ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Справа№ 910/5511/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019

у справі № 910/5511/19 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО СТАЛЬ»,

2. ОСОБА_1

про стягнення 304 758,92 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі Банк, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО СТАЛЬ» (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповдіач-2) про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором банківського обслуговування від 14.04.2017 в розмірі 304 758,92 грн, з яких: 200 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 54 648,16 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 993,42 грн - заборгованість з комісії, 49 117,34 грн - пеня.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем-1 умов договору банківського обслуговування №б/н від 14.04.2017 в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків, а оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою за договором поруки №P283146405 від 27.04.2018, позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника та поручителя солідарно.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/5511/19 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач своїх зобов`язань, визначених Умовами та правилами надання послуг, в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплати відсотків належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача-1 утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 200 000,00 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 54 648,16 грн та заборгованість з комісії - 993,42 грн. З огляду на умови договору поруки та встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок з оплати вищенаведеної заборгованості, а також пені в сумі 49 117,34 грн.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, вказуючи на незаконність та ухвалення судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення заявленої заборгованості з ОСОБА_1 та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позову до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що з матеріалів виконавчих проваджень №59171991 та №60123910, відкритих Білоцерківським РВДВС ГТУЮ у Київській області йому стало відомо, що на примусовому виконанні знаходяться накази Господарського суду міста Києва №910/210/19 від 16.04.2019 та №910/5511/19 від 12.08.2019 про стягнення солідарно з ТОВ «Техно Сталь», код 41217187, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості. При цьому державним виконавцем були накладені арешти на майно ОСОБА_1 , 1968 р.н., але разом з тим, там же вказано РНОКПП НОМЕР_1 скаржника (оскільки так вказано у виконавчому документі), відтак арешт накладено на майно скаржника, про що винесені відповідні постанови:

- у наказі Господарського суду міста Києва у справі №910/5511/19 відносно боржника зазначено: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце мешкання: АДРЕСА_2 , однак інші дані, які ідентифікують особу боржника, такі як дата народження боржника, серія та номер паспорта не зазначені, хоча вказані дані наявні в судовій справі. Також, апелянт вказує, що дані, які ідентифікують особу боржника, окрім вказаних в наказі суду, різняться між собою, тобто персональні дані скаржника та дані стосовно боржника/поручителя, що містяться в матеріалах справи №910/5511/19 мають істотні розбіжності. Так, за обліковими даними МВС України паспорт серії НОМЕР_2 обліковується як втрачений, а тому банком належним чином не було здійснено ідентифікації та верифікації клієнта всупереч вимогам законодавства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/5511/19 та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

12.08.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Банк просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вказуючи, що оскаржуване скаржником судове рішення не стосується його прав та обов`язків, оскільки останній не є стороною у справі №910/5511/19, Банком було надано суду першої інстанції докази, які доводять той факт, що відповідач і скаржник мають різні особові дані, а судові накази Господарським судом міста Києва видано щодо стягнення заборгованості солідарно з ТОВ «Техно Сталь» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Оскільки в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу виконавцем було допущено помилку та накладено арешт на особу, що не є стороною у справі, апелянт повинен був звернутись до виконавчої служби з відповідною заявою про скасування постанови або оскаржити дії державного виконавця.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/5511/19.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.12.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 у справі №910/5511/19 скасовано, справу №910/5511/19 передано для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 розгляд апеляційної скарги призначено на 20.01.2021.

В судове засідання відповідачі явку уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів, явка яких у судове засідання обов`язковою не визначалась, заслухавши думку скаржника та його представника, представника позивача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без їх участі.

В судовому засіданні скаржник особисто та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її вимоги задовольнити, а рішення скасувати в частині стягнення заявленої заборгованості з поручителя та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 .

Представник позивача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними, а судове рішення законним, у зв`язку з чим просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

20.01.2021 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО СТАЛЬ» (клієнт) шляхом підписання заяви про відкриття рахунку та про приєднання до Умов і Правил банківських послуг приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (банк).

Заява про відкриття рахунку, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, разом у сукупності складають договір банківського обслуговування від 14.04.2017.

Згідно із зазначеним договором, на поточний рахунок ТОВ «ТЕХНО СТАЛЬ» № НОМЕР_3 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 200 000,00 грн.

Водночас, 27.04.2018 між позивачем (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем) укладений договір поруки №P283146405 (далі - договір поруки).

Предметом договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «ТЕХНО СТАЛЬ» (боржник) зобов`язань за договорами приєднання, в тому числі, до розділу 3.2.1. Кредитний ліміт Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет (далі - угода 1) з повернення кредиту в сумі 200000,00 грн, сплати процентної ставки за користування кредитом за період користування згідно п. 3.2.1.4.1.2 Угоди-1 - 21% річних та сплати 42% річних у разі порушення строків повернення кредиту, комісійної винагороди в розмірі 3%, винагороди за користування кредитним лімітом в сумі 0,5% від суми максимального сальдо ліміту, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Якщо під час виконання угоди зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується і обсяг відповідальності поручителя, то поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів та інших платежів, всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем-1 зобов`язань за договором від 14.04.2017, в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків, в останнього наявна заборгованість за кредитом у розмірі 200 000,00 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 08.05.2018 по 15.01.2019 у сумі 54 648,16 грн, заборгованість по комісії у сумі 993,42 грн та по пені, нарахованій за період з 01.06.2018 по 14.01.2019 у сумі 49 117,34 грн. Разом з тим, враховуючи, що виконання зобов`язань відповідачем-1 забезпечувалось порукою, захист прав можливий шляхом стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, за своєю правовою природою договірні відносини, що складися між позивачем та відповідачем-1 у справі, мають ознаки договору приєднання, умови якого, у відповідності до частини 1 статті 634 ЦК України, встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Разом з тим, між позивачем та відповідачем-2 у справі склались правовідносини поруки, за якою, у відповідності до статті 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов передбачено, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому «Умов та правил надання банківських послуг». Сторони погодилися, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день. У випадку зниження Банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими «Умовами та правилами надання банківських послуг», Клієнт зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомленні банку про зміну ліміту, спрямованого Клієнту у будь-якій з форм, передбачених «Умов та правил надання банківських послуг». В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

Згідно п.3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкритті поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», Банк по свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов`язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», при відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту, проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк. Термін також може бути змінений Банком згідно п. 3.2.1.2.3.4 цього розділу «Умов і правил надання банківських послуг». Згідно ст. 212, 651 ЦКУ при порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань по кредиту, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань має право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку Приват24, мобільний додаток «Приват24», SMS-повідомлення чи інших). У разі непогашений заборгованості в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою.

Згідно абз. 3 п. 3.2.1.1.11 Умов за сумами кредиту, отриманим клієнтами з 11.02.2015 включно та до моменту обнулення кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування «Кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 30 днів.»

Відповідно до п.3.2.1.2.2.3 Умов, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11.

Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору, позивач надав відповідачеві-1 кредитний ліміт в розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по поточному рахунку відповідача № НОМЕР_3 .

За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21 (двадцять один) % річних для договорів забезпечених порукою, 34 (тридцять чотири) % річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1 -х числах кожного місяця, за попередній місяць.

Розділом 3.2.1.4 Умов встановлений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована відсоткова ставка).

Клієнт сплачує Банку комісію за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначену комісію в разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. Сума стягуваної комісії не менше 200 грн. (п. 3.2.1.4.4).

За п. 3.2.1.4.5. Умов та Правил нарахування комісії здійснюється в день сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Умов, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.2.1.4.1.3 Умов від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п.3.2.1.2.3.4 Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9. Умов).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТЕХНО СТАЛЬ» неналежним чином виконало свої зобов`язання, визначені Умовами та правилами надання послуг, в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача-1 за кредитом становить 200 000,00 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 54648,16 грн та заборгованість з комісії - 993,42 грн. Доказів сплати заборгованості матеріали справи не містять.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, на підставі п. 3.2.1.5.1. договору, за загальний період з 01.06.2018 по 14.01.2019 позивачем нарахована пеня у сумі 49 117,34 грн.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.1.5.4 Умов визначено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

З пунктів 3.2.1.5.1 та 3.2.1.5.4 Умов вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійна облікова ставка НБУ), порядок нарахування пені (від суми заборгованості за кожен день прострочення) та визначено строк такого нарахування (протягом 15 років).

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, який складено арифметично вірно, дійшла до висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

При цьому, беручи до уваги договір поруки та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість за кредитом у сумі 200 000,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 54 648,16 грн, заборгованості по комісії у сумі 993,42 грн та пені у сумі 49 117,34 грн.

В той же час, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що він ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 05.10.2006, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та боржник ( ОСОБА_1 ) за оскаржуваним рішенням суду від 22.07.2019 про стягнення заборгованості у справі №910/5511/19 та за виданими судовими наказами, є різними особами, через розбіжності в його персональних даних та даних поручителя боржника, внаслідок чого відносно нього безпідставно відкрито виконавче провадження.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача надав пояснення про те, що апелянт у справі не є тією особою, яка виступала поручителем за виконання ТОВ «Техно Сталь» зобов`язань перед Банком за договором поруки №P283146405 від 27.04.2018. Представник пояснив, що з метою оформлення вищезгаданого договору поруки до відділення банку з`явився особисто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані його особи були перевірені працівником банку, після чого з останнім був підписаний договір, а для кредитної справи додатково здійснено фотографування клієнта, зовнішність якого збігалась з фотокарткою у паспорті.

Так, згідно з судовим рішенням у даній справі та за договором поруки №P283146405 від 27.04.2018 боржником є саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору поруки №P283146405 від 27.04.2018, довідки з відомостями про поручителя, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.04.2018, вказані дата народження поручителя ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та реквізити паспорта, а саме: « НОМЕР_2 , виданого 12.06.2013».

Колегією суддів встановлено, що особа на ім`я якої виданий паспорт серії НОМЕР_2 , є відмінною від скаржника, на підтвердження чого, в матеріалах справи наявна копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, як зазначає апелянт, за даними офіційної бази даних МВС (https://wanted.mvs.gov.ua/passport), паспорт серії, номер НОМЕР_2, знайдено серед викрадених та втрачених, орган реєстрації: Білоцерківський РВВС Київської області, дата реєстрації: 26.09.2006.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відмітка про видачу ОСОБА_1 паспорту, на підставі якого оформлявся договір поруки, датований 12.06.2013.

З постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника вбачається, що виконавчі дії здійснюються відносно особи з наступними даними: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса - АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Так, апелянтом надано картку платників податків, відповідно до якої, апелянту присвоєно РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, вказаний номер РНОКПП, зазначений у судовому рішенні, відповідає його даті народження, а не ІНФОРМАЦІЯ_1 , як у боржника. Відтак, апелянт у справі - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не є стороною у даній справі та не є особою, з якою АТ Комерційний банк «ПриватБанк» укладав договір поруки.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшла висновку про наявність відмінностей в паспортних даних між особою - поручителем та скаржником у даній справі.

В той же час, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції щодо існування зобов`язань у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_6 виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за договором поруки № P283146405 від 27.04.2018.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, з метою належного виконання рішення та стягнення боргу з належного боржника, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності доповнення резолютивної частини рішення паспортними даними особи - поручителя, зазначеними у договорі поруки № P283146405 від 27.04.2018, у зв`язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/5511/19 підлягає зміні.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/5511/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/5511/19 - змінити та викласти резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО СТАЛЬ» (03148, м. Київ, вул. Гнати Юри, буд. 9, кімн. 414, код 41217187) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, адреса: АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 200000,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 54648,16 грн, заборгованості по комісії у сумі 993,42 грн та пеню у сумі 49117,34 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО СТАЛЬ» (03148, м. Київ, вулиця ГНАТА ЮРИ, будинок 9, кімната 414, ідентифікаційний код 41217187) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 2285,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, адреса: АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 )) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у розмірі 2285,69 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.».

3. Матеріали справи №910/5511/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.01.2021.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз