ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.01.2021 Справа № 920/513/17
Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Джепи Ю.А., судді Яковенка В.В. та судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Галашан І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/513/17 у порядку загального позовного провадження
про стягнення 1 025 931,37 грн.
Представники сторін у судове засідання не прибули.
У червні 2017 року до Господарського суду Сумської області звернувся позивач з позовною заявою від 01.06.2017 б/н (вх. № 1716 від 07.06.2017), відповідно до якої просив стягнути з відповідача на свою користь 1 025 931,37 грн, в тому числі 857 033,99 грн заборгованості за виконані роботи відповідно до укладеного між сторонами договору № 52 розроблення проектно-кошторисної документації на будівництво адміністративного приміщення з допоміжними будівлями Гетьманського національного природного парку від 05.11.2013; 32 320,68 грн 3 % річних, 136 576,70 грн інфляційних збитків, а також покласти на відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.09.2017 у справі № 920/513/17 ухвалено позов задовольнити частково; стягнути з Гетьманського національного природного парку (вул. Горького, буд. 25, м. Тростянець, Сумська область, 42600, код 35800187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Діоніс» (вул. Лебедєва-Кумача, буд. 18, м. Київ, 03058, ) 857 033,99 грн заборгованості, 2 602,50 грн 3 % річних, 10 955,43 грн інфляційних збитків, 13 058,88 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовити.

26.09.2017 на виконання вищезазначеного рішення судом видано відповідний судовий наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 рішення Господарського суду Сумської області від 11.09.2017 у справі № 920/513/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04.12.2018 ухвалено рішення Господарського суду Сумської області від 11.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 920/513/17 скасувати, а справу №920/513/17 передати на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

За результатами нового розгляду господарським судом Сумської області ухвалено рішення від 23.11.2020 у справі № 920/513/17, яким у задоволенні позову відмовлено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕМ КОНТРОЛ» (вул. Лебедєва-Кумача, буд. 18, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 38214275) на користь Гетьманського національного природного парку (вул. Горького, буд. 25, м. Тростянець, Сумська область, 42600, ідентифікаційний код 35800187) витрати на проведення судової експертизи в сумі 40 035,00 грн.

29.12.2020 від представника відповідача надійшла заява від 28.12.2020 № б/н про винесення додаткового рішення та внесення виправлень до виконавчого документу у справі, відповідно до якої зазначає що Господарський суд Сумської області при винесенні рішення від 23.11.2020 року у передостанньому абзаці описової частини рішення вказав, що відповідно до вимог статті 129 ГПК України судовий збір в сумі 15388,95 грн. та витрати відповідача, пов`язані з проведенням судової експертизи у справі, в сумі 40 035,00 грн. покладаються на позивача, проте резолютивна частина рішення не містить даних про розподіл судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги у даній справі.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПІ ЕМ КОНТРОЛ на користь Гетьманського національного природного парку (вул. Благовіщенська, 53-В, м. Тростянець Сумської області, 42600, ідентифікаційний код 35800187) судовий збір у сумі 43045,64 (сорок три тисячі сорок п`ять гривень), 64 коп., сплачений за подання апеляційної та касаційної скарги.

Розглягувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що при прийнятті рішення за наслідками розгляду даної справи № 920/513/17, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у розмірі 16 927,88 грн, сплачених відповідачем на підставі платіжного доручення № 9 від 25.09.2017 за подання апеляційної скарги та судових витрат у розмірі 26 117,76 грн, сплачених відповідачем на підставі платіжного доручення № 8 від 05.09.2018 за подання касаційної скарги.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім того, у відповідності до приписів пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України у резолютивній частині постанови зазначається, зокрема, про новий розподіл судових витрат у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення чи зміни рішення.

Таким чином, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Коли ж приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанції, який прийняв нове рішення (відповідна правова позиція викладена, зокрема, у підпункті 4.4 пункту 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 23.11.2020 не вирішено питання розподілу судових витрат позивача за подання ним апеляційної та касаційної скарги у даній справі, а саме щодо розподілу судових витрат у розмірі 16 927,88 грн, сплачених відповідачем на підставі платіжного доручення № 9 від 25.09.2017 за подання апеляційної скарги та судових витрат у розмірі 26 117,76 грн, сплачених відповідачем на підставі платіжного доручення № 8 від 05.09.2018 за подання касаційної скарги, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути з позивача витрати у розмірі 16927,88 грн, сплачених відповідачем за подання апеляційної скарги та у розмірі 26117,76 грн, сплачених відповідачем за подання касаційної скарги, що разом складає 43 045, 64 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕМ КОНТРОЛ» (вул. Лебедєва-Кумача, буд. 18, м. Київ, 03058, ідентифікаційний код 38214275) на користь Гетьманського національного природного парку (вул. Вознесенська 53-В, м. Тростянець, Сумська область, 42600, ідентифікаційний код 35800187) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги в сумі 43 045, 64 грн. (сорок три тисячі сорок п`ять грн 64 коп) у порядку розподілу під час нового розгляду справи.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддями 28.01.2021.

/

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: В.В. Яковенко

О.Ю. Соп`яненко