РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2021Справа №910/15640/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Державного підприємства "Антонов"

до Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

про стягнення 945 233,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Державне підприємство "Антонов" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про стягнення 945 233,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Антонов" вказує, що у Державного підприємства "Завод 410 ЦА" наявний борг у розмірі 863 012,00 грн. з оплати наданих позивачем згідно Договору №1.1632.2019 від 23.01.2019 послуг. Крім того, за неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем нараховано до стягнення 3% річних у розмірі 43 438,04 грн. та інфляційні втрати у розмірі 38 783,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 відкрито провадження у справі №910/15640/20; визнано її малозначною та вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 13.10.2020 була наслідна відповідачу 16.10.2020, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 94, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №271 була вручена Державному підприємству "Завод 410 ЦА" 29.10.2020.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у справі №910/15640/20 встановлено Державному підприємству "Завод 410 ЦА" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Державне підприємство "Завод 410 ЦА" повинне було подати відзив на позов у строк до 13.11.2020 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

23.01.2019 між Державним підприємством "Завод 410 ЦА" (замовник) та Державним підприємством "Антонов" (виконавець) було укладено договір №1.1632.2019 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого замовник замовляє та оплачує, а виконавець зобов`язується надати послуги з наземних випробувань та перевірки електромагнітної сумісності процесора ТРА-100В з комплекту CAS-100 на літаку AN-32RE. Послуги надаються двома спеціалістами ДП "Антонов" на території 1BRD, м. Канпур, Індія.

Згідно п. 1.2 Договору строк надання послуг - не пізніше червня 2019 року.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ціна послуг, що надаються виконавцем складає: 963 012,00 грн. в тому числі ПДВ (20%) - 160 502,00 грн.

Замовник здійснює передоплату в розмірі 100% від ціни послуг за даним Договором на протязі 5-ти днів з моменту підписання сторонами даного договору (п. 2.2 Договору).

У пункті 2.5 Договору сторонами погоджено, що у разі затримки платежів, строк початку надання послуг переноситься на дату здійснення передоплати від замовника на рахунок виконавця.

Відповідно до пункту 3.2 Договору після надання послуг виконавець передає замовнику акт здачі-приймання послуг в двох примірниках. Замовник набуває права власності на результат робіт з моменту підписання акта здачі-приймання послуг.

Договір набирає чинності після його підписання двома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, в тому числі фінансових, але не пізніше 31.12.2019 (п. 6.1 Договору).

Позивачем на виконання своїх зобов`язань було надано, а відповідачем прийнято послуги з наземних випробувань та перевірки електромагнітної сумісності процесора ТРА-100В з комплекту CAS-100 на літаку AN-32RE на суму 963 012,00 грн., про що сторонами було складно акт здачі-приймання послуг від 12.06.2019.

Листом вих. №126/12746-19 від 01.11.2019 Державне підприємство "Антонов" в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України звернулось до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" з вимогою сплатити заборгованість за Договором, а також 3% річних та інфляційні втрати. У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказана вимога була одержана відповідачем 05.11.2019.

Листом вих. №8.1-4109 від 20.11.2019 Державне підприємство "Завод 410 ЦА" повідомило позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань у зв`язку з невчасним надходженням грошових коштів від своїх контрагентів та запевнило, що заборгованість за Договором буде погашена після отримання кошів від Міністерства оборони України за виконані відповідачем роботи.

Спір у справі виник в зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати наданих згідно Договору послуг у розмірі 863 012,47 грн., а також нарахованих Державному підприємству "Завод 410 ЦА" за прострочення ним своїх грошових зобов`язань 3% річних у розмірі 43 438,04 грн. та інфляційних втрат у розмірі 38 783,43 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 306, 307 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901, 908, 909 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем долучено до позовної заяви акт здачі-приймання від 12.06.2019 на суму 963 012,00 грн., у відповідності до якого Державним підприємством "Антонов" було надано, а Державним підприємством "Завод 410 ЦА" прийнято послуги згідно Договору з наземних випробувань та перевірки електромагнітної сумісності процесора ТРА-100В з комплекту CAS-100 на літаку AN-32RE на суму 963 012,00 грн.

