ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

21 січня 2021 року Справа № 906/402/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020р.

(ухвалене об 11:45 год., у м. Житомирі, повний текст складено 05.10.2020р.)

у справі №906/402/20 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради

про стягнення 22 935,89 грн

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради 22935 грн 89 коп., з яких 17746 грн 58 коп. пені, 3414 грн 84 коп. 3% річних та 1774 грн 47 коп. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач на виконання умов Договору постачання природного газу №5100/1718-БО-10 від 01.09.2017 р. поставив відповідачу газ на загальну суму 5564110 грн 04 коп., однак відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно, в зв`язку із чим позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення 17746 грн 58 коп. пені, 3414 грн 84 коп. 3% річних та 1774 грн 47 коп. інфляційних.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020 у справі №906/402/20 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради задоволено частково. Зменшено розмір обґрунтовано заявленої до стягнення пені на 90% - до 1774 грн 65 коп. Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1774 грн 65 коп. пені, 3414 грн. 84 коп. 3% річних, 1774 грн. 47 коп. інфляційних втрат та 1051 грн судового збору. У стягненні 15971 грн 93 коп. пені відмовлено.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 5564110 грн 04 коп., за який відповідач розрахувався в повному розмірі, однак з порушенням визначеного п. 6.1. Договору строку оплати.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 22935 грн 89 коп., з яких 17746 грн 58 коп. пені, 3414 грн 84 коп. 3% річних та 1774 грн 47 коп. інфляційних.

В той же час, надаючи оцінку позовним вимогам про стягнення 17746 грн 58 коп. пені суд користуючись правом передбаченим ч. 3 ст. 551 ЦК України дійшов висновку про зменшення розміру пені на 90 %, з огляду на те, що: газ за договором використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, що впливає на дотримання порядку та строків проведення розрахунків; основним видом економічної діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд першої інстанції застосував відповідні положення ст. ст. 11, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 233, 265 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", у якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020 у справі №906/402/20 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 15971 грн 93 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає таке.

Твердження суду першої інстанції про можливість зменшення розміру пені на 90% не відповідає дійсності і спростовується матеріалами справи, оскільки надані позивачем бухгалтерські документи підтверджують порушення відповідачем строків оплати.

Судом не було взято до уваги, що на виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 5564110 грн 04 коп., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу, при цьому порушення відповідачем строків оплати складало від 1 до 34 днів.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі прострочення відповідачем оплати згідно п. 6.1 Договору, відповідач зобов`язується сплатити позивачу пеню у розмірі 16,4% річних (15,3% річних з 01.01.2018 згідно додаткової угоди №1), але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу. Отже, в момент підписання договору Відповідач погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов Договору.

Законодавством передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. В той же час виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема споживачів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Однією з обов`язкових умов застосування ст.233 Господарського кодексу України є дослідження судом майнового стану сторін - і боржника і кредитора, обставини, що обумовили прострочення.

Також, місцевим судом не враховано, що відповідно до консолідованого звіту про фінансовий стан позивача за кінець 2017 року торгова дебіторська заборгованість становила 58 988 тис. грн та мала тенденцію до зростання (у 2016 році становила 49 209 тис. грн). Торгова кредиторська заборгованість у 2017 році становила 8 137 тис. грн, відстрочені податкові зобов`язання складають 67304 тис. грн. Розмір короткострокових позик складає 44 579 тис. грн, довгострокових - 14 736 тис. грн.

Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів 2017/2018, 2018/2019 та 2019/2020 років.

Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення наступних опалювальних періодів 2019-2020р.

Держава, покладаючи на АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" спеціальні обов`язки з постачання природного газу, не виконує свої зобов`язання з компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, тим самим спричиняючи до збитків.

Позивач також зазначає, що збитковість підприємства не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки.

З огляду на викладене, позивач вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, без дослідження усіх істотних обставин справи та підлягає скасуванню в частині відмовлених позовних вимог.

Комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 14.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Комунальним підприємством "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (споживач) було укладено Договір №5100/1718-БО-10 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору (а. с. 14-23).

Згідно із п. 1.2 Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

В п. 2.1 Договору сторони погодили, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2017р. по 31 березня 2018р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 667,4 тис. куб. метрів.

Згідно із п. 3.7 Договору сторони узгодили, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п. п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання";

2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 6.1. цього Договору - в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу;

3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача станом на 30 вересня 2015 року не поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" в частині відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Згідно пункту 8.2 Договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 15.01.2018 до Договору №5100/1718-БО-10 від 14.09.2017) у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 12.1 Договору погоджено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року до 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу (а. с. 25-31), які підписані сторонами, за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 5564110 грн 04 коп.

З довідки "Операции по предприятию "Озерне КП" с 01-09-2017 по 31-01-2019, валюта Гривня України" (а. с. 33) за період з 01.09.2017 по 31.01.2019 відповідач провів розрахунки за отриманий природний газ в сумі 5564110 грн 04 коп.

Враховуючи, що відповідач за поставлений товар розрахувався не своєчасно, з порушенням строку визначеного умовами Договору, позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення 17746 грн 58 коп. пені, 3414 грн 84 коп. 3% річних та 1774 грн 47 коп. інфляційних.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020 у справі №906/402/20 в частині відмови в стягненні 15971 грн 93 коп. пені, апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах цих вимог.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Господарським судом Житомирської області встановлено, що КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради за Договором №5100/1718-БО-10 від 14.09.2017 було прийнято природний газ на загальну суму на загальну суму 5564110 грн 04 коп.

В свою чергу, відповідач провів розрахунки за отриманий природний газ в сумі 5564110 грн 04 коп., однак з порушенням строків, передбаченими Договором.

Проти вказаних обставин не заперечує ні позивач - АТ "НАК "Нафтогаз України", ні відповідач - КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради.

Щодо стягнення 17746 грн 58 коп. пені за період з 26.12.2017р. по 20.11.2019р., апеляційний господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до 8.2 Договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 15.01.2018 до Договору №5100/1718-БО-10 від 14.09.2017) у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач за прострочення строків оплати поставленого природного газу, керуючись п. 8.2. Договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 17746 грн 58 коп.

Зокрема, як убачається із наданого позивачем розрахунку пені (а. с. 11-13), пеню в сумі 17746 грн 58 коп. позивачем нараховано:

- за зобов`язаннями жовтня 2017 року у розмірі 177447 грн 06 коп. за період з 28.11.2017 по 18.01.2017, що складає 4049 грн 68 коп.;

- за зобов`язаннями листопада 2017 року у розмірі 824458 грн 44 коп. за період з 26.12.2017 по 18.01.2018, що складає 8443 грн 36 коп.;

- за зобов`язаннями грудня 2018 року у розмірі 950000 грн за період з 26.01.2018 по 04.02.2018, що складає 3982 грн 19 коп.;

- за зобов`язаннями січня 2018, за період з 27.02.2018 по 27.02.2018 на суму боргу 261466 грн 27 коп., пеня складає 109 грн 60 коп.; за період з 28.02.2018 по 14.03.2018 на суму боргу 184766 грн 27 коп. пеня складає 1161 грн 75 коп. Усього 1271 грн 35 коп.

Перевіривши вказаний розрахунок пені (а. с. 11-13), суд дійшов висновку, що її нарахування в сумі 17746 грн 58 коп. за зазначений позивачем період, виходячи з визначених, згідно з Договором періодів прострочення оплати щодо кожного факту передачі природного газу за актом, проведено вірно, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

В той же час, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

При цьому зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та його розмір.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність та відповідати завданням господарського судочинства, котрі передбачені статті 2 ГПК України, зокрема справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів.

Відтак, апеляційний господарський суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані відповідачем в підтвердження обставин, що зумовили несвоєчасну оплату за поставлений газ, зокрема: газ за договором використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, що впливає на дотримання порядку та строків проведення розрахунків; повний розрахунок відповідачем з позивачем за Договором №5100/1718-БО-10 від 14.09.2017; незначний період прострочення відповідачем строків розрахунку з позивачем.

Окрім того, суд зазначає, що позивач посилаючись на наявність в нього збитків не довів, що останні він отримав саме в зв`язку із порушення відповідачем зобов`язань за Договором №5100/1718-БО-10 від 14.09.2017.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020 у справі №906/402/20 в частині відмови в стягнені пені в розмірі 15971 грн 93 коп. слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020 у справі №906/402/20 в частині відмови в стягнені пені в розмірі 15971 грн 93 коп. - без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Житомирської області від 24.09.2020 у справі №906/402/20.

3. Справу № 906/402/20 надіслати Господарському суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.