РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 м. КиївСправа № 910/10884/18

За позовом: публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ";

про: стягнення 111.864.880,05 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Часовська М.С.

Представники:

позивача: Верхацький І.В.;

відповідача: Василевська О.В.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ" (далі - відповідач) про стягнення 111.864.880,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 № 17-220-Н, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 111.864.880,05 грн., з яких: 51.340.488,45 грн. - пеня, 13.547.678,26 грн. - 3 % річних та 46.976.713,34 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10884/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 17.09.2018.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням наступного: нарахування штрафних та фінансових санкцій на суму боргу не може вважатись правомірним, оскільки нормами спеціального законодавства, що регулюють бюджетні правовідносини, не передбачено право здійснювати такі нарахування; відсутність фінансування з боку держави спільного протокольного рішення в 2017 році на суму 866.362.000,00 грн.; покладення обов`язків щодо оформлення та підписання спільних протокольних рішень на органи державної влади позбавило відповідача можливості самостійно вливати на правовідносини за договором від 12.04.2017 № 17-220-Н на купівлю-продаж природного газу, та як наслідок, відповідати за невиконання або неналежне виконання обов`язків за таким договором; державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами; подані позивачем до суду розрахунки сум, заявлених до стягнення є невірними.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

В підготовчому засіданні 17.09.2018 оголошено перерву до 03.10.2018.

До господарського суду надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

До господарського суду надійшли додаткові пояснення відповідача до клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою-повідомленням від 08.11.2018 № 910/10884/18 сторони процесу повідомлені про призначення підготовчого засідання на 19.11.2018.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про наступне: несвоєчасність здійснення відповідачем розрахунку за договором від 12.04.2017 № 17-220-Н; укладеним між сторонами спору договором передбачено, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків не змінює строків та умов розрахунків; умови договору від 12.04.2017 № 17-220-Н не містять положень про відстрочення чи розстрочення оплати за отриманий природний газ, а виконання договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема, споживачів; позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних втрат використано методику розрахунку, за якою збільшення суми боргу на індекс інфляції здійснюється за кожен місяць, що не суперечить нормам, які визначені в листі ВСУ від 03.04.1997 № 62-97-р.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.11.2018 провадження у справі № 910/10884/18 зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду м. Києва у справі № 910/11481/18.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 ухвалу господарського суду міста Києва від 19.11.2018 у справі № 910/10884/18 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2020 провадження у справі № 910/10884/18 поновлено. Підготовче засідання призначене на 31.08.2020.

В підготовчому засіданні 31.08.2020 оголошено перерву до 21.09.2020.

До господарського суду надійшли заперечення позивача на клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про наступне: незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, а сторони, підписавши спільні протокольні рішення погодилися з тим, що між ними встановлюється інший (не той, що був передбачений у договорі) порядок розрахунків; для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями, а підставою для стягнення таких нарахувань за порушення грошового зобов`язання може бути наявність суми основного боргу, яка не була предметом регулювання спільних протокольних рішень та яка була несвоєчасно сплачена відповідачем за рахунок власних коштів; відповідач, дотримуючись умов договору від 12.04.2017 № 17-220-Н, виконав зобов`язання з оплати в порядку, визначеному його умовами та з дотриманням імперативних норм діючого законодавства України, так як останній є суб`єктом ринку природного газу, діяльність якого підпорядкована відповідним спеціалізованим нормам законодавства, а тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть бути застосовані; на час проведення розрахунків за договором від 12.04.2017 № 17-220-Н, відповідач вже мав переплату по договорах купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 № 15-741-Н, від 30.12.2015 № 16-132-Н та від 28.10.2016 № 16-421-Н на суму 191.328.173,45 грн.

В підготовчому засіданні 21.09.2020 суд на місці ухвалив:

- клопотання про зупинення провадження відхилити, враховуючи відсутність підстав для зупинення провадження;

- оголосити перерву в підготовчому засіданні до 05.10.2020.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про залучення до участі у справі акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КИЇВОБЛГАЗ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

До господарського суду надійшла заява відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи.

До господарського суду надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи.

В підготовчому засіданні 05.10.2020 оголошено перерву до 21.10.2020.

До господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача, в яких останній зазначив про те, що рішення у справі № 911/2549/18 має істотне значення для вирішення даної справи, оскільки в ньому встановлено правильність надання інформації акціонерного товариства "КИЇВОБЛГАЗ" щодо визначення обсягів природного газу за нормами споживання побутовими споживачами відповідно до постанов КМУ від 29.04.2015 № 237 та від 23.03.2016 № 203, та впливає на відповідність різниці між сплаченими коштами на користь позивача та поставленого населенню Київської області природного газу.

В підготовчому засіданні 21.10.2020 суд на місці ухвалив:

- клопотання про призначення експертизи відхилити, оскільки поставлені питання не відносяться до предмету спору та предмету доказування у даній справі;

- клопотання про залучення третьої особи відхилити, оскільки рішення у даному спорі жодним чином не вплине на права та обов`язки такої особи;

- закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на

11.11.2020.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режим відеоконференції поза межами приміщення суду.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 11.11.2020 суд на місці ухвалив: відкласти судове засідання на 07.12.2020.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у

справі.

До господарського суду надійшли клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

До господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача в яких останній зазначив про практику вирішення подібних спорів.

В судовому засіданні 07.12.2020 суд на місці ухвалив:

- клопотання про призначення експертизи та повернення до підготовчого провадження відхилити, оскільки вони є необґрунтованими та не відповідають вимогам ГПК України;

- клопотання про зупинення провадження відхилити оскільки відповідно до норм ГПК України таке клопотання повинно бути подано на стадії підготовчого провадження;

- клопотання про зупинення провадження до набрання рішенням законної сили відхилити;

- клопотання про закриття провадження буде вирішено під час прийняття рішення;

- оголосити перерву в судовому засіданні до 14.12.2020.

Ухвалою-повідомленням від 16.12.2020 № 910/10884/18 сторони процесу повідомлені про призначення судового засідання на 18.01.2021.

До господарського суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких останній зазначив про те, що оскільки держава не здійснювала виділення коштів на сплачу заборгованості за природний газ по договору від 12.04.2017 № 17-220-Н, позивачем здійснено нарахування заявлених до стягнення сум, виключно на суми коштів, які сплачені господарюючим суб`єктом власними коштами. Також позивач не має будь-якого впливу на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу. Висновок відповідача про те, що погашення заборгованості у порядку, визначеному Порядком № 256 змінює порядок та строки розрахунків є необґрунтованим.

До господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача в яких останній надав до суду практику вирішення подібних спорів.

В судовому засіданні 18.01.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 № 17-220-Н (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується передати відповідачу у 2017 - 2018 роках природний газ, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що природний газ, що передається за цим договором, використовується відповідачем виключно для постачання побутовим споживачам.

Положеннями пункту 6.1 Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється відповідачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженими постановою КМУ від 11.01.2005 № 20 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо позивач протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість дів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючи актів) за відповідний місяць, підписаних відповідачем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються позивачем відповідачу до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі ненадання відповідачем позивачу до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Відповідач зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо відповідач надасть позивачу, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу але до закінчення 90 днів, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний відповідачем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту але з такими особливостями. З дати надання позивачу відповідачем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування позивачем неустойки, 3 % річних а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння позивачу і до закінчення 90 днів що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний відповідачем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20, має бути здійснений до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли позивач протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Відповідач може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2005 № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли позивач протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Положеннями пункту 7.2 Договору, передбачено, що у разі невиконання відповідачем пункту 6.1 Договору, він зобов`язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що останній, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, передав у власність відповідача природний газ протягом квітня, травня, червня, липня, серпня, вересня 2017 року на загальну суму 886.836.368,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 30.04.2017 на суму 342.757.715,74 грн.;

- від 31.05.2017 на суму 157.548.577,96 грн.;

- від 30.06.2017 на суму 91.392.902,17 грн.;

- від 31.07.2017 на суму 95.563.106,09 грн.;

- від 31.08.2017 на суму 90.508.015,33 грн.;

- від 30.09.2017 на суму 109.066.051,63 грн.

