ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3257/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Прижбило О.В.,

розглядаючи справу № 916/3257/20,

за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, 3, м.Одеса, 65026, )

в інтересах держави в особі:

1) Одеської обласної державної адміністрації (проспект Шевченка, будинок 4, місто Одеса, 65032, )

2) Державного агентства лісових ресурсів України (вулиця Шота Руставелі, будинок 9-А, місто Київ, 01023, )

до відповідачів:

1) Фізичної особи-підприємця Саченко Сергія Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

2) Державного підприємства "Саратське лісове господарство" (вулиця Котовського, будинок 1, селище міського типу Сарата, Саратський район, Одеська область, 68200, )

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Національного природного парку "Тузловські лимани" (вулиця Партизанська, будинок 2, місто Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, 68100, )

про визнання недійсною додаткової угоди та зобов`язання звільнити земельну ділянку

Представники сторін:

Від прокуратури: Лянна О.А.;

Від позивача-1: Леоненко Ю.А.;

Від позивача-2: не з`явився;

Від відповідача-1: Клименко С.Ю.;

Від відповідача-2: Гетманченко І.С.;

Від третьої особи: Вихристюк І.М.; Попов М.М.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації; Державного агентства лісових ресурсів України до Фізичної особи-підприємця Саченко Сергія Петровича; Державного підприємства "Саратське лісове господарство", в якому просить:

- визнати недійсною додаткову угоду №4 "Про внесення змін до Договору про право тимчасового користування лісами від 01.04.2008", укладену 31.05.2018 між державним підприємством "Саратське лісове господарство" та фізичною особою-підприємцем Саченком Сергієм Петровичем;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Саченка Сергія Петровича звільнити земельну ділянку лісогосподарського призначення державної форми власності, площею 28,8 га, розташовану у 6 кварталі лісового урочища "Лебедівка" на території національного природного парку "Тузловські лимани" Тузлівської об`єднаної територіальної громади Татарбунарського району Одеської області.

Ухвалою від 26.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.12.2020. Залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Національний природний парк "Тузловські лимани".

18.01.2021 від Одеської обласної прокуратури надійшла заява (вх.№1158/21) про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Вказує, що за подання позову прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 737802,00 грн., виходячи із нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, вимогу про зобов`язання звільнити земельну ділянку помилково визначено як вимогу майнового характеру. Однак вказана вимога є похідною та має немайновий характер. У даному випадку об`єктом вимоги є дії сторони, що не піддаються грошовій оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна. За двома немайновими вимогами до сплати підлягав судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Суд погоджується з доводами прокуратури та зазначає, що зобов`язання звільнити ділянку у даному випадку має немайновий характер, оскільки є вимогою про виконання обов`язку в натурі, об`єктом вимоги є дія зобов`язаної сторони, що не піддається грошовій (вартісній) оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника та належного користувача майна. Аналогічну правову позицію викладено у Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №905/105/20.

Як встановлено судом, при поданні позову прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 737802,00 грн. відповідно до платіжного доручення №1847 від 10.11.2020 (т.1 а.с.24).

Позивачем заявлено дві немайнові позовні вимоги. Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 ст.4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становив 2102,00 грн.

Таким чином, при поданні позову сплаті підлягав судовий збір у сумі 4204,00 грн. (2102,00*2).

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, поверненню підлягає сума у розмірі 733598,00 грн. (737802,00-4204,00).

Щодо порядку повернення судового збору суд зазначає, що п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Керуючись зазначеним вище, відповідно до ст.ст. 4,6,7 Закону України «Про судовий збір», ст. 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Одеської обласної прокуратури (вх.№1158/21 від 18.01.2021) про повернення надмірно сплаченого судового збору задовольнити.

2. Повернути Одеській обласній прокуратурі (вул. Пушкінська, 3, м.Одеса, 65026, ) з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) надмірно сплачений судовий збір в сумі 733598,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №1847 від 10.11.2020.

Вступна та резолютивна частина ухвали оголошені 20.01.2021. Повний текст ухвали складено та підписано 20.01.2021. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України, оскарження діючою редакцією ГПК України не передбачено.

Суддя Р.В. Волков