РІШЕННЯ

14 січня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/589/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання Бурда З.І.

Розглянувши матеріали справи:

за позовом: Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., вул. Київська-Генерала М. Тарнавського, буд. 9, м. Тернопіль, 46023

до відповідача: Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль, 46001

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:Комунальне підприємство фірма "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради, вул. Ю. Опільського, буд.6, м. Тернопіль, 46001

про: визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі "Тернопільбудінвестзамовник Тернопільської міської ради", стягнення судових витрат.

за участю представників:

-позивача: Любовіцька Олена Василівна, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 06.06.2019;

Варода Павло Борисович, адвокат, ордер серії ВО №1007485 від 03.09.2020.

-відповідача: Лукащук Володимир Миколайович, заступник начальника відділу правової експертизи проектів документів управління правового забезпечення, посвідчення №773

-третя особа: не з`явився

Суть справи.

Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство фірма "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/20 "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради".

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приймаючи оскаржуване рішення щодо спірної земельної ділянки відповідач - Тернопільська міська рада без вирішення попередньо питання про її вилучення у встановленому законом порядку у позивача - Садівничого товариства, як її землекористувача, порушила права останнього.

При цьому позивач посилається на ст.ст.10,74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.13,14,19, ч.2 ст.55, ст.124, ст.140 Конститутції України, ст.92, ч.2 ст.116, ст.141, ст.152 Земельного кодексу України,ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України.

Заперечення відповідача.

Від відповідача відзив на позов до матеріалів справи не поступив.

Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Від третьої особи письмові пояснення щодо позову до матеріалів справи не поступили.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову.

Рух справи.

Ухвалою від 07.09.2020 позовну заяву № без номера від 03.09.2020 (вх..№681 від 04.09.2020) Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення з.д. залишено без руху.

Ухвалою від 15.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/589/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.10.2020 на 14 год. 00 хв. Також ухвалою від 15.09.2020 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради, ідентифікаційний код 14055223, вул.Ю.Опільського,буд.6, м.Тернопіль, 46001.

Ухвалою суду (протокольна) від 05.10.2020 повідомлено учасників справи про оголошення перерви до 28.10.2020 до 14 год.00 хв.

Ухвалою (протокольна) від 28.10.2020 повідомлено сторони про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 11.11.2020 до 12 год.00 хв.

Ухвалою від 11.11.2020 з ініціативи відповідача продовжено строк підготовчого провадження у справі до 15.12.2020 включно.

Ухвалою (протокольна) від 11.11.2020 повідомлено сторони про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 07.12.2020 до 14 год.30 хв.

Ухвалою від 07.12.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою від 16.12.2020 відкладено розгляд справи на 23.12.2020 на 11 год.00 хв.

23.12.2020 судом оголошено судове засідання відкритим.

Ухвалою (протокольна) від 23.12.2020 повідомлено сторони про перерву в судовому засіданні до 11.01.2021 до 09 год.00 хв.

05.01.2021 через канцелярію суду до матеріалів справи від представника відповідача поступила Заява від 05.01.2021 вих.№451-ц про уточнення позовних вимог (вх.№61), в якій зазначається про те, що при складенні позовної заяви допущена описка в її прохальній частині, а саме невірно зазначено номер оскаржуваного рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року « 7/54/20» , оскільки правильним є « 7/54/220». Відтак, просить суд розглянути позовні вимоги Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. до Тернопільської міської ради в наступній редакції: «Визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради.

Ухвалою суду від 11.01.2021 Заяву про уточнення позовних вимог №451-ц від 05.01.2021(вх.61) Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. прийнято до розгляду та подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням уточнень прохальної частини позовної заяви, а саме про: визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі "Тернопільбудінвестзамовник Тернопільської міської ради". В задоволенні Заяви про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача №без номера від 11.01.20241 (вх.93) ОСОБА_1 відмовлено. Повідомлено учасників про перерву в судовому засіданні до 14.01.2021 до 11 год. 00 хв.

Заходи забезпечення позову.

Ухвалою від 23.12.2020 керуючись ст.ст.137,140 Господарського процесуального кодексу України Заяву № без номера від 03.09.2020 (вх.№6027) про забезпечення позову Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. - задоволено частково та заборонено Тернопільській міській раді, вул.Листопадова,5, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 34334305, вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська -Тарнавського в місті Тернополі, яка надана позивачу згідно рішення виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих №555 від 22.09.1966, виділена в натурі згідно Акту від 16.09.1967, затвердженого обласним відділом в справах будівництва та архітектури виконкому Тернопільської обласної ради депутатів трудящих, з врахуванням рішення 13 сесії 5 скликання Тернопільської міської ради №5/13/120 від 18.10.2007, та входить до складу земельних ділянок площами 10,5000 га, та 7,0000 га, щодо яких Тернопільською міською радою прийнято рішення №7/54/220 від 21.08.2020. В решті вимог Заяви № без номера від 03.09.2020 (вх.№6027) про забезпечення позову Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. в задоволенні відмовлено.

