ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1769/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Молодов В.С.

за участю представників учасників справи:

від скаржників - Черкес В.О. на підставі ордеру ОД № 618976 від 25.01.2021 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса - Глиняна Г.В. на підставі ордеру ОД № 636762 від 25.01.2021 року;

від Одеської міської ради, м. Одеса - Бондаренко І.О. на підставі довіреності від 28.12.2020 року № 208/вих-мр;

від ОСОБА_1 , м. Одеса - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, м. Одеса, суддя Желєзна С.П., повний текст ухвали складено та підписано 23.11.2020 року

у справі № 916/1769/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса

до відповідача Одеської міської ради, м. Одеса

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Одеса, ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради, м. Одеса про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року, шляхом відновлення проїзду та демонтажу паркану, залізних воріт та трансформаторної підстанції, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; та зобов`язання відповідача демонтувати паркан, залізні ворота та трансформаторну підстанцію, встановлені на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з боку будинків, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані фактом розміщення спірних об`єктів, в тому числі у межах земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача на умовах оренди, що має наслідком неможливість вільного доступу позивача до орендованої земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2020 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі № 916/1769/20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 року залучено до участі у справі № 916/1769/20, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Одеса, ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року у справі №916/1769/20 (Желєзна С.П.) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково; призначено у справі № 916/1769/20 судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої покладено наступне питання: чи підтверджується факт порушення меж земельної ділянки площею 25 250 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року, укладеного з Одеською міською радою, м. Одеса, в результаті розташування паркану та трансформаторної підстанції з боку будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , 2/3, 2/5?; проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; розрахунки за проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса; попереджено судового(их) експерта(ів), яким(и) буде здійснено призначене експертне дослідження, про відповідальність, передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України; провадження у справі № 916/1769/20 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю необхідності встановлення судом факту розміщення паркану та трансформаторної підстанцію саме у межах орендованої Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса земельної ділянки, площею 25 250 кв.м., згідно договору оренди землі від 19.08.2004 року, дослідження якого, на думку суду, має першочергове та вирішальне значення для правильного і об`єктивного вирішення даної справи, при цьому суд зауважив, що з`ясування зазначених питань потребує спеціальних знань на підставі ст. 99, 100 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса з ухвалою суду не погодились, тому звернулись до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просили суд ухвалу 18.11.2020 року у справі № 916/1769/20 скасувати повністю, справу №916/1769/20 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржники зазначили, що предметом спору у справі № 916/1769/20 є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 935 кв.м. (кадастровий номер - :51:003:0082), яка є дорогою до будинків за адресою АДРЕСА_3 , 2/3 та 2/5 та які належать третім особам. Зазначене було встановлено судом, зокрема, під час постановлення ухвали Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 року, якою було залучено третіх осіб до участі у справі, а також ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2020 року, якою було зупинено провадження у справі до вирішення іншої господарської справи № 916/3310/19. До предмету доказування у цій справі № 916/1769/20 входить перш за все встановлення факту наявності/відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса права власності або оренди на земельну ділянку площею 935 кв.м., про усунення перешкод у користуванні якою заявлено позов. При цьому, як зазначають скаржники, у зв`язку саме з таким предметом доказування судом було залучено до участі у справі третіх осіб та зупинено провадження у справі до закінчення розгляду іншої господарської справи № 916/3310/19.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса обґрунтовує підстави для подання позову тим, що воно нібито є орендарем земельної ділянки площею 935 кв.м. на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року, укладеного з Одеською міською радою. Проте, відповідно до умов п. 3.1. договору оренди від 19.08.2004 року строк його дії в частині оренди земельної ділянки площею 935 кв.м. закінчився 29.09.2009 року. При цьому жодних додаткових угод між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса та Одеською міською радою про продовження строку оренди не укладалось, інформація про державну реєстрацію дійсного права оренди землі за Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса в матеріалах справи відсутня. Також існують два судових рішення, якими встановлено преюдиційні обставини з припинення ще 29.09.2009 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса права оренди земельної ділянки площею 935 кв.м., щодо якої заявлено негаторний позов у цій справі, а саме: постанова Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2013 року у справі №5017/2584/2012 та рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 року у справі № 916/3310/19.

Враховуючи викладене, скаржники вважають, що преюдиційними судовими рішеннями було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса не має будь-якого титулу відносно спірної земельної ділянки площею 935 кв.м., а відтак не можуть бути порушені його права на користування, у разі їх фактичної відсутності. Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса не має права на позов в матеріальному розумінні, оскільки відсутнє право позивача, яке може бути порушене, що в свою чергу свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про призначення експертизи у справі № 916/1769/20.

