ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 року м.Дніпро Справа № 908/715/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання Уперєва Д.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сеченова 48" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 (повний текст складено 01.10.2020р., суддя Мірошниченко М.В.) у справі № 908/715/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім», м. Запоріжжя

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сеченова 48», м. Запоріжжя

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» звернулось до господарського суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сеченова 48" про стягнення 129 973,61 грн. основного боргу, 6 149,40 грн. пені, 4 058,99 грн. 3% річних, 5 809,79 грн. інфляційних витрат, всього 145991,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг, наданих на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 39/01.01.2018-У від 01.01.2018.

Позивачем до суду подано уточнену позовну заяву від 16.06.2020, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача на його користь 48328,14 грн. основного боргу, 8490,24 грн. пені, 1279,98 грн. 3% річних, 1108,85 грн. інфляційних витрат.

Позивачем до суду подано уточнену позовну заяву від 01.07.2020 р., згідно з якою позивач просив стягнути з відповідача на його користь 130003,65 грн. основного боргу, 8490,24 грн. пені, 5440,30 грн. 3% річних.

31.08.2020 до суду від позивача надійшла заява про відмову від стягнення інфляційних втрат, яка прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом позовних вимог в суді першої інстанції було стягнення з відповідача на користь позивача 130 003,65 грн. основного боргу, 8 490,24 грн. пені, 5 440,30 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020р. позов задоволено частково, стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Сеченова 48 (69067, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 48/64, кв. 41) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Запоріжжя Наш Дім (69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 5, офіс 137, ):

- 112429 (сто дванадцять тисяч чотириста двадцять дев`ять) грн. 63 грн. основного боргу,

- 8026 (вісім тисяч двадцять шість) грн. 89 коп. пені,

- 4164 (чотири тисячі сто шістдесят чотири) грн. 17 коп. - 3% річних,

- 1896 (одна тисяча вісімсот дев`яносто шість) грн. 04 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Прийнято відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Запоріжжя Наш Дім за вимогою про стягнення інфляційних втрат.

Закрито провадження у справі № 908/715/20 в частині стягнення інфляційних втрат на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не надав належних доказів в обґрунтування позовних вимог у частині стягнення заборгованості за послуги по актах із жовтня по грудень 2019 включно, надання послуг за цими актами не підтверджено, докази направлення відповідачу зазначених актів у матеріалах справи відсутні, зазначені акти не підписані відповідачем. Акт за січень 2020 позивачем до матеріалів справи не надано. Крім того, в уточненій позовній заяві від 01.07.2020 позивач посилався на акт за січень 2020, але не врахував вартість послуг за цим актом до суми заборгованості, що підлягає стягненню за договором та просив стягнути 171368,65 грн., тобто без урахування послуг за січень 2020 р. Таким чином суд встановив, що заборгованість відповідача складає 112429,63 грн. (сума наданих послуг за підписаними сторонами актами) із розрахунку 153794,63 грн. 41365,00 грн. (оплата), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. У стягненні 17574,02 грн. судом відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю позову у цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 5440,30 грн. 3% річних за загальний період з 11.02.2018 по 01.07.2020р., за перерахунком суду, зробленого за допомогою інформаційної системи Законодавство, загальна сума 3% річних у межах заявленого позивачем періоду складає 4164,17 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. У стягненні 1276,13 грн. судом відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю позову у цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 8490,24 грн. пені, місцевим господарським судом зазначено, що загальна сума пені, що стягується з відповідача на користь позивача після здійснення перерахунку судом, становить 8026,89 грн. У іншій частині стягнення пені судом відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сеченова 48" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 у справі № 908/715/20 , в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- позивачем не було виконано вимоги ухвали суду про подання доказів, але суд не застосував положення п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України та не залишив позовну заяву без розгляду;

- позов підписано представником позивача адвокатом Стадніченко С., який не мав на це повноважень;

- суд прийняв докази позивача, подані останнім з пропуском строку, встановленого судом, без обґрунтування поважності причин такого пропуску (а.с. 189 клопотання, акт №576);

- ухвали суду про витребування доказів не містять посилання на підстави витребування таких доказів, в ухвалах не зазначено, чи має суд сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав;

- суд не надав оцінки заяві відповідача про часткове визнання позовних вимог в сумі 31 384,13 грн. основного боргу під час ухвалення рішення у справі;

- суд безпідставно прийняв в якості доказу акт № 576 (а.с. 202 есть печать) від 28.12.2018 р. на суму 7298,02 грн. надання послуг за грудень 2018 року. Акт не містить підпису відповідача, відтак не є доказом у справі;