Явка сторін.

В судове засідання з`явилися керівник Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. Любовіцька О.В. і представник позивача Варода П.Б., позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача (Лукащук В.М.) в судове засідання з`явився, в усному порядку заперечив проти позову.

Представник третьої особ, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явився.

Третя особа причини неявки свого представника суд не повідомила.

Хоча судом третя особа повідомлялась належним чином за її юридичною адресою про слухання справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Так, зокрема ухвала від 15.09.2020 про відкриття провадження у справі отримана третьою особою 17.09.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи. Також ухвала від 07.12.2020 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.12.2020 на 10 год. 00 хв. отримана третьою особою 09.12.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи. Крім того, ухвала суду від 11.01.2021, якою повідомлено

Учасників справи про перерву в судовому засіданні до 14.01.2021 до 11 год.00 хв., яка отримана третьою особою 13.01.2021, про що свідчить відстеження судом поштових пересилань на веб-сайті «Укрпошта» та Список поштових відправлень по Господарському суду Тернопільської області, які додані до матеріалів справи.

А відтак, третя особа проінформована про розгляд даної справи в Господарському суді Тернопільської області.

Згідно п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що третя особа були належним чином повідомлені про судове засідання, має місце повторна неявка в судове засідання представника третьої особи, а тосу суд розглядає справу за відсутності представника третьої особи.

Розгляд заяв та клопотань.

14.01.2021 через канцелярію суду до матеріалів справи надійшло Клопотання №без номера від 13.01.2021 (вх. №273) представника відповідача про призначення експертизи в справі №921/589/20, в якому просить суд наступне:

1.Врахувати обставин, наведені у пункті 2 даного клопотання, та вважати їх поважними причинами неподання клопотання про призначення експертизи під час підготовчого провадження;

2.Постановити ухвалу про призначення у справі №921/589/20 земельно-технічної експертизи, оплату за проведення якої гарантує.

3.Поставити на вирішення перед експертом такі питання:

1)Які фактичні конфігурація, проміри, місце розташування, межі земельної ділянки, площею 15.2600 га, яка згідно державної статистичної звітності форми 6-ЗЕМ обліковується за Тернопільським відділенням Львівської залізниці? Чи відповідає фактичне розташування цієї земельної ділянки розташуванню ділянок, вказаних в рішенні Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради»?

2)Чи відповідає цільове призначення земельної ділянки, площею 15,2600 га, яка обліковується за Тернопільським відділенням Львівської залізниці, Генеральному плану міста Тернополя та іншій містобудівній документації?

4.Проведення експертизи доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (46025, м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців, 4, тел.(0352)52-35-50).

В своєму Клопотанні представник відповідача посилається зокрема на те, що в адресованому голові садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці листа начальника міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.02.2018 року №265/117-18, в Державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо зареєстрованої у встановленому порядку земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0024, а також щодо правовстановлюючих документів на неї.

Аналіз змісту цих документів свідчить про те, що усі зазначені докази містять лише загальні орієнтовно-просторові відомості щодо місця розташування земельної ділянки ( північно-східна околиця міста в районі залізничного питомника), площею 15,2600 га, яка за твердженням позивача, на даний час перебуває в законному користуванні садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці.

Водночас, до матеріалів позовної заяви та інших, поданих позивачем процесуальних документів, не додано жодної схеми чи плану, які давали б можливість визначити такі конкретні фізичні характеристики вказаної земельної ділянки як конфігурація, проміри, розташування та межі суміжних землекористувачів чи власників тощо.

Відповідно до ухвали Господарського суду Тернопільської області від 15.09.2020 про відкриття провадження у справі №921/589/20 запропоновано позивачу подати:

-письмові докази на підтверження того, щодо якої конкретної земельної ділянки позивач просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії (кадастровий номер земельної ділянки, визначення меж, конфігурації, суміжних землекористувачів),

-письмові докази на підтвердження того, що належна позивачу земельна ділянка площею 15,2600 га, яка знаходиться за адресою вул.. Київська-Генерала Тарнавського у м. Тернополі, входить до складу земельних ділянок площами 10,500 га та 7,000 га щодо яких Тернопільською міською радою прийнято спірне рішення (плани(схеми) до спірного рішення.

В подальшому за клопотанням представника позивача до матеріалів справи приєднано викопіювання із плану м. Тернополя меж земельної ділянки під будівництво групи житлових будинків вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та викопіювання із плану м. Тернополя меж земельної ділянки для будівництва парку з влаштуванням багатофункціональних зон відпочинку для населення.

Однак, ці викопіювання містять лише конфігурацію та загальні схематичні дані щодо тих земельних ділянок, з приводу яких прийнято оскаржуване рішення міської ради, але не містять тієї необхідної інформації, яка запитувалась судом в ухвалі від 15.09.2020 про відкриття провадження у справі №921/589/20.

В своєму Клопотанні представник відповідача посилається на ст.ст.73,76,98,99 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи №921/589/20 інших графічних документів (планів, схем, викопіювань) унеможливлює встановлення тих обставин, що обґрунтовують вимоги позивача, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи та є необхідними для ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

На вказаних правових підставах, враховуючи необхідність наявності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини, що мають значення для справи №921/589/20 неможливо, питання з`ясування того, чи за фактичним користуванням та іншими фізичними даними земельна ділянка позивача співпадає із ділянками, стосовно яких прийнято оскаржуване рішення міської ради, може бути вирішено проведенням земельно-технічної експертизи.

Також представник відповідача в своєму Клопотанні зазначає про те, що справа 921/589/20 перебуває на процесуальній стадії розгляду по суті. Частина перша статті 207 Господарського процесуального кодексу України надає головуючому право вирішити заяви чи клопотання учасників справи, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У зв`язку з цим міська рада просить взяти до уваги, що з дня відкриття провадження в даній справі сторонами вживались заходи з метою укладення мирової угоди. Зокрема, було розроблено проект такої угоди та надано для ознайомлення, узгодження і подання своїх міркувань з приводу її змісту сторонам спору.

Зважаючи на послідовні і узгоджені дії сторін в даному питанні та намагання врегулювати спір мирним шляхом, на стадії підготовчого провадження була відсутня процесуальна процесуальна необхідність та доцільність з`ясування в судових засіданнх учасниками справи №921/589/20 усіх обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та перевірки змісту наявних в матеріалах справи доказів, їх повноти і достатності.

Проте, з об`єктивних, незалежних від сторін причин вказану мирову угоду не було укладено.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подане Клопотання про призначення експертизи та просив суд дане Клопотання задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подане Клопотання про призначення експертизи та просив суд дане Клопотання задовольнити.

Згідно ч.1 ст.207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Представник позивача (Варода П.Б.) щодо задоволення поданого Клопотання про призначення експертизи в усному порядку заперечив, посилаючись на статті 182,207,195 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши, зокрема, що питання призначення експертизи вирішується в підготовчому засіданні; закінчення розгляду справи по суті 16.01.2021.

Розглянувши подане Клопотання №без номера від 13.01.2021 (вх.№273) представника відповідача про призначення експертизи в справі №921/589/20, суд вважає за необхідне залишити дане Клопотання без розгляду, при цьому виходячи із наступного.

Згідно ч.1 ст.195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 на 10 год. 00 хв.

Згідно ч.2 ст.195 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Таким чином, з врахуванням ч.2 ст.195 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті завершується 16.01.2021. Клопотання про призначення експертизи заявлено 14.01.2021. Тобто, за два дні до закінчення строку розгляду справи по суті. Однак, нормами чинного законодавства не передбачено продовження строку розгляду справи по суті.

Згідно п.8 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Згідно ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Ухвалою від 15.09.2020 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою від 11.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/589/20 до 15 грудня 2020 року включно.

В судовому засіданні 07.12.2020 (за результатами якого було ухвалено про закриття підготовчого провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті) жодних заяв та клопотань від представника відповідача не поступило; також не було подано сторонами спільної письмової заяви про затвердження мирової угоди та не подано текст самої мирової угоди.

Таким чином, відповідач мав достатньо часу для заявлення в підготовчому засіданні під час підготовчого провадження Клопотання про призначення експертизи (строк проведення підготовчого провадження тривав 90 днів). А зазначення представником відповідача в якості поважності причин неподання клопотання про призначення експертизи під час підготовчого провадження на намагання сторін врегулювати спір мирним шляхом не є поважними причинами, оскільки згідно ч.2 ст.192 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Саме питання про призначення експертизи вирішується судом у підготовчому засіданні. Також, строк розгляду справи по суті визначений нормами Господарського процесуального кодексу України, і не передбачає продовження (незалежно від поважності (не поважності) причин неподання в підготовчому провадженні відповідних заяв чи клопотань, пов`язаних із розглядом справи).

Технічна підтримка.

В судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Господарський процес.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши доводи та аргументи представників позивача і відповідача, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданого на запит Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) від 23.12.2020 за кодом 0 станом на 23.12.2010 знаходиться в Реєстрі як юридична особа Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., ідентифікаційний код 21157987, організаційно-правова форма юридичної особи: обслуговуючий кооператив, за місцезнаходженням: Україна, 46023, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Київська-Генерала М.Тарнавського, будинок 9. Згідно даного Витягу керівником юридичної особи є: Любовіцька Олена Василівна (згідно статуту).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданого на запит Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) від 23.12.2020 за кодом 7 станом на 23.12.2010 знаходиться в Реєстрі як юридична особа Тернопільська міська рада, ідентифікаційний код 34334305, організаційно-правова форма юридичної особи: орган місцевого самоврядування, за місцезнаходженням: Україна, 46001, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Листопадова, будинок 5.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданого на запит Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) від 23.12.2020 за кодом 20 станом на 23.12.2010 знаходиться в Реєстрі як юридична особа Комунальне підприємство фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради, ідентифікаційний код 14055223, організаційно-правова форма юридичної особи: комунальне підприємство, за місцезнаходженням: Україна, 46001, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Ю.Опільського, будинок 6.

Згідно п.1.1. Статуту Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів товариства (протокол №2 від 20.01.2019), обслуговуюче Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д.має статус окремої юридичної особи і у своїй діяльності керується нормами Конституції України, Законом України «Про кооперацію» (надалі-Кооператив), Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами. Кооператив утворено фізичними особами - землевласниками та користувачами земельних ділянок, які добровільно об`єдналися на основі членства для задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Організаційно-правова форма - обслуговуючий кооператив Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. (п.1.1. Статуту).

Згідно п.3.8. Статуту кооператив був створений на підставі рішення Тернопільської міської ради народних депутатів від 22.09.1967 року за №555.

Згідно ст.2 Закону України «Про кооперацію» №1087-IV від 10.07.2003 з наступними змінами кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до зазначеної статті одним із видів кооперативів є обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Рішенням №555 виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих (протокол №18) від 22 вересня 1966 (1967) р. «Про виділення земельної ділянки для закладення колективного саду працівниками Тернопільського відділку Львівської залізниці» вирішено:

1.Закріпити земельну ділянку площею 24,16 га в районі залізничного питомнику, на північно-східній околиці міста за колективом працівників Тернопільського відділку Львівської залізниці.

2.Зобов`язати головного архітектора міста Тернополя тов. Гронського Е.Е. оформити відвід земельної ділянки в натурі відповідною документацією

(належним чином засвідчена копія рішення №555 від 22 вересня 1966(1967) р. знаходиться в матеріалах справи).

Позивачем до позовної заяви надано Статут садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., зареєстрованого рішенням виконкому міської Ради народних депутатів №570 від 13.08.1982 р.

Згідно п.1 Статуту робочі і службовці, які працюють на залізнодорожньому транспорті ст.Тернопіль Львівської з.д. добровільно об`єднуються в садівниче товариство під назвою «Ювілейний» з метою організації колективного садівництва на земельній ділянці площею 26 га, відведеній в північно-східному районі міста рішенням виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів від 22.09.1967 р.№555.

Для організації колективних садів робітників і службовців підприємствам, установам, організаціям надаються у встановленому порядку земельні ділянки із розрахунку до 600 квадратних метрів на члена товариства. Земельні ділянки, зайняті колективними садами, знаходяться в користуванні садівничих товариств (п.4 Статуту).

Згідно Акту від 16.09.1967 складеного представником техбюро обласного відділу по справам будівництва і архітектури тов.Румак П.Г. згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської Ради депутатів трудящих від 22.09.1966 за №555 здійснено в натурі виділення земельної ділянки загальною площею 24,16 га розташованої в місті Тернополі в районі залізнодорожнього питомника в користування Тернопільського відділення Львівської з.д.

05.12.2007 керівником Сікора Іваном Павловичем заповнена Реєстраційна картка про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про юридичну особу - Садівниче товариство «Ювілейне», ідентифікаційний код 21157987, за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Київська-Генерала Тарнавського, будинок 9 та 12.12.2007 державним реєстратором Опалко Людмилою Василівною вчинено запис номер 0004251, свідоцтво про державну реєстрацію серія А01 номер 440214, місце проведення державної реєстрації: виконавчий комітет Тернопільської міської ради ( Реєстраційна картка про включення відомостей про юридичну особу(форма №6-включення) та додаток до реєстраційної картки (сторінка 5) додано до позовної заяви).

18.10.2007 Тернопільською міською радою (тринадцята сесія п`ятого скликання) прийнято рішення №5/13/120 «Про погодження місця розташування та надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею до 8,74 га під будівництво торгово-розважального комплексу з закладами громадського харчування, обслуговування населення та групи багатоквартирних житлових будинків за адресою вул.Київська-Генерала Тарнавського ТОВ «Ровекс», яким вирішено:

1. Вилучити з користування садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці «Ювілейне» земельну ділянку площею 8,74 га за адресою вул.Київська-Генерала Тарнавського, враховуючи письмову згоду землекористувача.

2.Погодити товариству з обмеженою відповідальністю «Ровекс» (ід.код 30690822) місце розташування торгово-розважального комплексу з закладами громадського харчування, обслуговування населення та групи багатоквартирних житлових будинків і дати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею до 8,74 га під будівництво торгово-розважального комплексу з закладами громадського харчування, обслуговування населення та групи багатоквартирних житлових будинків за адресою вул.Київська-Генерала Тарнавського.

30.03.2011 Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці «Ювілейне» направляло для розгляду на сесії міської ради заяву від 30.03.2011 № 8/2011 про прийняття рішення щодо оформлення СТ «Ювілейне» документа, який посвідчує право користування земельною ділянкою в районі вулиць Київська-Тарнавського у місті Тернополі. Тернопільська міська рада отримала дану Заяву 30.03.2011, про що свідчить відбиток штампу з датою отримання і підпис та прізвище, імя, по-батькві відповідальної особи. Доказів розгляду даної Заяви Тернопільською міською радою матеріали справи не містять.