Також, як зазначають скаржники, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу вийшов за межі повноважень, оскільки клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса не мотивоване належним чином, а його часткове задоволення є порушенням принципу диспозитивності судового процесу. Так, у розділі 2 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м.Одеса про призначення експертизи «Обґрунтування необхідності призначення судової експертизи» позивач не зазначив будь-якої фактичної обставини, яка б слугувала підставою для проведення судової експертизи. Також заявником не наведено жодних обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість самостійного замовлення та виконання експертизи позивачем.

Також скаржники зауважують, що судом першої інстанції було безпідставно зупинено провадження у справі № 916/1769/20 для проведення судової експертизи, призначеної з порушенням норм Господарського процесуального кодексу України та з неправильним встановленням фактичних обставин. При цьому, зупинення провадження у справі за вищезазначених підстав є безпідставним затягуванням розгляду справи, відтермінуванням ухвалення судом першої інстанції законного рішення у цій справі по суті спору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , м.Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1769/20, справу призначено до судового розгляду.

Учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу, в строк, визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник скаржників підтримав доводи, заперечення та вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представник Одеської міської ради усно підтримав доводи та заперечення апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати. Представник позивача усно проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 , м. Одеса в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань або заяв суду апеляційної інстанції не надав, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, копії ухвали надсилались за його місцем реєстрації, проте повертались суду не врученими із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси третьої особи матеріали справи не містять, з урахуванням чого та з метою додаткового повідомлення учасників справи про дату та час розгляду апеляційної скарги на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду було розміщено відповідне повідомлення.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, явка сторін до суду ухвалами не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, строк розгляду апеляційної скарги закінчився, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо суті спору та вимог і доводів апеляційної скарги, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав осіб, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи у справі - ОСОБА_1 , м. Одеса.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1769/20 скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради, м. Одеса про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року, шляхом відновлення проїзду та демонтажу паркану, залізних воріт та трансформаторної підстанції, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , 2/5; та зобов`язання відповідача демонтувати паркан, залізні ворота та трансформаторну підстанцію, встановлені на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з боку будинків, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , 2/3, 2/5.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом розміщення спірних об`єктів, в тому числі у межах земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача на умовах оренди, що має наслідком неможливість вільного доступу позивача до орендованої земельної ділянки.

12.11.2020 року до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса надійшло клопотання про призначення судової експертизи, в якому позивач просив суд призначити у справі №916/1796/20 судову земельно-технічну експертизу; доручити її проведення Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експерта поставити наступні питання:

- чи розміщений паркан (який знаходиться між земельною ділянкою площею 0,0935 га та земельною ділянкою площею 2,5250 га.) на земельній ділянці що знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса, площею 2,5250 га за адресою: АДРЕСА_5 ?

- яку площу займає паркан на земельній ділянці, що знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса, площею 2,5250 га, за адресою: АДРЕСА_5 ?

- чи розміщена Трансформаторна підстанція № 6070 (яка знаходиться між земельною ділянкою площею 0,0935 га та земельною ділянкою площею 2,5250 га.) на земельній ділянці, що знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса, площею 2,5250 га, за адресою: 65009, АДРЕСА_2

- яку площу займає ТП № 6070 на земельній що знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса, площею 2,5250 га за адресою: 65009, АДРЕСА_2

- яка площа земельної ділянки вибула із користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса в наслідок встановлення паркану та ТП № 6070, за адресою: 65009, АДРЕСА_2

- чи здійснено захоплення земельної ділянки, що перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса розміщенням паркану та ТП № 6070?

В обґрунтування вищезазначеного клопотання позивач посилався на те, що предметом розгляду справи є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії, а вирішення справи вимагає наявності значного обсягу знань у земельній сфері, застосування відповідних методик, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців, при цьому, висновок експерта із запропонованих питань може підтвердити обґрунтованість доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса про існування перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою.

18.11.2020 року до Господарського суду Одеської області від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у даній справі надішли письмові заперечення проти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса про призначення судової земельно-технічної експертизи, в якому просили у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі №916/1769/20 відмовити.

У запереченнях треті особи зауважили, що предметом спору є вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 935 кв.м., при цьому, обґрунтовуючи свій позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса наголосило, що нібито «відповідачем порушено право користування спірною земельною ділянкою позивача на підставі діючого договору оренди». Проте, відповідно до умов п. 3.1. Договору оренди від 19.08.2004 року строк його дії в частині оренди земельної ділянки площею 935 кв.м. закінчився 29.09.2009 року. Цей факт було встановлено двома преюдиційними судовими рішеннями, а саме, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2013 року у справі № 5017/2584/2012 та рішенням Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 року у справі № 916/3310/19. Тому даний спір може бути вирішений без проведення судової експертизи.

Треті особи зауважили, що зміст запропонованих позивачем питань свідчить що вони стосуються іншої земельної ділянки площею 2,5250 га, та з огляду на положення ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути об`єктом дослідження за судовою експертизою у цій справі № 916/1769/20, оскільки не входять до предмета доказування по даній справі.

Також треті особи зауважили, що мотивування клопотання позивача про призначення експертизи зводиться виключно до цитування норм Господарського процесуального кодексу України, практики ЄСПЛ, Конституції України та Постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 року № 4, проте, у клопотанні позивача відсутнє жодне мотивування. яке б стосувалося фактичних обставин справи.

Крім того, у запереченнях зазначено, що питання, запропоновані позивачем, не можуть бути поставлені судом перед експертами у випадку постановлення ухвали про призначення експертизи, оскільки питання 1-4 є суперечливими та взаємовиключними, а запропоновані позивачем питання № 5 "Яка площа земельної ділянки вибула із користування ТОВ "Комплекс "Курортний" ... " та питання № 6 "Чи здійснено захоплення земельної ділянки, що перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса ... " стосуються питань права. Експерт не може встановлювати факт "вибуття земельної ділянки із користування" або факт "захоплення земельної ділянки".

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року у справі № 916/1769/20 (Желєзна С.П.) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково; призначено у справі № 916/1769/20 судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої покладено наступне питання: чи підтверджується факт порушення меж земельної ділянки площею 25 250 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, пров. Курортний, 2, та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року, укладеного з Одеською міською радою, м. Одеса, в результаті розташування паркану та трансформаторної підстанції з боку будинків, які розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Курортний, 2/1, 2/2, 2/3, 2/5?; проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; розрахунки за проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса; попереджено судового(их) експерта(ів), яким(и) буде здійснено призначене експертне дослідження, про відповідальність, передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України; провадження у справі № 916/1769/20 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції погодився з аргументами, викладеними скаржниками в апеляційній скарзі.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов`язком суду.

Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, що не працюють у державних спеціалізованих установах, їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються, зокрема Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 N144/5), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року та зареєстрованої в МЮУ 03.11.1998 року за № 705/3145, основними видами (підвидами) експертизи є: інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою; пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп`ютерно-технічна; телекомунікаційна.

Згідно із п. 6.1. Глави 5 Розділу II Рекомендацій основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Пунктом 6.1.1. Глави 5 Розділу II Рекомендацій також передбачено орієнтовний перелік вирішуваних питань: Який фактичний порядок користування земельною ділянкою? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників)? Чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок технічній документації? Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки? Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку (встановити порядок її користування) відповідно до часток співвласників (зазначити частки)? Які варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) можливі відповідно до часток співвласників (зазначити частки) та вимог нормативно-правових актів? Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку? Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

Зазначені питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних (п. 6.1.2. Глави 5 Розділу II Рекомендацій).

Відповідно до ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Так, постановляючи ухвалу про призначення експертизи у справі, суд першої інстанції послався на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне призначити по справі судову земельно-технічну експертизу.

Предметом позову у даній справі є вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Курортний, 2 та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року.

Тобто для правильного вирішення спору по суті, перш за все суд має встановити обставини правомірності користування позивачем спірною земельною ділянкою, а саме як на тому наголошує позивач, на умовах оренди на підставі договору, на який посилається позивач, після чого вирішити питання про наявність/відсутність обставин здійснення перешкод в її користуванні.

При цьому, судова колегія наголошує, що за текстом оскаржуваної ухвали зазначено: « 19.08.2004 року між Одеською міською радою та ЗAT "Валентина", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса, укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду передано земельну ділянку загальною площею 29273 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Курортний, 2, у тому числі: земельна ділянка площею 25250 кв. м. терміном на 50 років для експлуатації та обслуговування будівель і споруд курсової бази; земельна ділянка площею 3088 кв. м. терміном на 5 років для улаштування запроектованої вулиці; земельна ділянка площею 935 кв. м. терміном на 5 років для організації проїзду.

Закінчення строку оренди земельних ділянок площею 3088 кв. м. та площею 935 кв. м., а також відмова відповідача укласти додаткову угоду стали підставами для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса до Господарського суду із позовними вимогами у межах справи № 916/3310/19.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.09.2020 року по справі №916/3310/19 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса до Одеської міської ради, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про внесення змін до п. 3.1 договору оренди землі від 19.08.2004 року шляхом викладення його в наступній редакції: « 3.1. Зазначена земельна ділянка, загальною площею 29273 кв.м. надається у володіння і користування орендаря, в тому числі: земельна ділянка, площею 25250 кв.м. (2,5250 га), терміном на 50 (п`ятдесят) років до 19 серпня 2054 року, для експлуатації та обслуговування будівель і споруд курсової бази; земельна ділянка, площею 3088 кв.м (0,3088 га), терміном на 5 (п`ять) років до 24 червня 2024 року, для улаштування запроектованої вулиці; земельна ділянка, площею 935 кв.м. (0,9350 га), терміном на 5 (п`ять) років до 24 червня 2024 року, для організації проїзду», було відмовлено…..

…..Враховуючи умови договору оренди землі від 19.08.2004 року, а також приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса у межах справи № 916/3310/19 про внесення змін до договору, господарський суд доходить висновку, що для правильного та об`єктивного вирішення спору по даній справі необхідно встановити факт існування на орендованій позивачем земельній ділянці, площею 25250 кв.м., перешкод, наявність яких унеможливлює використання земельної ділянки.».

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини, судова колегія зауважує, що висновки суду є суперечливими та непослідовними, оскільки з вищезазначеного вбачається, що строк дії договору оренди землі від 19.08.2004 року, на який посилається позивач та суд першої інстанції, закінчився, при цьому, продовжений не був, оскільки рішенням у господарській справі № 916/3310/19 у задоволенні вимог про внесення змін до нього було відмовлено.

Вказане свідчить, що судом першої інстанції помилково було призначено експертизу, оскільки належним чином не встановлено обставин правомірності перебування у позивача земельної ділянки, щодо якої він просить усунути перешкоди.

Судовою колегією вже наголошувалось, що призначення у справі експертизи повинно мати місце у випадку лише дійсної необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, при цьому, факти, які має встановити експерт мають входити в предмет доказування у справі, тоді як в даному випадку, з огляду на мотивування оскаржуваної ухвали та обставини, які нею встановлені, не вбачається дійсної потреби для призначення експертизи у справі наразі, бо в даному випадку має місце спір про право, що повинен встановити тільки суд, а безпідставне призначення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, в даному випадку, частково задовольняючи клопотання позивача про призначення у справі земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції самостійно визначив питання, яке необхідно поставити експерту, а сам: «Чи підтверджується факт порушення меж земельної ділянки площею 25 250 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса на підставі договору оренди землі від 19.08.2004 року, укладеного з Одеською міською радою, м. Одеса, в результаті розташування паркану та трансформаторної підстанції з боку будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ?».

Разом з тим, судова колегія наголошує, що вказане питання, а саме наявність/відсутність факту порушення меж земельної ділянки площею 25 250 кв.м. в результаті розташування паркану та трансформаторної підстанції з боку будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , 2/3, 2/5, є предметом судової оцінки суду, оскільки вказана обставина покладена в предмет позову та відповідно входить в предмету доказування у даній справі.

Тобто саме суд має в процесі розгляду справи відповісти на питання, яке поставлено перед експертом. При цьому, встановити вказані обставини суд має саме на підставі відповідних доказів, в т.ч. висновку експерта. Разом з тим, необхідно зауважити, що у такому висновку можуть бути зроблені висновки, зокрема, щодо конкретного розташування спірної земельної ділянки на місцевості та відповідно до технічної документації, наявності на ній будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж такої земельної ділянки відповідно до технічної документації, їх конкретне місцерозташування, тощо, яка вже повинна бути в матеріалах справи, надана її учасниками.

При цьому, суд не може покладати на експерта обов`язок здійснити оцінку встановлених фактів, оскільки обов`язок здійснення оцінки фактичних обставин справи належить саме до виключної компетенції суду.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши всі обставин справи, приймаючи до уваги приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про відсутність підстав для призначення у справі земельно-технічної експертизи з мотивів, визначених судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м.Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1769/20 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з направленням справи до місцевого господарського суду для розгляду, оскільки місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали не було в повному обсязі враховано усі обставини справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідних апеляційних скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , м. Одеса, ОСОБА_3 , м. Одеса, ОСОБА_4 , м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1769/20 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1769/20 - скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса від 12.11.2020 року про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі № 916/1769/20.

Справу № 916/1769/20 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 25.01.2021 року.

Повний текст постанови складено 26 січня 2021 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош