ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" січня 2021 р. Справа№ 910/6968/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. про самовідвід у справі №910/6968/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.07.2020 року

(повний текст складено 30.07.2020 року)

у справі №910/6968/16 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про поворот виконання рішення

в межах справи №910/6968/16

за заявою ОСОБА_1

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про стягнення заробітної плати

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин"

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В. перебувала справа №910/6968/16 апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.07.2020 року по справі №910/6968/16, розгляд якої призначено на 27.01.2021 року.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 року у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці 27.01.2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №910/6968/16 передано колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 27.01.2021 року.

27.01.2021 року у судовому засіданні суддя Північного апеляційного господарського суду Поляков Б.М. подав заяву про самовідвід у справі №910/6968/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 року заяву судді Полякова Б.М. про самовідвід у справі №910/6968/16 задоволено. Матеріали справи №910/6968/16 передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 року, у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід судді Полякова Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Верховця А.А., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 28.01.2021 року.

28.01.2021 року у судовому засіданні суддя Північного апеляційного господарського суду Верховець А.А. подав заяву про самовідвід у справі №910/6968/16.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя було подано скаргу за вхідним №В-18/0/7-21 від 04.01.2021 року про притягнення судді ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, яка стосується обставин розгляду справи №910/6968/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.03.2019 року у справі №910/6968/16 за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрветсанзавод» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Держпродспоживслужба України, як орган управління Державного підприємства "Укрветсанзавод" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах справи №910/6968/16 за заявою Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про банкрутство, в зв`язку з чим з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість та безсторонність вказаного судді при розгляді даної справи, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Верховець А.А. заявляє самовідвід

Відповідно до п.п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями №№ 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11 та 13.12.85, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Рекомендація № CM/Rec(2010)12 Комітету міністрів Ради Європи від 17.11.2010 щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканість суддів гарантується статтями 126, 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя є незалежними та керуються верховенством права, тоді як вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Частинами 1,3 статті 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених в статтях 35, 36 та 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язанні заявити самовідвід.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Як встановлюють вказані принципи, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 11.04.2019 року у справі №761/24672/15-ц, знаходження на розгляді Вищої ради правосуддя скарги на дії судді в іншій справі може бути підставою для самовідводу судді.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що ОСОБА_1 подано до Вищої ради правосуддя скаргу про притягнення судді ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість та безсторонність вказаного судді при розгляді даної справи, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява судді Верховця А.А. про самовідвід у справі із зазначених вище підстав підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 35-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. про самовідвід у справі №910/6968/16 задовольнити.

2. Відвести суддю Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. від розгляду справи №910/6968/16.

3. Матеріали справи №910/6968/16 передати для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко