Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/917/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

секретар судового засідання: Чухалова О.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: Поліщук Ю.В. - ордер серії АМ №1004791 від 30.09.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал"

про стягнення 263467,10 грн

Процесуальні дії по справі.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до суду з позовом про стягнення з Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" 263467,10грн, з яких: 75090,86грн 15% річних, 16391,95грн інфляційних та 171984,29грн пені за несвоєчасне виконання договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018.

Ухвалою суду від 14.08.2020 позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.10.2020.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та за клопотанням відповідача відкладено підготовче засідання на 16.10.2020.

Ухвалою суду від 16.10.2020 відкладено підготовче судове засідання на 02.11.2020.

Ухвалою суду від 02.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 18.11.2020, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено підготовче судове засідання на 18.11.2020.

17.11.2020 до суду від МКП "Бердичівводоканал" надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 18.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 03.12.2020, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено підготовче судове засідання на 03.12.2020.

02.12.2020 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 03.12.2020 відкладено підготовче судове засідання на 18.12.2020.

Ухвалою суду від 18.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/917/20 до судового розгляду по суті на 18.01.2021.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив. В клопотанні позивача, яке надійшло до суду 02.12.2020 позивач просив проводити судове засідання та в цілому судове провадження без участі їх представника.

У судовому засіданні 18.01.2021 відповідно до ст. 240 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем (споживачем) зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 та комерційної пропозиції в частині своєчасної оплати за поставлену електричну енергію.

Представник відповідача щодо позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву від 16.11.2020 та додаткових поясненнях (а.с.172-175, 201-204), просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач вказує, що позивач в порушення вимог пунктів 5.10 та 7.2 Договору не виставляв МКП "Бердичівводоканал" рахунки на оплату електричної енергії, а додані позивачем до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень не є доказом на підтвердження направлення відповідачу рахунків на оплату за відсутності опису вкладення з переліком документів, які направлялись на адресу МКП "Бердичівводоканал". Наголошує, що зі змісту Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 та Комерційної пропозиції №2 до нього вбачається, що строк оплати електроенергії встановлений в залежності від отримання відповідачем рахунка на її оплату; однак ДПЗД "Укрінтеренерго" не надав докази направлення та отримання МКП "Бердичівводоканал" рахунків на оплату електричної енергії, внаслідок чого неможливо визначити строк настання оплати вказаних рахунків, а відтак визначити період прострочення. Додатково вказує, що оплата спожитої електричної енергії була здійснена відповідачем на підставі актів купівлі-продажу електроенергії після отримання відповідних актів, зокрема, акт за лютий до відповідача надійшов 19.03.2019, а за березень 2019 року - 16.04.2019, що підтверджується книгою №1 реєстрації вхідних документів від юридичних осіб за 2019 рік та вхідним номером з датою на самих актах.

Представник відповідача в судовому засіданні на запитання суду вказав, що відповідач не звертався до позивача щодо неможливості виконання своїх зобов`язань за договором через неотримання рахунків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (постачальник/позивач) та Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" (споживач/відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" ( Далі - Договір).

Цей Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є публічним договором приєднання споживача до цього Договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний Споживачем електропостачальник неспроможний постачати електритчну енергію, до моменту обрання Споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим Договором випадках. Цей Договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього Договору ( п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що умови надання послуг "останньої надії" Споживачу повинні передбачати наступне: ціни на електроенергію для Споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, дискримінаційними і формуватися Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором; споживач має право змінювати Постачальника без сплати будь-яких штрафних санкцій на користь такого Постачальника у разі дострокового розірвання цього Договору.

Згідно з п. 3.7 Договору початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення Договору між Сторонами.

Умовами п. 3.8. Договору визначено, що оплачений Споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий Постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку Споживача.

В пункті 4.1. Договору вказано, що для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії Споживачу, Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що надаються Споживачем за 15 днів до початку розрахункового періоду та за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем.

Відповідно до п. 4.2. Договору постачальник зобов`язується забезпечити комерційну якість послуг, які надаються Споживачу за цим Договором, що передбачає вчасне та повне інформування Споживача про умови постачання електричної енергії, ціни на електричну енергію та вартість послуг, що надаються, надання роз`яснень щодо положень актів чинного законодавства, яким регулюються відносини Сторін, ведення точних та прозорих розрахунків зі Споживачем, а також можливість вирішення спірних питань шляхом досудового врегулювання.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії», яка є Додатком 1 до Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію (п. 5.2 Договору).