Проте, за твердженнями позивача, відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання за Договором, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 111.864.880,05 грн., з яких: 51.340.488,45 грн. - пеня, 13.547.678,26 грн. - 3 % річних та 46.976.713,34 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, між сторонами спору укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 26.12.2017 № 4689 на загальну суму 866.362.000,00 грн., з яких: 836.362.000,00 грн. за укладеним між сторонами спору Договором на виконання постанови КМУ від 11.01.2015 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій". Решта коштів в сумі 30.000.000,00 грн. - за договором від 28.10.2016 № 16-421-Н.

Відтак, підписанням спільних протокольних рішень сторони погодили інший порядок розрахунків, ніж передбачений в Договорі (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 924/296/18).

Строки виконання та механізм перерахування коштів за постачання природного газу певним категоріям населення фактично регулюються Порядками № 20, 256, 493, а підписання спільних протокольних рішень є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

З аналізу вказаних положень слідує, що держава визначила спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні грошових коштів зі спеціальних рахунків на рахунки позивача за визначеними нормативами. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 917/536/19 (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 904/1210/18). З вказаних підстав судом відхилені посилання позивача на умови Договору про те, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків не змінює строків та умов розрахунків.

Таким чином, для нарахування пені на підставі пункту 7.2 договору № 16-411-Н, 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Підставою для стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання могла би бути наявність суми основного боргу, що не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків і яка була би несвоєчасно сплачена відповідачем за рахунок власних коштів (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 № 908/885/18).

Приймаючи до уваги те, що спільним протокольним рішенням від 26.12.2017 № 4689 сторони погодили інший порядок здійснення розрахунків за укладеним між сторонами спору Договором, зокрема, на суму 836.362.000,00 грн., відповідальність за порушення грошових зобов`язань на таку суму підставі статті 230 Господарського кодексу України та статті 625 Цивільного кодексу України до відповідача застосована бути не може.

Також позивачем здійснено нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат на решту суми поставленого природного газу за Договором в розмірі 50.474.368,92 грн.

Судом встановлено, що оплата поставленого природного газу здійснена наступним чином: частина коштів в сумі 410.407.386,01 грн. - сплачена відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 № 256; частина коштів в сумі 476.428.982,91 грн. - сплачена за алгоритмом розподілу з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання.

При цьому, в платіжних дорученнях при сплаті суми 410.407.386,01 грн. відсутній період реалізації природного газу.

Водночас, відповідно до актів приймання-передачі за Договором, обсяг природного газу є суцільним без розмежування категорій споживачів природного газу, способів обліку такого природного газу (лічильники чи норми споживання) та джерел оплати.

Приймаючи до уваги те, що ключовим фактором для застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за Договором у вигляді стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат є визначення виникнення права вимоги на прострочену суму заборгованості та враховуючи здійснення частини оплат в сумі 410.407.386,01 грн. без зазначення періоду виникнення зобов`язання, об`єктивно є неможливим встановлення моменту настання права вимоги за іншою частиною сплаченої суми в розмірі 476.428.982,91 грн., яка сплачена за алгоритмом розподілу з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем на решту суми заборгованості за Договором в розмірі 50.474.368,92 грн. задоволенню не підлягають, приймаючи до уваги вказані вище особливості здійснення оплат за Договором, що не дає можливості встановити момент виникнення права вимоги на таку прострочену суму заборгованості.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28 січня 2021 року

Суддя С.В. Балац