АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

26 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 5/80/10
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2020

по справі №5/80/10

за заявою боржника приватного підприємства Миколаївська клініка Медіком

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2020, серед іншого, задоволено клопотання ліквідатора приватного підприємства Миколаївська клініка Медіком арбітражного керуючого Безабчук А.В. від 23.11.2020 №01-34/287 про затвердження та відшкодування винагороди та витрат, затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатора приватного підприємства Миколаївська клініка Медіком арбітражного керуючого Безабчук А.В. за проведену роботу за період з 05.01.2020 по 05.09.2020 в загальній сумі 113352,00 грн основна грошова винагорода та витрати арбітражного керуючого в сумі 2379,19 грн за період з 01.11.2019 по 10.09.2020, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на користь арбітражного керуючого Безабчук Алли Володимирівни 41214,80 грн основної грошової винагороди та 865,07 грн витрат арбітражного керуючого у справі №5/80/10 про приватного підприємства Миколаївська клініка Медіком, тощо.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на вищевказану ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2020.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року 2270 гривні.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 2270 грн.

Проте, скаржником до апеляційної скарги доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не надано взагалі.

У відповідності до Акту Відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2021 під час реєстрації апеляційної скарги № 23.1/2858 від 14 січня 2021 року на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 21 грудня 2020 року у справі № 5/80/10 Публічного акціонерного товариства ДЕЛЬТА БАНК, було виявлено, що апелянтом не надано документ, який вказано в п. 1 додатків, а саме: Оригінал платіжного доручення про сплату судового збору (для суду).

Крім того скаржником до апеляційної скарги додано заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в обґрунтування якого він зазначає, що оскаржувана ухвала була отримана ним 04.01.2021.

Щодо даної заяви колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 21.12.2020, повний текст складено та підписано 24.12.2020.

У відповідності до наявного у матеріалах справи поштового повідомлення від 28.12.2020 із штрихкодовим ідентифікатором №061, останнє було отримано ПАТ «Дельта Банк» 31.12.2020 (т.18, а.с. 187).

Наведене спростовує твердження апелянта з приводу отримання оскаржуваної ухвали 04.01.2021.

Так судова колегія відзначає, що апелянтом не наведено обставин щодо неможливості вчасного звернення з апеляційною скаргою, а наведені обставини щодо отримання оскаржуваної ухвали 04.01.2021 спростовуються вищевказаними матеріалами наявними у справі, зокрема повідомленням про вручення апелянту оскаржуваної ухвали 31.12.2020.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже причини пропуску строку, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані судом апеляційної інстанції поважними для поновлення цього строку (ч.3 ст.256 ГПК України).

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із ч.ч.3,4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не було виконано вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ст. 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме апелянту необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі та вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2020.

Керуючись ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2020 по справі №5/80/10 залишити без руху.

Публічному акціонерному товариству Дельта Банк усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі та заяву про поновлення строку апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити Публічному акціонерному товариству Дельта Банк, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.