Умовами п. 5.3. Договору визначено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається Постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором.

В п.5.4. Договору зазначено, що збільшення ціни (тарифу) на електричну енергію може бути здійснено у разі дотримання Постачальником умов надання послуг, передбачених у пункті 3.3 глави 3 цього Договору.

Відповідно до п. 5.6. Договору Інформація про діючу ціну (тариф) на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування.

Згідно з п. 5.7. Договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію вказані в рахунках суми відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів).

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. При цьому, Споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим/Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9 Договору).

Відповідно до п. 5.10. Договору оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 р о б о ч и х днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, а б о протягом 5 р о б о ч и х днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

В матеріалах справи міститься Додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" Комерційна пропозиція №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (а.с.183-186) та Зміни № 1 від 31.01.2019 до Комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (а.с. 187-189), що роздруковані судом з офіційного сайту Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" www.uie.kiev.ua та долучені до матеріалів справи в судовому засіданні 18.11.2020.

Відповідно до вищевказаних Змін № 1 від 31.01.2019 до Комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018 (а.с. 187-189) в новій редакції викладено "Предмет комерційної пропозиції", а саме: "Предмет комерційної пропозиції: постачання електричної енергії, як товарної продукції (код 09310000-5 за ДК 021:2015)". Також "Спосіб (порядок) оплати та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" викладено в новій редакції, зокрема, визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання рахунку... О с т а т о ч н и й розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ... За наявності у споживача заборгованості за Договором, Постачальник зараховує кошти отримані від Споживача, як погашення заборгованості за електричну енергію, поставлену в минулі періоди по Договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості, незалежно від призначення платежу зазначеного Споживачем. У разі перевищення суми платежу, що підлягає оплаті за розрахунковий період, надлишок отриманих коштів зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду.

Умовами п. 9.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

В Комерційній пропозиції №2 від 27.12.2018 (а.с.183-186) сторонами погоджено, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією Комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми, заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня Споживачем сплачується на підставі рахунків Постачальника, а у разі незгоди Споживача, стягується в судовому порядку.

У вищевказаній Комерційній пропозиції №2 від 27.12.2018 також визначено, що Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

В п. 13.1 Договору вказано, що цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Судом встановлено, що позивачем на виконання зазначеного Договору на підставі даних про фактичне споживання КП "Бердичівводоканал" електричної енергії, отриманих від оператора систем розподілу (ОСР), складені Акти купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період та рахунки на оплату, а саме:

- Акт № 000720 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2019 за розрахунковий період січень 2019 року, відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії в обсязі - 708610,00 кВт*год. по 2 класу; рахунок № /05/о01/03636 від 11.02.2019 на оплату 2462425,42грн; рахунок № 32569790/5/1п від 28.12.2018 року на оплату 1911254,40грн (а.с.43-45);

- Акт № 001303 купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2019 за розрахунковий період лютий 2019 року, відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії в обсязі - 478 254,00 кВт*год. по 2 класу; рахунок № /05/о02/04937 від 05.03.2019 року на оплату 1 661 936,47грн; № 0/05/п/01249 від 21.01.2019 року на оплату 1 911 254,40 грн (а.с.47-49);

- Акт № 002145 купівлі-продажу електроенергії від 31.03.2019 за розрахунковий період березень 2019 року, відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії в обсязі - 548 670,00 кВт*год. по 2 класу тa рахунок № /05/о03/05827 від 03.04.2019 року на оплату 1906 632,64 грн (а.c.51-52).

В матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №624, № 344 та № 961 (а.с. 46, 50, 165), на яких зазначено номера актів та номера і дати рахунків.

Позивач також звертався до відповідача з вимогою від 31.03.2020 за №44/10-793 про сплату штрафних санкцій на суму 403611,51грн (а.с. 82-91), яка за даними позивача, залишилась без відповіді та задоволення.

Судом встановлено, що відповідач спожиту електричну енергію оплатив в повному обсязі, але не своєчасно, на загальну суму 6 030 994,53 грн згідно платіжних доручень:

- №3271 від 27 грудня 2019 на суму - 44 190,77 грн;

- № від 26 грудня 2019 на суму - 44 000,00 грн;

- №8 від 23 грудня 2019 на суму - 30 000,00 грн;

- №0 від 21 грудня 2019 на суму - 25 000,00 грн;

- № від 19 грудня 2019 на суму - 25 000,00грн;

- № 735 від 17 грудня 2019 на суму - 25 000,00 грн;

- №1 від 16 грудня 2019 на суму - 30 000,00 грн;

- № 2964 від 30 вересня 2019 на суму - 250 000,00 грн;

- № 26 від 26 липня 2019 на суму - 1 243,28 грн;

- № 25 від 26 липня 2019 на суму - 308 956,50 грн;

- № 24 від 27 червня 2019 на суму - 1 341,64 грн;

- № 23 від червня 2019 на суму - 459 486,50 грн;

- № 22 від 29 травня 2019 на суму - 805,93 грн;

- № 21 від 29 травня 2019 на суму - 289 944, 24 грн;

- № 20 від 26 квітня 2019 на суму - 256 035,49 грн;

- № 19 від 26 квітня 2019 на суму - 90 591, 93 грн;

- №16 від 24 квітня 2019 на суму - 136,36 грн;

- №15 від 28 березня 2019 на суму - 755,00 грн;

- № 14 від 28 березня 2019 на суму - 258 428,76грн;

- № 13 від 28 березня 2019 на суму - 69 466,09 грн;

- № 12 від 28 березня 2019 на суму - 101 569,68 грн;

- № 11 від 28 березня 2019 на суму - 2 432,28 грн;

- №10 від 28 березня 2019 на суму - 688,12грн;

- № 2304 від 27 березня 2019 на суму - 519800,46грн;

- № 9 від 27 лютого 2019 на суму - 297 211,29 грн;

- № 6 від 27 лютого 2019 на суму - 38 417,41 грн;

- №7 від 27 лютого 2019 на суму - 168 209,72грн;

- № 8 від 27 лютого 2019 на суму - 183 597,97грн;

- № 2 від 26 лютого 2019 на суму - 1754,22грн;

- № 5 від 26 лютого 2019 на суму - 118,88грн;

- № 2144 від 31 січня 2019 на суму - 100000,00грн;

- № 31 від 31 січня 2019 на суму - 16000,00грн;

- № 2129 від 30 січня 2019 на суму - 200000,00рн;

- № 1 від 30 січня 2019 на суму - 254459,61грн;

- №2042 від 28 грудня 2018 року на суму - 1911254,40грн (а.с. 59-76).

Несвоєчасна сплата відповідачем електричної енергії стала підставою для звернення ДПЗД "Укрінтеренерго" до суду із позовною заявою до МКП "Бердичівводоканал" про стягнення 75090,86грн 15% річних, 16391,95грн інфляційних та 171984,29грн пені за несвоєчасну оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", нарахованих на суму заборгованості за розрахунковий період лютого та березня місяців.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору від 27.12.2018, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За даними позивача Акт № 001303 купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2019 за розрахунковий період лютий 2019 року та рахунок № /05/о02/04937 від 05.03.2019 року було отримано відповідачем 14.03.2020; Акт № 002145 купівлі-продажу електроенергії від 31.03.2019 за розрахунковий період березень 2019 року тa рахунок № /05/о03/05827 від 03.04.2019 року було отримано відповідачем 11.04.2020, на підтвердження чого надано рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 344 (а.с.50) та № 961 (а.с.165), на яких вказано номер акту та номер і дату рахунку.

Відповідач не заперечив факт отримання актів, однак вказав про неотримання рахунків та здійснення оплат на підставі актів. На підтвердження своєї позиції відповідач надав Книгу №1 реєстрації вхідних документів від юридичних осіб за 2019 рік, яка ведеться на власному підприємстві.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутнє листування між сторонами, яке могло бути розцінене, як намагання відповідача з`ясувати обставини невиконання позивачем умов договору щодо надіслання рахунків; повідомлення позивача про неотримання рахунків, що перешкоджає відповідачу своєчасно виконувати свої зобов`язання за договором.

Суд, зазначає, що звертається до принципу більшої вірогідності, до якого вже звертався Верховний Суд, зокрема у постанові Верховного Суду у справі № 921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) від 12.04.2018.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на зацікавленість позивача у виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати купленої електроенергії, не дивлячись на відсутність опису вкладення у поштові відправлення № 344 та №961, цілком вірогідним є факт надіслання позивачем та отримання відповідачем рахунків разом із актами.

Крім того, відповідач з посилання на Книгу №1 реєстрації вхідних документів від юридичних осіб за 2019 рік, яка ведеться на підприємстві зазначає, що акт за лютий 2019 року до відповідача надійшов 19.03.2019, а за березень 2019 року - 16.04.2019.

Поряд з цим, оскільки рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення № 344 (а.с.50) та № 961 (а.с.165) підтверджується факт отримання відповідачем відправлень 14.03.2020 та 11.04.2020, то, з огляду на положення ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, суд критично оцінює інформацію, яка вміщена у вищевказаній книзі.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 5.10. Договору (з урахуванням Змін № 1 до Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018) зобов`язання за лютий 2019 мали бути виконані відповідачем у строк до 21.03.2019, а за березень - до 18.04.2019.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічна норма закріплена і в статті 526 Цивільного кодексу України.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.18 щодо строків здійснення розрахунків за поставлену позивачем електричну енергію у лютому - березні 2019 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В розділі "Додаткові зобов`язання споживача" комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018 до договору передбачено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відтак, сторони у договорі передбачили інший розмір процентів, зокрема 15% річних.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 15% річних у розмірі 75090,86грн за період з 25.03.2019 по 26.12.2019 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання по сплаті рахунків № /05/о02/04937 від 05.03.2019 року за лютий 2019 року на оплату 1661936,47грн та №/05/о03/05827 від 03.04.2019 року за березень 2019 року на оплату 1906632,64 грн.

Перевіривши розрахунок 15% річних (а.с.77-78), судом встановлено, що позивачем невірно визначено дату початку виникнення заборгованості та відповідно виникнення права на нарахування 15% річних на заборгованість за березень 2019 року на оплату 1906 632,64 грн, а саме 18.04.2019, замість 19.04.2019 (прострочення платежу виникає зі спливом 5 робочих днів, рахуючи з моменту отримання споживачем рахунку 11.04.2019).

Здійснивши власний розрахунок 15% річних за період з 19.04.2019 до 24.04.2019, суд зазначає, що розмір 15% річних становитиме: 3917,74грн, в зв`язку з чим загальний розмір 15% річних за період з 25.03.2019 до 26.12.20 становить 74307,31грн. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. В стягненні 783,55грн 15% річних слід відмовити.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 16391,95грн за період травень - листопад 2019.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, зазначає що він є арифметично правильним, відтак вимога позивача про стягнення 16391,95 грн інфляційних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.11. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

У Додатку № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.18) закріплено, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня Споживачем сплачується на підставі рахунків Постачальника, а у разі незгоди Споживача, стягується в судовому порядку.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 171984,29грн за період з 25.03.2019 до 27.12.2019, з яких 2307,56грн за період з 25.03.2019 до 28.03.2019 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за лютий 2019 та 167796,21грн за період з 18.04.2019 до 27.12.2019 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за березень 2019.

З розрахунку позивача (а.с.80-81) вбачається, що при нарахуванні пені ним допущені аналогічні помилки, як і при розрахунку 15% річних, щодо дати початку виникнення заборгованості та відповідно дати виникнення права на нарахування пені.

Враховуючи встановлені вище обставини та вихідні дані позивача, суд з урахуванням приписів ст.ст. 253-255 ЦК України, п.5.11 Договору та Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018, здійснив власний розрахунок пені за період з 19.04.2019 до 24.04.2019, згідно з яким пеня становитиме 9402,57грн, в зв`язку з чим загальний розмір пені за період з 25.03.2019 до 26.12.2019 становить 170103,77грн, яка підлягає стягненню з відповідача. В стягненні 1880,52грн пені слід відмовити.

Згідно із ч.2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 260803,03грн, з яких: 74307,31грн 15% річних, 16391,95 грн - інфляційних, 170103,77 грн - пені. В частині стягнення 783,55грн 15% та 1880,52грн пені суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" про стягнення 263467,10 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" (13330, Житомирська область, м.Бердичів, вул. Житомирська, буд.87, )

на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 85, ):

- 74307,31 грн - 15% річних;

- 16391,95 грн - інфляційних,

- 170103,77 грн - пені,

- 3912,05 грн - судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.01.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек.) + на електр. адресу