ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2021 р. Cправа №902/987/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Гнатик Є.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Управління поліції охорони у Вінницькій області

до Тульчинської філії "СП Агромаш" товариства з обмеженою відповідальністю "Яромирмаш", м.Тульчин Тульчинського району Вінницької області

про стягнення 4404 грн заборгованості згідно договору про надання послуг

представники сторін в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 08.10.2020 надійшла позовна заява Управління поліції охорони у Вінницькій області про стягнення на його користь з Тульчинської філії "СП Агромаш" товариства з обмеженою відповідальністю "Яромирмаш" суми боргу в розмірі 4404,00 грн. Вказана заборгованість нарахована з посиланням на неналежне виконання останнім умов Договору №4098 централізованого спостереження за станом систем тривожної сигналізації та реагування ГЗ ПЦО на відповідні системи в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 13.10.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/987/20 для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.11.2020.

За результатами судового засідання, 12.11.2020, постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.12.2020.

24.12.2020 судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про оголошення перерви під час судового засідання на 12.01.2021.

На визначену судом дату (12.01.2021) представники сторін в судове засідання не з`явились, хоча про дату та час його проведення останні повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи телефонограмами.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09.09.2015 між Управлінням Державної служби охорони при МВС України у Вінницькій області (далі по тексту також - Охорона) та Тульчинською філією "СП Агромаш" товариства з обмеженою відповідальністю "Яромирмаш" (далі по тексту також - Замовник, відповідач) укладено Договір № 4098 (далі по тексту також - Договір).

Згідно предмету Договору Замовник передає, а Охорона приймає під спостереження систему тривожної сигналізації, встановлену на об`єкті Замовника, зазначену в дислокації - розрахунку (Додаток №1), що є невід`ємною частиною Договору та негайно направляє наряд міліції охорони на об`єкт у разі спрацювання (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору спостереження сигналізації, встановленої на об`єкті здійснюється у дні, години, вказані у дислокації - розрахунку. Особливими умовами Договору можуть бути передбачені обставинами, за якими спостереження вважається буде припинено .

Пунктом 3.1. Договору сторони узгодили, що сума оплати за одну годину централізованого спостереження за цим Договором визначається на підставі узгодженої протоколом Сторін договірної ціни охорони (додаток 3 до Договору) і вказується в розрахунку (додаток 2 до Договору).

Оплата за охорону відповідно до визначених тарифів та кількості годин централізованого спостереження здійснюється Замовником щомісячно, на умовах попередньої оплати, шляхом зарахування коштів на розрахунковий рахунок Охорони не пізніше 10 числа поточного місяця за цей місяць (п. 3.3. Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 09.09.2016. Якщо за місяць до закінчення строку Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається подовженим на тих же умовах ще на один рік. В разі відсутності за один місяць до закінчення подовженого строку дії Договору жодна сторона не вимагатиме його припинення або переукладення, дія договору вважається укладеною на невизначений термін до тих пір, доки Сторони не повідомлять одна другу про припинення чи розірвання договору у відповідності до умов Договору або закону (п.10.1-10.3 Договору).

На підставі вказаного Договору, 11.09.2015 начальником Управління Державної служби охорони при МВС України у Вінницькій області видано наказ № 2128 відповідно до змісту якого з 09.09.2015 здійснюється охорона об`єкту СТС Тульчинської філії СП "Агромаш" ТОВ "Яромирмаш" (м.Тульчин, вул.Леніна, 67 К).

18.11.2015 між Тульчинською філією "СП Агромаш" товариства з обмеженою відповідальністю "Яромирмаш", Управлінням Державної служби охорони при МВС України у Вінницькій області та Управлінням поліції охорони у Вінницькій області (далі по тексту також - Виконавець, позивач) підписано та скріплено печаткою сторін Угоду про заміну сторони в Договорі від 09.09.2015 № 4098.

Відповідно до п. 1 Угоди починаючи з 01.12.2015 права і обов`язки за Договором від 09.09.2015 № 4098 переходять від Управління Державної служби охорони при МВС України у Вінницькій області до Управління поліції охорони у Вінницькій області.

Оплата послуг за Договором здійснюється Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця (п.2 Угоди).

Цей Договір вступає в дію з 01.12.2015 і діє до закінчення терміну основного договору. Інші умови Договору залишаються без змін (п.п. 3, 4 Угоди).

Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов Договору та вказаної вище Угоди позивачем, протягом періоду з квітня по серпень 2020 року, надавалися відповідачу обумовлені сторонами послуги, загальна вартість яких становить 4404 грн.

Поряд з тим, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманих послуг не виконав, заборгованість не сплатив, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст договору укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору про надання послуг, регулювання яких здійснюється в главі 63 "Послуги. Загальні положення", ст.ст.901-907 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, відсутність доказів проведення відповідачем розрахунків за надані послуги, суд вважає позовні вимоги про стягнення 4404,00 грн заборгованості правомірними та обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву чи докази, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

При цьому визначаючись із розміром судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача слід зазначити, що оскільки із заявлених вимог, відповідно до приписів ст.4 Закону України "Про судовий збір", мав бути сплачений мінімальний розмір судового збору (2102,00 грн), а отже дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Яромирмаш" (вул.Жовтнева, буд.73, с.Антопіль, Андрушівський район, Житомирська обл., ідентифікаційний код 38874047) в особі Тульчинської філії "СП Агромаш" (вул.Леніна, 67к, м.Тульчин, Вінницька обл., 23600, ідентифікаційний код 38874136) на користь Управління поліції охорони у Вінницькій області (провул.Залізничний, 4, м.Вінниця, 21034, ідентифікаційний код 40109131) 4404,00 грн заборгованості та 2102,00 грн відшкодування судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21 січня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (провул. Залізничний, 4, м.Вінниця, 21034);

3 - відповідачу (вул.Леніна, 67 к, м.Тульчин, Вінницька обл., 23600)