ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2021 р. Cправа № 902/1062/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

Представники сторін не з`явились

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Промавтоматика Вінниця" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 145, м. Вінниця, 21029; а/с 2010, м. Вінниця, 21021)

до:Комунального підприємства "Добробут" (вул. Пестеля, буд. 28, м. Іллінці, Вінницька обл., 22700)

про стягнення 358 687,91 грн

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промавтоматика Вінниця" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Комунального підприємства "Добробут" про стягнення 358 687,91 грн заборгованості за виконані роботи Товариством з обмеженою відповідальністю "Промавтоматика Вінниця" згідно Договору на виконання робіт № 54 від 31.03.2020, а саме: 340 492,72 грн - основного боргу, 13 731,11 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 1031,30 грн - інфляційних збитків, 3 432,78 грн - 3% річних.

Ухвалою від 04.11.2020 відкрито провадження у справі №902/1062/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.11.2020.

24.11.2020 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, крім того зазначено що 02.11.2020 відповідачем проведено частково оплату за виконані роботи в сумі 15000,00 грн.

Від відповідача до суду 24.11.2020 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 25.11.2020 відкладено підготовче засідання на 22.12.2020.

21.12.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій поміж іншого зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, за наявними в справі доказами.

Ухвалою суду від 22.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 19 січня 2021 р. о 12:00 год.

18.01.2021 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача №16/01/2021-01 від 16.01.2021 про розгляд справи за відсутності позивача.

19.01.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача №7 від 18.01.2021 про перенесення судового засідання, однак даний документ не містив електронного цифрового підпису, у зв`язку з чим його було повернуто без розгляду ухвалою суду.

На визначену судом дату 19.01.2021 представники сторін не з`явились, про дату час та розгляд справи повідомлені належним чином та в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 19.01.2021 року судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

31 березня 2020 року між КП «Добробут» Іллінецької міської ради (відповідно до Договору - Замовник) та ТОВ «Промавтоматика Вінниця» (відповідно до Договору - Виконавець) було укладено Договір на виконання робіт № 54 від 31.03.2020 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи з реконструкції мереж вуличного освітлення за адресою: Україна, Вінницька область, Іллінецький район, с. Слобідка, вул. Некрасова, вул. Чкалова, вул. Суворова, вул. Миру, вул. Жовтнева.

Виконавець виконує вищевказані роботи за власною технологічною документацією, з застосуванням своїх технологій, обладнання, матеріалів, машин, механізмів, інструментів та пристосувань. Датою виконання зобов`язання за Договором приймається дата підписання акту здачі-приймання робіт Сторонами (п.1.2, 1.3 Договору).

Відповідно до п.2.1 вартість робіт, що виконуються згідно даного договору, складає 590 492,72 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 98 415,45 грн.

У п. 3.1 Договору визначено, що Виконавець виконує вказані види робіт протягом 30 банківських днів з моменту отримання замовлення.

Приймання та здача виконаних робіт проводиться по факту виконання робіт з оформлення актів приймання-здачі виконаних робіт. Замовник зобов`язаний підписаний переданий Виконавцем акт, або надати в письмовій формі мотивовані заперечення по акту протягом 3 робочих днів, починаючи з моменту отримання підписаного акта від Виконавця, Якщо заперечення у вказаний строк не поступили, роботи вважати прийнятими (п.5.1 Договору).

Також, п.6.3 Договору передбачено, що за прострочення оплати виконаних робіт згідно даного Договору Замовник оплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

Даний Договір вступає в юридичну силу з моменту підписання його Сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань за даним Договором, включаючи гарантійні зобов`язання згідно п.4 Договору та оплати за даним договором згідно п.2 Договору (п. 11.1 Договору).

Як зазначено позивачем у позовній заяві ТОВ «Промавтоматика Вінниця» виконало свої зобов`язання згідно договору в повному обсязі та в терміни, погоджені Сторонами на загальну суму 590 492,72 грн, що підтверджується належним чином оформленим та підписаним Замовником і Виконавцем Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2) від 08 липня 2020 року (а.с. 14-23).

Відповідно до Договору Замовник зобов`язаний здійснити розрахунок протягом 10 банківських днів з моменту підписання Акту здачі-приймання робіт.

Натомість, Замовник направив Виконавцю Гарантійний лист № 177 від 23.06.2020 за підписом в.о. директора та головного бухгалтера підприємства з графіком сплати заборгованості. Відповідно до цього графіку КП «Добробут» гарантував здійснити оплату наступним чином:

1 оплата - 200 000,00 грн,- у термін до 15.07.2020

2 оплата - 200 000,00 грн - у термін до 15.09.2020

3 оплата - 190 492,72 грн - у термін до 15.11.2020.

Однак, незважаючи на гарантовані платежі, на рахунок ТОВ «Промавтоматика Вінниця» було частково сплачено заборгованість у наступних розмірах:

20 липня 2020 року у розмірі 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4287.

20 серпня 2020 року - 43 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4356.

26 серпня 2020 року - 75 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4360.

08 вересня 2020 року - 32 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4393.

29 вересня 2020 року 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4429.

За твердженням позивача, останній неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити борг, та не отримав жодних пояснень та відповідей на офіційні звернення.

З огляду на вищевикладене, позивач змушений був звернутись з даним позовом до суду

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував проти наявності заборгованості, однак вказав на те, що відповідачем 02.11.2020 року підприємством сплачено ще 15 000,00 грн. та пропонував укласти мирову угоду відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України на умовах реструктуризації заборгованості та сплати її відповідно до графіку, запропонованого відповідачем.

У відповіді на відзив позивач заперечив проти можливості укладання мирової угоди, однак у заяві б/н від 23.11.2020 та клопотанні №16 від 16.01.2021 підтвердив факт надходження на розрахунковий рахунок позивача коштів за основним боргом у розмірі 15 000,00 грн. та 40 000,00 грн., надавши до суду платіжні доручення №4501 від 02.11.2020 та №4675 від 30.12.2020.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених судом обставин, та виходячи з положень наведених вище норм, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 340 492,72 грн. основного боргу за Договором укладеним між сторонами, крім того дана сума визнана відповідачем.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач частко сплатив заборгованість що стверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, доданими позивачем до заяви б/н від 23.11.2020 та клопотання №16 від 16.01.2021 на суму 15 000,00 грн. та 40 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За наведених обставин, з урахуванням поданих позивачем доказів сплати грошових коштів у розмірі, що заявлені позивачем як основний борг, після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 55000,00 грн., у зв`язку із чим провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 55000,00 грн. підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача.

З огляду на викладене суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 285492,72 грн.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг, позивачем заявлено вимоги про стягнення 13731,11 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 1031,00 грн. - інфляційних збитків та 3432,78 грн. 3% річних.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.3. Договору за прострочення оплати виконаних робіт згідно даного Договору Замовник оплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки заявлені до стягнення розмір пені, 3% річних та інфляції, обраховані судом в межах вказаного позивачем періоду, є арифметично вірними, вимоги позивача про стягнення з відповідача 13731,11 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 1031,00 грн. - інфляційних збитків та 3432,78 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 231, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Провадження в частині стягнення 55 000,00 грн. основного бргу закрити.

2. Позов задовільнити частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Добробут" Іллінецької міської ради (вул. Пестеля, буд. 28, м. Іллінці, Вінницька область, 22700, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промавтоматика Вінниця" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 145, а/с 2010, м. Вінниця, 21021, ) 285 492,72 грн. основного боргу; 13 731,11 грн. пені; 1 031,30 грн. інфляційних нарахувань; 3 432, 78 грн. - 3% річних та 5 380, 32 грн. витрат на сплату судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Копію рішення направити стронам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня скаладання повного тексту судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначено ст ст. 256,257 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 21 січня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницьке шосе, буд. 145, м. Вінниця, 21029; а/с 2010, м. Вінниця, 21021)

3 - відповідачу (вул. Пестеля, буд. 28, м. Іллінці, Вінницька обл., 22700)