Вказаний акт здачі-приймання від 12.06.2019 підписаний представниками без зауважень щодо обсягу, вартості та якості наданих послуг та скріплений печатками сторін, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що Державним підприємством "Антонов" було належним чином виконано свої зобов`язання за Договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується надання Державним підприємством "Антонов" згідно Договору послуг загальною вартістю 963 012,00 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що замовник здійснює передоплату в розмірі 100% від ціни послуг за даним Договором на протязі 5-ти днів з моменту підписання сторонами даного договору.

Враховуючи дату укладення Договору - 23.01.2019, відповідач на виконання п. 2.2 Договору зобов`язаний був сплатити на користь позивача 100% передоплати вартості послуг до 28.01.2019.

Позивач стверджує, а у суду відсутні обґрунтовані підстави для сумніву у правдивості таких тверджень, що Державним підприємством "Завод 410 ЦА" на виконання своїх грошових зобов`язань за Договором було перераховано Державному підприємству "Антонов" кошти у розмірі 100 000,00 грн. лише 19.04.2019.

Таким чином, Державним підприємством "Завод 410 ЦА" виконано свої грошові зобов`язання за Договором частково та з простроченням.

У пункті 2.5 Договору сторонами погоджено, що у разі затримки платежів, строк початку надання послуг переноситься на дату здійснення передоплати від замовника на рахунок виконавця.

Частиною 1 статті 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України).

Оскільки позивачем, незважаючи на неналежне невиконання відповідачем свого зобов`язання з внесення попередньої оплати, виконано свої зустрічні зобов`язання за Договором з надання послуг, то відповідно Державне підприємство "Завод 410 ЦА" зобов`язане оплатити надані послуги.

Однак, умови Договору не містять погодження сторонами строків оплати наданих послуг після фактичного їх надання, а тому суд вбачає за необхідне в даному випадку керуватись приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зважаючи на те, що вимога Державного підприємства "Антонов" (лист вих. №126/12746-19 від 01.11.2019) була одержана Державним підприємством "Завод 410 ЦА" 05.11.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та самим відповідачем у своєму листі вих. №8.1-4109 від 20.11.2019, то відповідно Державне підприємство "Завод 410 ЦА" повинне було сплатити Державному підприємству "Антонов" решту вартості послуг у розмірі 863 012,00 грн. (963 012,00 грн. загальної вартості послуг - 100 000,00 грн. сплаченої відповідачем передоплати) до 12.11.2019.

Проте, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем на користь позивача спірної суми коштів в якості оплати заборгованості за надані згідно Договору послуги.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними положеннями господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність у Державного підприємства "Завод 410 ЦА" перед позивачем заборгованості з оплати наданих послуг у розмірі 863 012,00 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 863 012,00 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Державного підприємства "Завод 410 ЦА" у розмірі 863 012,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 43 438,04 грн., нараховані Державному підприємству "Завод 410 ЦА" за невиконання ним грошових зобов`язань у період з 29.01.2019 по 30.09.2020, та інфляційні втрати у розмірі 38 783,43 грн., нараховані Державному підприємству "Завод 410 ЦА" за невиконання ним грошових зобов`язань у період лютого 2019 року по серпень 2020 року. Тобто, позивачем нараховуються 3% річних та інфляційні втрати також і на суму коштів, сплачених відповідачем з простроченням.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого грошового зобов`язання з оплати одержаних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Державне підприємство "Завод 410 ЦА" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, часткового виконання відповідачем свого грошового зобов`язання та керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог щодо вимоги про стягнення 3% річних, суд прийшов до висновку, що правомірним є стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" 3% річних у розмірі 43 438,04 грн. та інфляційних втрат у розмірі 38 783,43 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 86, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Антонов" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 94; ідентифікаційний код 01128297) на користь Державного підприємства "Антонов" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1; ідентифікаційний код 14307529) суму боргу у розмірі 863 012 (вісімсот шістдесят три тисячі дванадцять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 43 438 (сорок три тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 04 коп., інфляційні втрати у розмірі 38 783 (тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 43 коп., судовий збір у розмірі 14 178 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 50 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 27.01.2021.

Суддя Р.В. Бойко