На адвокатський запит (Павло Варода) від 02.09.2019 №300-ц (вх.ТУ ГУ ДПС у Тернопільській області від 03.09.2019 р.№ В-10/6) Тернопільським управлінням Головного управлінням ДПС у Тернопільській області надано відповідь від 06.09.2019 №69/65/19-00-54-03/23051, в якій повідомляється про те, що Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. (код за ) за користування земельною ділянкою, яка знаходиться у м.Тернополі по вул.Київська-Тарнавського, площею 15,00 га, за період з 01.01.2012 р. по 30.08.2019 р. сплачено земельного податку з юридичних осіб в загальній сумі - 5689,22 грн., в тому числі: 2012 рік - 62,26 грн., 2013 рік - 62,26 грн., 2014 рік - 65,00 грн., 2015 рік - 75,00 грн., 2016 рік - 1308,66 грн., 2017 рік - 1309,33 грн., 2018 рік - 1309,38 грн., 2019 рік - 1497,33 грн.

21 серпня 2020 року Тернопільською міською радою (на п`ятдесят четвертій сесії сьомого скликання) прийнято рішення №7/54/220 «Про надання дозволів щодо складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради», в якому розглянувши звернення комунального підприємства фірми «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради, керуючись ст.12,50,51,52,92,123,125,126,186-1 Земельного кодексу України, Законами України «Про землеустрій», «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи висновок постійної комісії міської ради з питань містобудування, міська рада вирішила:

1.Дати дозвіл комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради () на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення:

1.1. площею до 7,0000 га. для будівництва та обслуговування групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за адресою вул.Київська-Тарнавського;

1.2. площею до 10,5000 га для будівництва парку з влаштуванням багатофункціональних зон відпочинку для населення за адресою вул.Київська-Тарнавського.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи були надані документи, долучені до проекту рішення (надані відповідачем на адвокатський запит представника позивача). Так, було надано:

-витяг з висновку постійної комісії міської ради з питань містобудування №11.7 від 21.08.2020 з результатами голосування за проект рішення: За - 4, проти - 0, утримались - 0.Рішення прийнято. Вирішено: Погодити проект рішення міської ради «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради»;

-заяви комунального підприємства фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради від 25.08.2020 міському голові С.В.Надалу про: надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,7 га для обслуговування (будівництва) групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою м.Тернопіль вул.Київська-Тарнавського; надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 10,5 га для обслуговування (будівництва) парку з влаштуванням багатофункціональних зон відпочинку за адресою м.Тернопіль вул.Київська-Тарнавського;

-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.08.2016 за № станом на 04.08.2016 щодо комунального підприємства фірма «Тернопільбудінвестзамовник» та статут даного комунального підприємства, затвердженого рішенням міської ради від 04.06.2009 №5/27/14.

-Викопіювання із плану м.Тернополя меж земельної ділянки під будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та Викопіювання із плану м. Тернополя меж земельної ділянки для будівництва парку з влаштуванням багатофункціональних зон відпочинку для населення.

Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. вважає зазначене рішення незаконним, прийнятим щодо спірної земельної ділянки, котра перебуває в законному користуванні товариства.

А відтак, Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. звернулось до суду з позовом про визнання недійсним оскаржуваного рішення.

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності, суд дійшов до висновку про те, що позов слід задовольнити, при цьому виходячи із наступного.

Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обовязковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх досягнення і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустим з точки зору процесуальної економії.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2004 по справі №13/154-3022 за позовом Садівничого товариства «Ювілейне», вул.Київська,9а , м.Тернопіль до відповідача 1: Тернопільської міської ради, вул.Листопадова,5 м.Тернопіль, відповідача 2: Виконавого комітету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль про визнання недійсними рішень виконкому Тернопільської міської ради №515 від 16.08.1985 р. та №387 від 24.08.1988 р. в частинах, що стосуються вилучення земельної ділянки в СТ «Ювілейне» на приватизацію земельної ділянки площею 22,16 га по вул.Київській в м.Тернополі позов задоволено частково та визнано недійсними рішення Виконавого комітету Тернопільської міської ради №515 від 16.08.1985 р. та №387 від 24.08.1988 р. і ухвалу Тернопільської міськради від 20.05.1991 р. в частинах, що стосуються вилучення земельної ділянки в Садівничого товариства «Ювілейне» з моменту їх прийняття; в решті частині позовних вимог позов залишено без розгляду.

Постановою від 06.08.2004 Львівського апеляційного господарського суду рішення суду від 09.03.2004 залишено без змін.

Ухвалою від 19.10.2004 Вищого господарського суду України касаційну скаргу Тернопільської міської ради на рішення від 09.03.2004 господарського суду Тернопільської області у справі №13/154-3022 повернуто заявнику (Тернопільській міській раді), а справу - до господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою від 16.12.2004 Верховного суду України у порушенні провадження з перегляду в касаційному порядку ухвали Вищого господарського суду України від 19.10.2004 №13/154-3022 відмовлено.

Таким чином, рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2004 по справі №13/154-3022 набрало законної сили.

При розгляді справи №13/154-3022 господарськими судами встановлено такі обставини:

-рішенням Виконкому Тернопільської міської ради депутатів трудящих №555 від 22.09.1966 за колективом працівників Тернопільського відділку Львівської залізниці закріплено земельну ділянку площею 24,16 га для закладення колективного саду на північно-східній околиці міста. Земельна ділянка для вказаних цілей виділена в натурі, про що свідчить акт від 16.09.1967, затверджений обласним відділом в справах будівництва та архітектури виконкому Тернопільської обласної ради народних депутатів трудящих. 19.03.1968 було зареєстровано статут позивача як юридичної особи та користувача земельної ділянки 24,16 га;

-у зв`язку із затвердженням Земельного кодексу УРСР Законом УРСР від 08.07.1970 та введенням його в дію з 01.01.1971 згідно з Указом Президії Верховної Ради УРСР від 25.12.1970 та на виконання статті 20 Земельного кодексу УРСР, Рада Міністрів УРСР постановою від 09.04.1975 №172 «Про видачу землекористувачам державних актів на право користування землею зобов`язала Міністерство сільського господарства УРСР, облвиконкоми, Київські і Севастопольські міськвиконкоми забезпечити організацію і виконання робіт по видачі державних актів на право користування землею колгоспам, держгоспам та іншим землекористувачам. Однак належному землекористувачу (позивачу) державний акт з невідомих причин не був виданий;

-позивач використовував 24,16 га землі за цільовим призначенням як належний землекористувач, що також підтверджується і відповіддю Тернопільського міського управління земельних ресурсів №3113 від 17.02.2004.

Згідно інформації системи «Діловодство спеціалізованого суду» рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2010 по справі №15/63-971(7/167-3397) за позовом Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці "Ювілейне", вул. Київська-Генерала Тарнавського, 9, м. Тернопіль, 46000 до відповідача 1: Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46000, відповідача 2: Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46000, відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ровекс", вул. Подільська, 38а, м. Тернопіль, 46006 про визнання недійсними рішень Тернопільської міської ради №5/13/120 від 18.10.2007р., №5/16/156 від 18.03.2008р. та пп.1.15 п.1 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №796 від 24.04.2008 року, а також договору оренди землі від 15.08.2008р. укладеного між Тернопільською міською радою та ТОВ "Ровекс", спонукання Тернопільської міської ради виключити з реєстру запис про реєстрацію укладеного між Відповідачем-1 та ТзОВ "Ровекс" Договору оренди землі від 15 серпня 2008р., повернення садівничому товариству "Ювілейне" земельної ділянки площею 8,74 га провадження в частині позовних вимог про визнання недійсними рішень Тернопільської міської ради №5/13/120 від 18.10.2007р., №5/16/156 від 18.03.2008р. та пп.1.15 п.1 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №796 від 24.04.2008 року - припинено; в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 15.08.2008р., укладеного між Тернопільською міською радою та ТОВ "Ровекс"; спонукання Тернопільської міської ради виключити з реєстру запис про реєстрацію договору оренди землі від 15 серпня 2008р.; повернення садівничому товариству "Ювілейне" земельної ділянки площею 8,74 га - відмовлено.

Рішення від 09.11.2010 по справі №15/63-971(7/167-3397) набрало законної сили(не оскаржувалось в апеляційному порядку); не переглядалось за нововиявленими обставинами.

При розгляді справи №15/63-971(7/167-3397) господарським судом встановлено наступні обставини:

-Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці «Ювілейне» створено та зареєстровано 19.03.1968;

-рішенням виконкому міської ради №570 від 13.08.1982 зареєстровано нову редакцію Статуту садівничого товариства;

-зміна права власності територіальної громади міста Тернополя на вказану земельну ділянку, розпорядником якої є Тернопільська міська рада не відбувалось.

У судовому рішенні від 09.11.2010 по справі №15/63-971(7/167-3397) міститься посилання на преюдиційний факт, установлений рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2004 у справі №13/154-3022, а саме на виділення позивачу 24,16 га землі для закладення колективного саду на підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №555 від 22.09.1967.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2019 по справі №921/438/19 за позовом Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д.,вул.Київська-Генерал-Тарнавського,9 м.Тернопіль до відповідача Тернопільської міської ради, вул.Листопадова,5, м.Тернопіль, треті особаи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради, бульвар Т.Шевченка,1 м.Тернопіль, Комунальне підприємство фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради, вул.Ю.Опільського,6 м.Тернопіль про визнання недійсними рішень позов задоволено та визнано недійсним рішення Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145 «Про створення рекреаційної зони (парку) за адресою Київська-Тарнавського»; визнано недійсним рішення Тернопільської міської ради від 19.12.2018 №7/31/49 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення - парку за адресою вул.Київська-Тарнавського Управлінню культури і мистецтв Тернопільської міської ради»; визнано недійсним рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/91 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за адресою вул.Київська КП фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради, із змінами відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 06.06.2019 №7/35/117; визнано недійсним рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/103 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4 га під будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою вул.Київська в оренду терміном на десять років, право на оренду земельної ділянки яке набуватиметься на аукціоні».

Дане рішення від 11.12.2019 по справі №921/438/19 постановою від 23.03.2020 Західного апеляційного господарського суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.07.2020 постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 і рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2019 у справі №921/438/19 залишено без змін.

Таким чином,рішення від 11.12.2019 по справі №921/438/19 набрало законної сили.

Рішенням суду від 11.12.2019 у справі №921/438/19 встановлено обставини, що позивач у справі 921/438/19 - Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., ідентифікаційний код 21157987, позивач у справі №13/154-3022 - Садівниче товариство «Ювілейне» та позивач у справі №15/63-971 (7/167-3397) - Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці «Ювілейне», ідентифікаційний код 21157987 являються однією і тією ж юридичною особою. А тому, не потребує додаткового підтвердження обставина набуття Садівничим товариством робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. на підставі рішення №555 від 22.09.1966 (1967 року) у користування земельної ділянки площею 24,16 га, оскільки дана обставина встановлена судовими рішеннями від 09.03.2004 у справі № 13/154-3022 та від 09.11.2010 у справі №15/63-971(7/167-3397).

Ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним (п.6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 за №118).

По даній справі №921/589/20 позивачем виступає Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., ідентифікаційний код якого є 21167987. Тобто, є тією самою юридичною особою що і по справах, рішеннями яких (зазначено вище) встановлено обставина набуття Садівничим товариством робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. на підставі рішення №555 від 22.09.1966 (1967 року) у користування земельної ділянки площею 24,16 га.

В матеріалах даної справи №921/589/20 наявна копія рішення №555 від 22.09.1966 (1967) року та акт виділення в натурі земельної ділянки від 16.09.1967, затвердженого обласним відділом в справах будівництва та архітектури виконкому Тернопільської обласної ради депутатів трудящих. Разом з тим, з копії рішення неможливо встановити рік його прийняття.

Разом з тим, під час судового розгляду справи №921/438/19 встановлено обставини, на підставі пояснень обох сторін, що попри відмінність у році (у рішенні Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2004 у справі №13/154-3022 зазначено дату прийняття рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №555-22.09.1966, а у рішенні Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2010 у справі №15/63-971 (7/167-3397) зазначено дату прийняття рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №555 - 22.09.1967), йдеться про одне і те саме рішення.

Після вилучення з урахуванням згоди товариства земельної ділянки площею 8,74 га за адресою вул.Київська-Генерала Тарнавського (рішення №5/13/120 від 18.10.2007 Тернопільської міської ради) та згідно офіційних даних за позивачем значиться земельна ділянка площею 15,2600 га. (довідка №265/117-18 від 27.02.2018 Відділу у м.Тернополі Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м.Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області).

З доданого до оскаржуваного рішення Викопіювання із плану м.Тернополя меж земельної ділянки під будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та Викопіювання із плану м. Тернополя меж земельної ділянки для будівництва парку з влаштуванням багатофункціональних зон відпочинку для населення, вбачається, що дані земельні ділянки нанесені на схемі суцільної земельної ділянки (належної позивачеві на праві постійного користування), по всій площі якої містяться відмітки «колективні сади», та в межах вулиці Київська -Генерала М.Тарнавського.

Також видно знаходження на цих територіях рівноподілених земельних ділянок із будівлями.

Жодних доказів на підтвердження того, що оскаржуване рішення стосувалось іншої земельної ділянки (відмінної від земельної ділянки, на яку у позивача існує право постійного користування) відповідачем не подано.

Так, відповідно до ч.3 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.80 ГПК України)

Згідно ч.1 ст.165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Якщо відзив на позов не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч.4 ст.165 ГПК України).

Згідно ч.6 ст.165 ГПК України до відзиву додаються, зокрема, докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч.8 ст.165 ГПК України).

Відповідач відзив на позов не подав, незгоду з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги не заявив.

Крім того, згідно ч.1 ст.101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідач таким правом не скористався, висновок експерта, складений на його замовлення не подав.

Згідно п.8 Постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» №2200-ХІІ від 13.03.1992 року встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковувань або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до п.7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Великою Палатою Верховного суду в своїй постанові від 11.09.2019 у справі №924/174/18 звернуто увагу, зокрема, на те, що дії відповідача щодо надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою не могли здійснюватись без згоди позивача, якому належать ці ділянки на праві постійного користування (п.39 Постанови). По зазначеній справі відповідачем виступала міська рада.

Згідно ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч.5 ст.116 Земельного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 149 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ст. 19 Контитуції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України,цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно п. «а» та п. «в» ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить відповідно розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152 Земельного кодексу України).

Згідно п.«г» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України).

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України. Одним із способів захисту є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

По даній справі судом встановлено наявність у позивача існуючого речового права на земельну ділянку площею 15,2600 га. (після вилучення з урахуванням згоди товариства земельної ділянки площею 8,74 га) за адресою вул.Київська-Генерала Тарнавського. Жодних відомостей про припинення права постійного користування земельною ділянкою матеріали справи не містять.

Суд погоджується із доводами позивача викладеними в позовній заяві, щодо порушення оскаржуваним рішенням законних прав позивача як постійного землекористувача земельної ділянки.

Усні доводи представника відповідача в судовому засіданні 14.01.2021 щодо того, що прийняте Тернопільською міською радою рішення щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування жодним чином не порушує права позивача, не приймаються судом до уваги, з огляду на наведене вище по тексту судового рішення.

Приймаючи 21.08.2020 оскаржуване рішення №7/54/220 про надання дозволу комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення: площею до 7,0000 га. для будівництва та обслуговування групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за адресою вул.Київська-Тарнавського та площею до 10,5000 га для будівництва парку з влаштуванням багатофункціональних зон відпочинку для населення за адресою вул.Київська-Тарнавського, Тернопільська міська рада фактично прийняла рішення щодо спірної земельної ділянки площею 15,2600 га. за наявності існуючого речового права на неї у Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. (право постійного користування земельною ділянкою у позивача не припинялось), без вирішення попередньо питання про її вилучення у встановленому законом порядку у Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., як її постійного землекористувача, порушила права останнього.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради.

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №64 від 02.09.2020.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2102 грн.00 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами статті 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною третьою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено вище, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано:

-договір №20-Г від 02.09.2020 (копія);

-квитанція (копія) до прибуткового касового ордера №135 від 2.09.2020 на суму 10 000грн, сплачених адвокату згідно з договором від 02.09.2020;

-ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВО №1007485 від 03.09.2020;

-посвідчення адвоката України № 678 виданого 03.02.2012.

Судом встановлено, що 02.09.2020 між адвокатом Варода Павлом Борисовичем, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №678 від 03.02.2012 (далі по тексту-Адвокат), з однієї сторони, та Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільськеого відділення Львівської з.д. (в особі керівника - Любовіцька Олена Василівна) (далі по тексту - Клієнт), з другої сторони, укладено договір про надання професійної правничої допомоги №20-Г від 02.09.2020, згідно п.п.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво його інтересів та надання професійної правничої допомоги у всіх судах України, державних установах, підприємствах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності при вирішенні будь-яких питань, які стосуватимуться його прав, обов`язків та інтересів у справі про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради».

Згідно п.2.1. договору №20-Г від 02.09.2020 цей договір набирає чинності з моменту його укладення.

Договір чинний до 2.09.2023 (п.2.2. договору).

Розділом 3 договору передбачено гонорар адвоката.

Пунктом 3.1. даного розділу передбачено, що гонорар адвоката за надання професійної правничої допомоги становить 10 000 грн.00 коп.

Долученою до матеріалів справи квитанцією (копія) до прибуткового касового ордера №135 від 02.09.2020 на суму 10 000 грн. 00 коп. підтверджено здійснення позивачем оплати наданих послуг згідно з договором від 02.09.2020.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Верховний суд в своїй додатковій постанові від 21.01.2020 у справі 904/1038/19 зазначив про те, що аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

За приписами статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому цим Законом. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами (ст.6 Закону).

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Судом отримано інформацію із Єдиного реєстру адвокатів України про те, що Варода Павло Борисович здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва №678 виданого Тернопільською обласною КДКА 03.02.2012 на підставі рішення №21 від 03.02.2012.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За даних обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, з огляду на здійснення позивачем оплати таких послуг адвоката, сплачена позивачем сума 10 000 грн. відповідає обумовленій сторонами у п.3.1. договору про надання професійної правничої допомоги №20-Г від 02.09.2020 фіксованій сумі гонорару адвоката за надання ним послуг, адвокат Варода Павло Борисович брав участь у підготовчих засіданнях та судових засіданнях під час розгляду даної справи по суті, суд вважає справедливим та співрозмірним розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн., а відтак позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. 00 коп. підлягають до задоволення.

Вжиті заходи забезпечення позову.

Згідно ч.7 ст.145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8 ст.145 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123,126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року №7/54/220 "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул.Київська-Тарнавського комунальному підприємству фірмі "Тернопільбудінвестзамовник Тернопільської міської ради".

3.Стягнути з Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код 34334305, на користь Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., вул. Київська-Генерала М. Тарнавського, буд. 9, м. Тернопіль, 46023, ідентифікаційний код 21157987:

-2102 грн. судового збору;

-10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу,

в повернення сплачених судових витрат.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.Копію рішення направити учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 25 січня 2021 року.

Суддя С.О. Хома