2017 року.

В свою чергу, враховуючи вимоги п. 6.42 ПКЕЕ, 14.06.2017 акт про порушення №001914 від 28.03.2017 було розглянуто на засіданні комісії позивача з розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

Рішенням комісії, яке оформлене протоколом засідання комісії позивача з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 14.06.2017 року №40, акт про порушення №001914 від 28.03.2017 визнано складеним правомірно та здійснено нарахування суми збитків (вартості не облікованої електричної енергії).

Скаржник зазначає, що на засіданні комісії по розгляду акту №001914 від 28.03.2017 про порушення ПКЕЕ, відповідачу було вручено окрім копії протоколу №40 від 14.06.2017, рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії, про що є відповідний запис у протоколі №40 від 14.06.2017, який міститься у матеріалах справи.

Тобто, скаржник стверджує, що лише на комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ можливо встановити причетність побутового споживача до порушення ПКЕЕ, а не в момент складання самого акту про порушення.

Споживач, рішення комісії №40 від 14.06.2017 з розгляду акту про порушення ПКЕЕ у визначений законодавством строк 10 днів не оскаржив та збитки за недораховану електричну енергію не сплатив.

Так, на думку апелянта, позивач мав право звернутися до суду за захистом своїх прав лише після відмови відповідача сплатити на підставі отриманого 14.06.2017 року рахунку вартості не облікованої електричної енергії.

Скаржник вважає, що право на відшкодування вартості не облікованої енергії виникло у позивача лише після відмови відповідача її сплатити, тобто не раніше ніж 14.07.2017.

19.11.2020 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду №913/567/19 (913/405/20) визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф. (т.2, а.с. 38).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання»» на рішення Господарського суду Луганської області від 13.10.2020р. у справі №913/567/19 (913/405/20) та встановлено строк відповідачу до 14.12.2020 включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (т.2, а.с. 40-41).

14.12.2020 на електрону адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (підписаний ЕЦП), в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області від 13.10.2020 у даній справі без змін (т.2, а.с. 47-51).

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 справу №913/567/19 (913/405/20) призначено до розгляду на 20.01.2021 о 10:40 год (т.2, а.с. 53-54).

12.01.2021 на електрону адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача (підписано ЕЦП) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 задоволено клопотання відповідача про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції 20.01.2021 о 09.30 год.

14.01.2021 на електрону адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача (підписано ЕЦП) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2021 задоволено клопотання ТОВ «ЛЕО» про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції 20.01.2021 о 09.30 год.

Апелянт у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 13.10.2020 у даній справі без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

23.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради (споживач, відповідач) укладено договір №582 про постачання електричної енергії, відповідно до якого, постачальник взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною дозволеною потужністю 1080,5 кВт, величини якої по кожному об`єкту зазначені у додатку до договору Відомості про розрахунок засоби обліку електричної енергії споживача, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною (т.1, а.с. 6-18).

28.03.2017 представниками позивача було проведено перевірку дотримання відповідачем вимог Правил користування електричною енергією на об`єкті за адресою: вул. 30 років Перемоги 14Б під`їзд 2 етаж 3, м. Рубіжне, Луганська область.

При проведенні перевірки/огляду за зазначеною адресою було виявлено порушення відповідачем п.3.1, 3.6 ПКЕЕ, а саме підключення до електричної мережі енергопостачальника струмоприймачів поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (шляхом підключення електропроводки від РЩ-0,4 кВ ж/б за адресою вул. 30 років Перемоги 14б (під`їзд 2) 3 етаж.

Виявлене порушення зафіксовано актом про порушення № 001914 від 28.03.2017, який складено в присутності представника відповідача Чередниченко А.В.

Рішенням комісії, яке оформлено протоколом від 14.06.2017 № 40 засідання комісії позивача по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 28.03.2017 №001914, акт про порушення від 28.03.2017 №001914 визнано складеним правомірно. Відповідачу здійснено нарахування суми збитків за розрахунковий період з 20.12.2016 по 28.03.2017 в сумі 31621 грн 73 коп.

Рахунок № 582-РБ/6/2 від 14.06.2017р. на суму 31621,73 грн. був вручений представнику відповідача енергетику Водолазському О.В. 14.06.2017р.

Відповідач нараховану суму збитків сплатити в добровільному порядку відмовився.

У зв`язку з несплатою споживачем в добровільному порядку суми нарахування, ТОВ «ЛЕО» звернулось до суду з цим позовом про стягнення з КП Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради 31621,73 грн. суми збитків (вартості не облікованої електричної енергії).

Заслухавши представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулюються Законом України "Про електроенергетику".

Згідно з ч. 1 ст. 26 вказаного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з п. 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, які були чинними на момент перевірки, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без дозволу не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об`єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об`єктом споживача.

Зі змісту умов договору №582 від 23.06.2015р. вбачається зобов`язання Споживача не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж Споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані Постачальнику (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних мереж Споживача (пп.2.3.23 п.2.3 р.2).

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ (акт).

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Складений позивачем акт відповідає вимогам ПКЕЕ, додаток № 1 до акту Схема підключення електроустановки містить інформацію щодо місця підключення.

Господарським судом вірно встановлено, що акт підписано представником відповідача без зауважень.

Згідно з п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акту порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно з прийнятим комісією рішенням відповідача було притягнуто до відповідальності у вигляді нарахування до сплати вартості електроенергії, спожитої без обліку, розрахованої у відповідності до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562.

Також господарським судом встановлено, що рахунок на сплату недоврахованої електричної енергії № 582-РБ/6/2 від 14.06.2017 на суму 31621,73 грн. був вручений представнику відповідача Водолазському О.В. 14.06.2017 (т.1, а.с. 26-28).

Відповідно до ч. 2 п. 6.43 ПКЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Відповідно п. 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги факт вчинення правопорушення відповідачем та отримання ним рахунку, останній був зобов`язаний оплатити позивачу вартість недоврахованої електричної енергії протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку.

Відповідач визначену суму не сплатив, що призвело до виникнення боргу.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (ч. 1 ст. 217 ГК України).

Згідно частини 5 ст. 277 ГК України відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачена відповідальність за порушення законодавства в сфері електроенергетики, зокрема, за самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Таким чином, зважаючи на викладене та враховуючи норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, що у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати позивачу 31621,73 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач довів обставини, що стосуються порушення відповідачем правил споживання електроенергії, які зафіксовані в акті перевірки від 28.03.2017 р., але ним пропущено позовну давність, оскільки до суду він звернувся лише 07.07.2020.

Такий висновок господарського суду колегія суддів вважає помилковим з наступного.

У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4,7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»)

Перебіг позовної давності згідно ч.1 ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Так, матеріалами справи підтверджено, що 28.03.2017 представниками позивача було проведено перевірку дотримання відповідачем вимог Правил користування електричною енергією на об`єкті за адресою: вул. 30 років Перемоги 14Б під`їзд 2 етаж 3, м. Рубіжне, Луганська область.

При проведенні перевірки/огляду за зазначеною адресою було виявлено порушення відповідачем п.3.1, 3.6 ПКЕЕ, а саме підключення до електричної мережі енергопостачальника струмоприймачів поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (шляхом підключення електропроводки від РЩ-0,4 кВ ж/б за адресою вул. 30 років Перемоги 14б (під`їзд 2) 3 етаж.

Виявлене порушення зафіксовано актом про порушення № 001914 від 28.03.2017, який складено в присутності представника відповідача Чередниченко А.В.

Рішенням комісії, яке оформлено протоколом від 14.06.2017 № 40 засідання комісії позивача по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 28.03.2017 №001914, акт про порушення від 28.03.2017 №001914 визнано складеним правомірно. Відповідачу здійснено нарахування суми збитків за розрахунковий період з 20.12.2016 по 28.03.2017 в сумі 31621 грн 73 коп.

Рахунок № 582-РБ/6/2 від 14.06.2017р. на суму 31621,73 грн. був вручений представнику відповідача енергетику Водолазському О.В. 14.06.2017р.

Відповідач нараховану суму збитків сплатити в добровільному порядку відмовився.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі № 522/12901/17-ц, у постановах Верховного Суду від 22.03.2018р. у справі №800/599/17, від 03.04.2018р. у справі №9901/152/18 висловлена правова позиція, що на момент оформлення акту про порушення спір відсутній, що в свою чергу виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі № 522/12901/17-ц зазначено, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Відповідно до ч. 2 п. 6.43 ПКЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що перебіг строку позовної давності з вимогою про стягнення вартості необлікованої електричної енергії розпочинається з наступного дня, після того, як сплинув строк на оплату її вартості (визначений строк виконання зобов`язання), а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише після відмови відповідачем сплатити на підставі отриманого рахунку вартості необлікованої електричної енергії 07.07.2020р., в межах трирічного строку позовної давності, який починається з 15.07.2017р.

Враховуючи, що відповідач не спростував жодними належними і допустимими доказами зазначені позивачем обставини та добровільно не відшкодував вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові у справі №414/24/16-ц від 07.03.2018р. про те, що строк позовної давності починає свій перебіг саме від дня, коли особа дізналася про порушення свого права, а таким днем є день складання акту про порушення, колегія суддів відхиляє з наступного.

Згідно з положеннями частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, вкладені в постановах Верховного Суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі №755/10947/17.

Враховуючи викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Луганської області від 13.10.2020 року у справі №913/567/19 (913/405/20) ухвалено з неправильним застосуванням матеріального права, що є підставою для його скасування.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 273, 275, 277, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ на рішення Господарського суду Луганської області від 13.10.2020 у справі №913/567/19 (913/405/20) задовольнити.

Рішення Господарського суду Луганської області від 13.10.2020 року у справі №913/567/19 (913/405/20) скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради про стягнення збитків у розмірі 31621,73 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради (93000, Луганська область, м.Рубіжне, вул.Пушкінська, б.13а, , р/р НОМЕР_1 в АТ «УкрСіббанк», м.Харків МФО 351005 св-во №16554199, іпн.27) на користь ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на п/р № НОМЕР_2 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», м.Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937) суму збитків (вартість не облікованої електричної енергії) внаслідок порушення Правил користування електричною енергією у розмірі 31621,73 грн. та 2102,00 грн. судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради на користь ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.

Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2021р.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота