УХВАЛА

21 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/3008/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Селіваненка В.П.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про відвід колегії суддів Бенедисюку І.М., Колос І.Б., Малашенковій Т.М. по справі № 910/3008/19,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.12.2019 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кілівент"

до публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

про визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - державне підприємство "Сетам",

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020 публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 (дата складення повного тексту постанови - 27.07.2020) зі справи № 910/3008/19; прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Крім того, скаржник просив зупинити виконання спірних судових актів до розгляду касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2020 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ АБ "Укргазбанк" на зазначені судові акти у справі №910/3008/19 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського кодексу України (далі - ГПК України).

Вказане рішення Верховного Суду мотивовано тим, що після відкриття касаційного провадження встановлено відсутність подібності правовідносин у справі № 910/3008/19 та у справах, на які послався скаржник (постанови Верховного Суду: від 26.10.2018 у справі № 910/15590/17, від 04.12.2018 у справі № 910/18478/17, від 19.03.2019 у справі № 922/869/18 та від 15.07.2020 у справі № 922/3442/19) як обґрунтування підставності касаційного оскарження, передбачене пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

18.01.2021 судді-доповідачу у цій справі надійшла повторно подана касаційна скарга ПАТ АБ "Укргазбанк", направлена на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 30.12.2020, в якій скаржник знову просить скасувати рішення місцевого господарського суду від 12.12.2019 та постанову апеляційного господарського суду від 21.07.2020 у цій справі; прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому ПАТ АБ "Укргазбанк" просить: поновити строк на касаційне оскарження; зупинити виконання спірних судових актів до розгляду касаційної скарги; зупинити касаційне провадження у справі № 910/3008/19 до вирішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі № 910/6673/19.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду 18.01.2021 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Бенедисюку І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенковій Т.М., передано справу № 910/3008/19.

Поряд із цим, 20.01.2021 судді-доповідачу передана заява ПАТ АБ "Укргазбанк" про відвід колегії суддів Бенедисюку І.М., Колос І.Б., Малашенковій Т.М. по справі № 910/3008/19.

У зв`язку з перебуванням судді Малашенкової Т.М. у відпустці склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.01.2021, за яким колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Селіваненка В.П. передано справу № 910/3008/19.

В обґрунтування вимог заяви про відвід ПАТ АБ "Укргазбанк" зазначає про наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності колегії суддів Бенедисюка І.М., Колос І.Б., Малашенкової Т.М. у справі № 910/3008/19. Так заявник стверджує про наявність у зазначених суддів сформованої правової позиції, висловленої у цій справі стосовно оскаржуваних судових актів та підстав для їх оскарження, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 26.11.2020, якою закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ АБ "Укргазбанк" у справі № 910/3008/19.

Вимогами змісту статей 35, 36 ГПК України визначено підстави для відводу, (самовідводу) судді.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 36 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції (далі - Конвенція) про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" наголосив на тому, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, що узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17.

Наявність безсторонності для цілей, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини у рішенні від 15.07.2020 у справі № 16695/04 Газета Україна-Центр проти України. В розрізі розгляду вказаної справи Європейський Суд вказав, що суб`єктивний критерій, то презумпція особистої неупередженості судді, який діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. При цьому важливим залишається також об`єктивний критерій окремо від поведінки суддів та наявність обставин існування переконливих фактів, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Проте посилання у заяві про відвід на існування підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України слід визнати необґрунтованими. Доводи, викладені у заяві про відвід стосовно упередженого ставлення колегії суддів Бенедисюка І.М., Колос І.Б., Малашенкової Т.М. до ПАТ АБ "Укргазбанк" через наявність у зазначених суддів сформованої правової позиції, висловленої у цій справі стосовно оскаржуваних судових актів та підстав для їх оскарження, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 26.11.2020, якою закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ АБ "Укргазбанк" у справі № 910/3008/19, самі по собі не є безумовною підставою, яка викликає сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді під час розгляду цієї справи у розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Окрім того, Касаційний господарський суд зазначає, що заява про відвід не містить належного обґрунтування та доказів на підтвердження того, що колегія суддів Бенедисюк І.М., Колос І.Б., Малашенкова Т.М. має приватний інтерес, що пов`язаний з результатами вирішення цієї справи. При цьому заявником не надано доказів, які б свідчили та/або могли свідчити про наявність можливого сумніву у заінтересованості в результатах розгляду справи №910/3008/19 за участі ПАТ АБ "Укргазбанк" та які б свідчили про упередженість колегії суддів.

З урахуванням наведених обставин та вимог процесуального законодавства, заява про відвід колегії суддів Бенедисюка І.М., Колос І.Б., Малашенкової Т.М. у справі № 910/3008/19 не містить посилання на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів, а тому Суд визнає заяву про відвід необґрунтованою.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати доводи, викладені в заяві публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про відвід колегії суддів Бенедисюка І.М., Колос І.Б., Малашенкової Т.М. у справі № 910/3008/19, необґрунтованими.

2. Передати касаційну скаргу у справі №910/3008/19 та заяву про відвід на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід колегії суддів Бенедисюка І.М., Колос І.Б., Малашенкової Т.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя В. Селіваненко