- суд невірно визначив розмір основного боргу, оскільки враховуючи часткове погашення боргу відповідачем та без врахування акту № 576, сума боргу відповідача повинна становити 105 131,61 грн., а не 112 429,63 грн.;

- суд невірно визначив суму нарахувань пені та 3%річних у зв`язку з невірним обчисленням суми основного боргу.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Учасники провадження у справі № 908/715/20 не скористались своїм правом подати відзив, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Вечірка І.О., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сеченова 48" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 у справі № 908/715/20 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.01.2021 року.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

20.01.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 у справі № 908/715/20 слід скасувати з залишенням позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

5. Встановлені судом та неоспорені обставини справи і відповідні їм правовідносини.

01.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Наш Дім - Запоріжжя (управитель за договором, позивач) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Сеченова 48 (замовник за договором, відповідач) укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 39/01/01/2018-У, за умовами якого (п. 1.1) виконавець передає, а управитель приймає житловий будинок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Сеченова 48, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 48/64, а також прибудинкову територію загальною площею будинку згідно інвентарної справи 5400,48 кв.м, загальною житловою площею 5062,68 кв.м, площа нежитлового фонду 518,6 кв.м, площа прибудинкової території 2325,9 кв.м, кількість житлових квартир 92, кількість під`їздів 8, кількість ліфтів 0, кількість поверхів 5 (надалі об`єкт) в управління для забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби співвласників, наймачів окремих житлових і нежитлових приміщень (мешканців будинку) в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Приймання-передача об`єкта в управління засвідчується даним договором та підписаним актом приймання-передачі об`єкта в управління (підпункт 1.1.1 пункту 1.1).

Між сторонами у справі підписаний акт від 01.01.2018 прийому-передачі об`єкту в управління (додаток № 2 до договору).

Згідно з пп. 2.1.1 замовник зобов`язався оплачувати послуги в установлені договором строки, визначені в п. 3.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору за надання послуг замовник щомісячно сплачує управителю загальну суму 7298,02 грн. без ПДВ, яка складається з 6651,75 грн. без ПДВ з жилих приміщень та 646,27 грн. без ПДВ з нежитлових приміщень без урахування вартості матеріалів (тобто окрім витратного матеріалу) згідно з затвердженим замовником переліком послуг (додаток 1) до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За умовами п. 3.3 управитель та замовник щомісяця не пізніше кожного 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписують акт виконаних робіт, що свідчить про належне виконання послуг та робіт за цим договором. У разі не підписання акту виконаних робіт та ненадання зауважень до цих актів впродовж 10 робочих днів після вручення, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, цей акт виконаних робіт вважається таким, що підписано.

Ціна, визначена в п. 3.1 цього договору, діє з 01.02.2018 по 31.12.2018 (п. 3.4).

Згідно п. 7.1 договір набуває чинності з 01.01.2018 і діє три роки.

Сторонами підписані додатки №№ 1-4 до договору.

В уточненій позовній заяві від 01.07.2020 позивач заявив до стягнення 130003,65 грн. основного боргу, який виник за актами з січня по грудень 2018, з січня по грудень 2019 та за січень 2020.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту надання послуг за січень-грудень 2018, січень 2020р. Всі первинні бухгалтерські документи знаходяться у позивача і відповідачу не передавались. Надані позивачем акти звірки не є належними доказами заборгованості відповідача в сумі, заявленій позивачем. Відповідач не погодився з розрахунком позивача суми 130003,65 грн. основного боргу. Документально підтвердженим є борг за 2019 (січень вересень 2019) у сумі 65682,19 грн.

В обґрунтування заперечень на позов відповідачем також зазначено, що акти виконаних робіт за жовтень-грудень 2019, додані позивачем до позовної заяви і взяті ним у розрахунок основного боргу, взагалі не містять підписів ані позивача, ані відповідача. Акт виконаних робіт за січень 2019 № 1040 від 31.01.2020 до матеріалів справи не наданий. Акти за жовтень грудень 2019, січень 2020 не були підписані відповідачем з причин відсутності надання послуг у цих періодах, про що було повідомлено позивача відповідними листами. Таки чином, відповідачем та позивачем складено та підписано акти наданих послуг за 2019 рік, що підтверджено документально, на суму 65682,19 грн.

Відповідачем проведено оплату виконаних робіт за 2019 рік у сумі 34298,06 грн., що підтвердив позивач в уточненій позовній заяві від 16.06.2020.

З урахуванням наданих позивачем доказів заборгованості відповідача та проведених оплат відповідачем, заборгованість відповідача за надані послуги по договору складає 31384,13 грн. (65682,19 34298,06), яку відповідач визнає.

Позивачем подані підписані між сторонами у справі без зауважень та заперечень акти надання послуг за договором № 39/01/01/2018 від 01.01.2018: № 88 від 31.01.2018 на суму 7834,23 грн., № 89 від 28.02.2018, № 172 від 31.03.2018, № 163 від 30.04.2018, № 221 від 31.05.2018, № 270 від 30.06.2018, № 315 від 31.07.2018, № 368 від 31.08.2018, № 428 від 30.09.2018, № 479 від 31.10.2018, № 525 від 30.11.2018, № 576 від 28.12.2018, № 40 від 31.01.2019, № 90 від 28.02.2019, № 136 від 31.03.2019, № 185 від 30.04.2019, № 244 від 31.05.2019, № 302 від 30.06.2019, № 362 від 31.06.2019, № 450 від 31.08.2019, № 509 від 30.09.2019 на суму 7298,02 грн. кожен акт (а.с. 24 зі зворотнього боку, а.с. 25-29 зі зворотнього боку, а.с. 191-202).

Також позивач подав акти надання послуг (а.с. 30-31): № 650 від 31.10.2019, № 1031 від 31.12.2019 на суму 7298,02 грн. кожен акт, № 729 від 25.11.2019 на суму 2977,98 грн., які підписані лише з боку позивача, відповідачем не підписані.

Акт надання послуг за січень 2020 до матеріалів справи не доданий.

Відповідач зазначив, що акти за жовтень грудень 2019, січень 2020 не були підписані відповідачем з причин відсутності надання послуг у цих періодах, про що було повідомлено позивача відповідними листами.

В матеріалах справи містяться листи відповідача, адресовані позивачу, з приводу обслуговування. У листі від 27.12.2019 вих. № 10 відповідач зазначає про неотримання акту за листопад 2019, зазначає про ненадання послуг. У листі вих. 12 від 09.01.2020 відповідач зазначає про несвоєчасне отримання акту за грудень 2019 та ненадання послуг у грудні, ненадання підтверджень обслуговування нежитлових приміщень у листопада та грудні. У листі вих. № 17 від 24.01.2020 зазначено про ненадання послуг за період з жовтня 2019 по січень 2020, вказано, що акти надання послуг № 1030 від 30.11.2019, № 1031 від 31.12.2019 отримані з порушенням строків, передбачених договором (обидва надані 09.01.2020). У листі вих. № 23 від 06.02.2020 відповідач зазначив про ненадання послуг у січні 2020.

Позивач, у свою чергу, направив відповідачу претензію про сплату пені.

У листі від 26.02.2020 вих. № 36-НД, адресованому відповідачу, позивач зазначив про здійснення у повному обсязі обслуговування протягом 2019 року, у тому числі у листопаді-грудні. Також зазначив щодо обслуговування протягом січня-лютого 2020, що у зв`язку з усною домовленістю нарахування для ОСББ буде здійснено лише щодо бухгалтерського супроводження, компанія даним листом підтверджує свій намір здійснити відповідний перерахунок за січень та лютий 2020.

За умовами п. 3.3 договору № 39/01/01/2018-У управитель та замовник щомісяця не пізніше кожного 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписують акт виконаних робіт, що свідчить про належне виконання послуг та робіт за цим договором. У разі не підписання акту виконаних робіт та ненадання зауважень до цих актів впродовж 10 робочих днів після вручення, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, цей акт виконаних робіт вважається таким, що підписано.

Доказів вручення актів надання послуг за жовтень грудень 2019 та січень 2020 відповідачу матеріали справи не містять. Вказані акти відповідачем не підписані, відповідач заперечував у листах надання послуг. Акт надання послуг за січень 2020 позивачем до матеріалів справи не поданий.

Сторонами підписані без зауважень та заперечень акти надання послуг за період із січня по грудень 2018 включно на загальну суму 88112,45 грн., та з січня по вересень 2019 включно на загальну суму 65682,18 грн., усього на загальну суму 153794,63 грн.

Як зазначили представники сторін та підтверджується матеріалами справи (а.с. 80-96), відповідачем було сплачено по договору № 39/01/01/2018-У загальну суму 41365,00 грн.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 5440,30 грн. 3% річних за загальний період з 11.02.2018 по 01.07.2020 р.

Позовні вимоги в частині стягнення пені та 3% річних відповідачем не визнані. На думку відповідача, позивачем здійснюється розрахунок пені за січень-травень 2019. Проте, враховуючи дату подання уточненої позовної заяви, а саме 01.07.2020, та положення п. 6 ст. 232 ГК України, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, вимога про стягнення пені за вказані періоди є безпідставною, оскільки заявлена поза межами строку позовної давності.

Відповідач вважає розрахунок 3% річних за 2019 рік некоректним, оскільки не враховано часткову оплату за надані послуги по договору. При цьому позивачем не надано документів на підтвердження надання послуг у 2018 році.

Відповідно до п. 3.1 договору за надання послуг замовник щомісячно сплачує управителю загальну суму 7298,02 грн. без ПДВ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відтак, останнім днем для оплати є 9 (дев`яте) число місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач здійснив нарахування 3% річних, починаючи з 11 числа місяця, наступного за розрахунковим за кожним актом. Розрахунок 3% річних, зроблений позивачем, судом перевірений та визнаний неправильним. Суд зазначив, що у розрахунку позивачем не враховані здійснені відповідачем оплати, розрахунок зроблений по кожному акту окремо, без врахування проведених оплат.

За перерахунком суду, зробленого за допомогою інформаційної системи Законодавство, загальна сума 3% річних у межах заявленого позивачем періоду складає 4164,17 коп., яку стягнуто з відповідача на користь позивача. У стягненні 1276,13 грн. судом відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю позову у цій частині.

31.08.2020 позивач подав заяву вих. б/н від 31.08.2020 про відмову від стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши текст поданої заяви позивача, місцевий господарський суд вважав за необхідне прийняти відмову від позову в частині стягнення інфляційних втрат та закрити провадження у справі № 908/715/20 у частині стягнення інфляційних втрат на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь 8490,24 грн. пені.

Договором № 39/01/01/2018-У передбачено господарсько-правову відповідальність покупця у вигляді сплати неустойки - пені за порушення умов цього договору.

Згідно з п. 4.8 договору у разі порушення п. 3.1 цього договору замовник сплачує управителю пеню у розмірі 5% за кожен день прострочення суми, несплаченої відповідно до п. 3.1 цього договору.

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відтак, пеня повинна нараховуватися, виходячи з подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Позивач вказаної вимоги дотримався.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у договорі не встановили іншого (більшого) періоду часу, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, за який може нараховуватися пеня.

Позивач нарахував пеню за актами надання послуг за період з січня по липень 2019 включно, окремо за кожним актом.

Відповідач у відзиві заявив про застосування строку позовної давності до стягнення пені.

Зробивши перерахунок пені за кожним актом за період з березня по липень 2019 окремо у межах заявленого позивачем періоду та з урахуванням сум боргу, на який нараховується пеня, судом встановлено, що загальна сума пені становить 5695,12 грн.

Загальна сума пені, що стягується з відповідача на користь позивача, становить 8026,89 грн. В іншій частині стягнення пені судом відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Правовідносини сторін врегульовано договором про надання послуг.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо наявного порушення господарським судом першої інстанції вимог чинного господарського процесуального законодавства під час здійснення провадження у справі № 908/715/20 з наступних підстав.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

В силу положень частини 1 статті 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво), та (або) через представника.

Відповідно до пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На підтвердження повноважень адвоката на представництво в суді до апеляційної скарги додана копія ордеру від 13.02.2020 р. серії АР №1010267, виданого на підставі довіреності б/н від 10.01.2020 р. з зазначенням в ордері у графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" «Запорізький окружний адміністративний суд, Третій апеляційний адміністративний суд».

Водночас, ордер не містить відомостей на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» у Господарському суді Запорізької області, що не відповідає вимогам п. 15.4 Положення № 36.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18, ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

З огляду на підпункт 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, при цьому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. Зазначений правовий висновок сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18.

У випадку, якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18).

Отже, за відсутності в ордері назви органу, в якому адвокат уповноважений здійснювати представництво, такий ордер не можна вважати документом, який підтверджує належним чином повноваження та право особи звертатися до суду в інтересах іншої особи, як це передбачено статтями 56, 162 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.5. ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, якщо заяву не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як підтверджується матеріалами справи, 17 березня 2020 року на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Сеченова 48 про стягнення суми за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 39/01/01/2018-У.

Позов підписано представником позивача адвокатом Стадніченко Сергієм, до позовної заяви долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001393 від 30.08.2017 року, копію ордеру від 13.02.2020 р. серія АР № 1010267 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Керуюча компанія «Наш Дім - Запоріжжя», код 41145254, на підставі довіреності б/н від 10.01.2020 р. у Запорізькому окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному суді (а.с. 63,64).

16.06.2020 р. представником позивача адвокатом Стадніченко Сергієм подано уточнення до позову.

01.07.2020 представником позивача адвокатом Стадніченко Сергієм подано уточнення до позову, в яких позивач заявив до стягнення 130003,65 грн. основного боргу, який виник за актами з січня по грудень 2018, з січня по грудень 2019 та за січень 2020р.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вбачає порушення місцевим господарським судом приписів чинного процесуального законодавства під час здійснення провадження у справі № 908/715/20 за позовною заявою, підписаною особою, яка не мала права її підписувати через нестачу відповідних повноважень, підтверджених у встановленому чинним законодавством порядку.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.5. ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, якщо заяву не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як встановлено апеляційним господарським судом та слідує з матеріалів справи, позовна заява у справі № 908/715/20 підписана від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжя Наш Дім" - адвокатом Стадніченко Сергієм.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 60 ГПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, надаючи право адвокату здійснювати представництво та захист своїх інтересів, клієнт обумовлює обсяг наданих адвокату повноважень, який визначається змістом довіреності або відповідним договором на надання правової допомоги.

За змістом норм ст. 19 та 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не випливає безумовне право адвоката подавати до господарського суду позовні заяви, а відтак таке право має бути безпосередньо надано клієнтом адвокату.

Нормами господарського процесуального законодавства передбачено, що належними доказами на підтвердження повноваження адвоката як представника в господарському процесі є довіреність або ордер, при цьому суд, приймаючи позовну заяву, подану від імені сторони адвокатом, має пересвідчитися щодо наявності у адвоката саме повноважень щодо подачі до господарського суду позовної заяви від імені клієнта.

Натомість, до позовної заяви не долучено ні довіреності, ні належним чином оформленого ордеру, як того вимагає ст. 46 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження повноважень адвоката Стадніченка С. на підписання позовної заяви від імені «Керуюча компанія «Наш Дім - Запоріжжя» долучено копію ордеру від 13.02.2020 р. серії АР №1010267, виданого на підставі довіреності б/н від 10.01.2020 р, згідно якого адвокату надано право бути представником позивача в Запорізькому окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному суді.

Із тексту вказаного ордеру не вбачається надання права адвокату Стадніченко С. здійснювати представництво позивача у Господарському суді Запорізької області, зокрема наявність права у адвоката Стадніченко С. на підписання та подачу до Господарського суду Запорізької області позовної заяви від імені ТОВ «Керуюча компанія «Наш Дім - Запоріжжя».

Таким чином, у Господарського суду Запорізької області були відсутні підстави вважити, що позовна заява підписана уповноваженою особою, яка має на це право, внаслідок чого місцевий господарський суд повинен був повернути позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження відповідно до ч. 6 ст. 174 ГПК України, або після відкриття провадження у справі залишити позовну заяву без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується з доводами апеляційної скарги і зазначає, що позов ТОВ «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім» підлягає залишенню на підставі п. 2 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 26 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Інші мотиви апеляційної скарги стосуються розгляду справи по суті і не оцінюються колегією суддів, оскільки наявні підстави для залишення позову без розгляду.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Апеляційним господарським судом встановлено, що під час здійснення провадження у справі № 908/715/20 господарським судом Запорізької області було порушено норми процесуального права, а саме судом не здійснено належним чином перевірку повноважень адвоката на здійснення представництва ТОВ «Керуюча компанія «Наш Дім - Запоріжжя» у господарському суді Запорізької області.

За ордером на надання правничої допомоги № 1010267 адвокат не був уповноважений здійснювати представництво ТОВ «Керуюча компанія «Наш Дім - Запоріжжя» у господарському суді Запорізької області, зокрема звертатися до суду з позовом від 13.03.2020р., уточненою позовною заявою від 16.06.2020, уточненою позовною заявою від 01.07.2020 р., здійснювати представницькі повноважень і вчиняти процесуальних дії від імені позивача під час провадження у справі № 908/715/20.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Матеріалами справи підтвердились доводи апеляційної скарги, тому колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, є обґрунтованими та свідчать про наявність правових підстав для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 року у справі № 908/715/20 у відповідності до приписів статті 278 ГПК України із залишенням позову без розгляду.

10.Судові витрати.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сеченова 48" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 року у справі у справі № 908/715/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.09.2020 року у справі № 908/715/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Запоріжжя Наш Дім», м. Запоріжжя до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сеченова 48», м. Запоріжжя, про стягнення суми залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів від дати складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.01.2021 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд