СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. Справа № 922/1541/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

за участю пердставників:

позивача - Мовчана М.В., посвідчення № 269,

відповідача - Шафоростова В.О., ордер серія АХ №1038034 від 27 січня 2021 року, посвідчення № 5289 від 17 грудня 2018 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх. №3566 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 30 листопада 2020 року у справі №922/1541/20,

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Споживчого товариства з будівництва та експлуатації гаражів "ГСК "Роща", м. Харків,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулась до суду з позовною заявою до Споживчого товариства з будівництва та експлуатації гаражів "ГСК "Роща" в якій просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою територіальної громади м. Харкова площею 1,9539 га по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові, яка використовується Споживчим товариством з будівництва та експлуатації гаражів "ГСК "Роща" шляхом демонтажу напівзруйнованих гаражних боксів.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням з боку відповідача норм містобудівельного та земельного законодавства під час розміщення металевих споруд торгівельного призначення, чим в свою чергу перешкоджає законному власнику земельної ділянки - територіальній громаді м. Харкова в собі Харківської міської ради володіти, розпоряджатися та користуватися земельними ділянками під вказаними об`єктами.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30 листопада 2020 року у справі 922/1541/20 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що:

-матеріали справи не містять доказів, що СТ "ГСК "Роща" є власником гаражних боксів, які нині залишаються на зазначеній земельній ділянці;

- СТ "ГСК "Роща" було користувачем земельної ділянки до 31.12.2006, тоді як Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" був прийнятий лише 12.03.2001.

Позивач з відповідним рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги наголошує, що:

-СТ "ГСК "Роща" на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.08.2000 № 1182 передано функції замовника на будівництво у 2000-2001 рр. гаражів на 550 машині-місць по вул.Алуштинській, 50-А, що свідчить про наявність у нього обов`язку стосовно добудування даних гаражів, а відтак і обов`язку щодо їх знесення у разі невиконання ним такого обов`язку;

-порушення СТ ГСК "Роща" норм містобудівного законодавства з підстав неотримання дозволу на проведення підготовчих та будівельних робіт, засвідчення прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 30 листопада 2020 року у справі №922/1541/20; призначено справу до розгляду на 27 січня 2021 року об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань 132; відповідачу встановлено строк - 15 днів з дня вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові.

27 січня 2021 року від СТ "ГСК "Роща" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (вх.1059).

У судове засідання, яке відбулось 27 січня 2021 року, з`явились належні представники сторін.

В ході судового засідання представник Харківської міської ради заявив клопотання про долучення до матеріалів на стадії апеляційного перегляду справи нового доказу листа СТ ГСК "Роща" від 24 квітня 2019 року №04/1 на підтвердження обставини фактичного використання відповідачем земельної ділянки на момент його складання.

Відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неможливість подання такого доказу до суду першої інстанції Харківська міська рада вказує, що останній не був наданий його структурним підрозділом, та виявлений лише після дослідження програми внутрішнього листування.

Однак колегія суддів зазначає, що не проведення стороною усіх дій щодо виявлення доказової бази в ході розгляду справи у суді першої інстанції не може розглядатись як поважна причина неможливості його подання до місцевого господарського суду. У зв`язку з чим колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів на стадії апеляційного перегляду справи листа СТ ГСК "Роща" від 24 квітня 2019 року №04/1 та подальший розгляд справи проводить без його врахування.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

Як зазначено в рішенні виконавчого комітету Харківської міської ради від 27 серпня 2000 року №1182 (Том 1, а. с. 11) "Рішенням міськвиконкому від 23 лютого 1995 року №112 колективному підприємству Талант", надано у тимчасове користування строком на 2 роки на умовах оренди ділянку міської землі площею, орієнтовно, 2,1 та по вул. Апуштинській, 50-А для будівництва гаражів на 550 машино-місць. Оформлено договір користування землею від 10 серпня 1995 року №107. Будівництво розпочато, строки дії рішення скінчилися. Розглянувши клопотання споживчого товариства з будівництва та експлуатації гаражів ТСК "Роща" (свідоцтво 872 (1.23) видане Харківським міськвиконкомом 20 жовтня 1997 року, ідентифікаційний код 25177975), надалі - СТ "ГСК "Роща", про передачу функцій замовника на продовження будівництва гаражів на 550 машино-місць по вул. Алуштишькій, 50-А та враховуючи згоду КП "Галант" (лист від 03 квітня 2000 року №8/4), керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядувань в Україні", виконавчий комітет Харківської міської ради вирішив:

1.Передати СТ "ГСК "Роща" функції замовника на будівництво у 2000-2001 рр. гаражів на 550 машині-місць по вул..Алуштинській, 50-А.

2.Надати СТ "ГСК "Роща" земельну ділянку на період будівництва в тимчасове користування строком до 01 грудня 2001 року площею, орієнтовно, 2,1 га по вул. Алуштинській, 50-А для завершення будівництва гаражів, згідно проекту відводу."

На підставі вказаного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №1182 від 27 серпня 2000 року між виконавчим комітетом Харківської міської ради та СТ "ГСК "Роща" укладено договір на право тимчасового користування землею від 17 січня 2001 року №2340 відповідно до умов якого виконавчим комітетом Харківської міської ради передано СТ "ГСК "Роща" в тимчасове користування земельну ділянку за адресою вул. Алуштинській, 50-А, площею 1,9639 га (Том 1, а. с. 24-26).

Згідно з п. 1.2. договору, земельна ділянка надається в тимчасове користування строком до 01 грудня 2001 року для завершення будівництва гаражів на 550 машино-місць.

В подальшому на підставі рішень виконавчого комітету Харківської міської ради №1182 від 27 серпня 2000 року та №2396 від 12 грудня 2001 року між виконавчим комітетом Харківської міської ради та СТ "ГСК "Роща" укладено договір на право тимчасового користування землею №270В від 24 грудня 2001 року, відповідно до умов якого виконавчим комітетом Харківської міської ради передано СТ "ГСК "Роща" в тимчасове користування земельну ділянку за адресою вул. Алуштинській, 50-А, площею 1,9639 га (Том 1, а. с. 24-26).

Згідно з п. 1.2. договору земельна ділянка надається у тимчасове користування строком до 31 грудня 2006 року для завершення будівництва гаражів на 550 машино-місць.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки від 03 березня 2020 року, складеним головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Павловським Р.В., встановлено, що на земельній ділянці по вул. Алуштінській 50-А, орієнтовною площею 1,9539 га знаходяться напівзруйновані гаражні бокси, земельна ділянка в занедбаному стані та ніким не використовується.

Як зазначає позивач, розміщення на земельній ділянці площею, орієнтовно, 1,9539 га по вул. Алуштінській 50-А в м. Харкові напівзруйнованих гаражних боксів здійснене з порушенням норм містобудівного та земельного законодавства та є підставою для усунення перешкод у користуванні Харківською міською радою цією земельною ділянкою шляхом демонтажу таких споруд відповідачем, як колишнім землекористувачем земельної ділянки, на підставі ст. ст. 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 26, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 152 Земельного кодексу України.

Обставини щодо усунення відповідачем перешкод у користуванні земельною ділянкою стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

За вимогами ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення особою (відповідачем) перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 83 Земельного кодексу України, п. З Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" земельна ділянка площею, орієнтовно, 1,9539 га по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові перебуває в комунальній власності.

Харківська міська рада звернувшись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні зазначеною земельною ділянкою мотивує свої вимогами ст. 391 Цивільного кодексу України, ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України та зазначає що саме відповідач вчиняє перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою, оскільки на ній перебувають напівзруйновані гаражні бокси, які останній мав добудувати однак не добудував.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до договору на право тимчасового користування землею №270В від 24 грудня 2001 року, СТ "ГСК "Роща" передано у тимчасове користування земельну ділянку за адресою вул. Алуштинській, 50-А, площею 1,9639 га строком до 31 грудня 2006 року для завершення будівництва гаражів на 550 машино-місць.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2007 року між сторонами припинились договірні правовідносини щодо користування земельною ділянкою за адресою: вул. Алуштинській, 50-А, площею 1,9639 га.

Поряд з цим матеріалами справи підтверджується знаходження наразі на земельній ділянці за адресою: вул. Алуштинській, 50-А, площею 1,9639 га недобудованих гаражних боксів, з метою добудування яких СТ "ГСК "Роща" надавалась земельна ділянка у тимчасове користування до 31 грудня 2006 року.

Відповідно до положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 507:- споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Отже, об`єкт, розміщений відповідачем на земельній ділянці за адресою вул. Алуштинській, 50-А, площею 1,9639 га підпадає під поняття споруди.

В той же час колегія суддів звертає увагу, що частиною 1 статті 417 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки припинення права користування земельною ділянкою. Зокрема визначено, що у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення. У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування.

Отже після припинення у особи права користування земельною ділянкою власник земельної ділянки наділений правом вимагати від такої особи приведення земельної ділянки до попереднього стану (в якому вона була до надання її у користування) шляхом знесення розміщеної на ній споруди, за умови, що така особа є власником останньої.

Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульований статтею 331 Цивільного кодексу України, за приписами частини другої якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Одночасно частиною 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Колегія суддів приймає до уваги, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27 серпня 2000 року №1182 СТ ГСК "Роща" надано СТ "ГСК "Роща" земельну ділянку на період будівництва в тимчасове користування строком до 01 грудня 2001 року площею, орієнтовно, 2,1 га по вул. Алуштинській, 50-А для завершення будівництва гаражів, які до цього вже будувалися КП "Галант". В даному рішенні зазначено, що на момент винесення цього рішення будівництво вже було розпочато, проте строки дії рішення скінчилися, а будівництво КП "Галант" не завершено.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів проведення СТ "ГСК "Роща" будівельних робіт, спрямованих добудування гаражних боксів на земельній ділянці площею, орієнтовно, 1,9539 га по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові. Вказана обставина не заперечується сторонами у справі.

Оскільки СТ "ГСК "Роща" не здійснювало будівництво наявних на земельній ділянці площею, орієнтовно, 1,9539 га по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові, гаражних боксів, не вчинило дій щодо їх добудування, воно не вважається власником такого майна в розумінні частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України.

Разом з тим колегія суддів враховує, що з моменту сплину терміну дії договору оренди минуло майже 14 років. Протягом цього часу земельна ділянка не перебувала в користуванні СТ "ГСК "Роща", а відтак могла використовуватися (в т.ч. з метою забудови) іншими особами.

Поряд з цим колегія суддів зазначає, що згідно положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно з:

-інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 травня 2020 року №208872667 право власності на нерухоме майно по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові не зареєстроване.

-інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 травня 2020 року №208872769 за СТ "ГСК "Роща" () право власності на нерухоме майно не зареєстроване.

-інформацією КП "ХМ БТІ" від 21 січня 2020 року №678/04-08/20, матеріали інвентаризаційної справи по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові не складалися та у відділі збереження технічної документації відсутні; реєстрація права власності станом на 31 грудня 2012 року не проводилась.

Матеріали справи не містять як доказів реєстрації за СТ "ГСК "Роща" речових прав на об`єкти нерухомого майна та/або об`єкти незавершеного будівництва, які розташовані по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові, так і доказів передачі таких прав відповідачеві на підставі цивільно-правових угод, а отже дана особа не є власником такої споруди згідно до вимог законодавства.

Ураховуючи наведене Харківська міська рада не наділена правом вимагати від СТ "ГСК "Роща" приведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 1,9539 га по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові до попереднього стану (в якому вона була до надання її у користування) шляхом знесення розміщеної на ній споруди.

Аргументи апелянта стосовно передачі СТ "ГСК "Роща" на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 27 серпня 2000 року №1182 функції замовника на будівництво у 2000-2001 рр. гаражів на 550 машині-місць по вул. Алуштинській, 50-А ,як підстави задоволення позову, є безпідставними. Так, вказаним рішення СТ "ГСК "Роща" передано функції замовника, тобто надано дозвіл на проведення даною особою будівельних робіт, а саме добудування гаражних боксів. Таким чином, даним рішення СТ "ГСК "Роща" не було передано жодних прав власності, наявність якого є підставою для можливості звернення Харківської міської ради з вимогою про приведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 1,9539 га по вул. Алуштинській, 50-А у м. Харкові до попереднього стану (в якому вона була до надання її у користування) шляхом знесення розміщеної на ній споруди.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність Харківською міською радою належними та допустимими доказами факту порушень СТ "ГСК "Роща" прав Харківської міської ради щодо користування та розпорядження земельною ділянкою по вул. Алуштинській, 50-А в м. Харкові.

Аргументи апелянта стосовно порушення СТ ГСК "Роща" норм містобудівного законодавства, зокрема ст.ст. 26, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є безпідставними:

-оскільки саме по собі недотримання відповідачем норм містобудівного законодавства щодо неотримання дозволу на проведення підготовчих та будівельних робіт, засвідчення прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не створює для нього обов`язку щодо знесення такої споруди;

-оскільки СТ "ГСК "Роща" було користувачем земельної ділянки до 31.12.2006, тоді як Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" був прийнятий лише 12.03.2001.

Зазначене свідчить про те, що заявлений Харківською міською радою позов позбавлений фактичного та правового обґрунтування в зв`язку з його недоведеністю належними та допустимими доказами та вільним тлумаченням окремих положень закону.

У зв`язку з цим позовні вимоги є безпідставними, і суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в їх задоволенні.

Щодо заяви СТ "ГСК "Роща" про застосування до спірних правовідносин позовної давності суд зазначає наступне.

Крім того, за змістом ст. ст. 256-257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. про застосування до спірних правовідносин позовної давності суд зазначає наступне.

Оскільки суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, відповідна заява не підлягає застосуванню, колегія суддів не надає їй правової оцінки та аргументам апелянта у відповідній частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалено з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги Харківської міської ради та залишення без змін рішення Господарського суду Харківської області від 30 листопада 2020 року у справі №922/1541/20.

В силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30 листопада 2020 року у справі 922/1541/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28 січня 2021 року.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.С. Хачатрян