СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. справа №917/1100/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
прокурор Горгуль Н.В. (службове посвідчення №057317 від 09.10.2020р.);
від позивача 1 не з`явився;
від позивача 2 не з`явився;
від відповідача 1 не з`явився;
від відповідача 2 не з`явився;
від відповідача 3 не з`явився;
від відповідача 4 не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава
на рішення господарського суду Полтавської області
ухвалене 29.10.2020р. (повний текст підписано 09.11.2020р.) у м. Полтаві
у справі №917/1100/20 (суддя Сірош Д. М.)
за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури, м.Лубни Полтавської області в інтересах держави в особі: 1) Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, м.Полтава, 2) Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», м.Пирятин Полтавської області
до 1) Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, м. Пирятин Полтавської області, 2) Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава, 3) ОСОБА_1 , с. Високе Полтавської області, 4) Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович», м.Зіньків Полтавської області
про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, м. Полтава (далі - Позивач 1) та Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», м. Пирятин Полтавської області (далі - Позивач 2) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, м. Пирятин Полтавської області (далі - Відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава (далі - Відповідач 2), ОСОБА_1 , с. Високе Полтавської області (далі - Відповідач 3) та Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович», м. Зіньків Полтавської області (далі - Відповідач 4) з вимогами про:

- визнання недійсним договору оренди землі від 23.09.2014р., укладеного Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (наразі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) та ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 для ведення фермерського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області;

- скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про проведення державної реєстрації іншого речового права за №7412707 від 21.10.2014р. за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області;

- скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про проведення державної реєстрації права державної власності за №7412317 від 21.10.2014р. за Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (наразі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для ведення фермерського господарства;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повернути на користь держави в особі Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» земельну ділянку площею 9,3666 га, яка включена до земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.08.2020р. відкрито провадження у справі №917/1100/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.10.2020р. (повний текст підписано 09.11.2020р.) у справі №917/1100/20 у задоволені позовних вимог Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури, м. Лубни Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» було відмовлено в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване не доведенням прокурором наявності підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, зокрема не доведено належними та допустимими доказами, що спірний договір оренди землі від 23.09.2014р. не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», адже спірну земельну ділянку сформовано з призначенням категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, а в силу ст.122 Земельного кодексу України Позивачі не є розпорядниками означеної категорії земель.

Суд дійшов висновку, що саме лише усунення користувача шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, та скасування його речового права та речового права Держземагенства у Полтавській області в силу ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч.10 ст.79-1 Земельного кодексу України не позбавить можливості розпорядника земельної ділянки, сформованої часткового із земель лісового призначення, прийняти рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування у тих самих розмірі та межах визначених її (спірної земельної ділянки) технічною документацією. Вимоги про визнання недійсним договору оренди та скасування реєстрації речового права є передчасними та не призведуть до відновлення порушеного права користування земельними ділянками лісового призначення.

Своєю чергою, щодо повернення земельної ділянки площею 9,3666 га, яка включена до земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, суд зазначив, що відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав, існує у визначеній конфігурації відповідно до документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок, а прокурором доказів на підтвердження наявності змін в технічній документації, за наслідками виявленого перетину не надано, тому його вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру повернути Позивачу частину сформованої земельної ділянки, без внесення змін до технічної документації та прийняття відповідного рішення розпорядником спірної земельної ділянки, в силу ст.21 Закону України «Про державний земельний кадастр» є безпідставною та необґрунтованою.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 29.10.2020р. у справі №917/1100/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами доведено і судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 частково сформована за рахунок земель лісового фонду, а тому передана в оренду ОСОБА_1 всупереч вимог закону для вказаної категорії земель - в порушення ч.ч.1, 2 ст.20, ст.ст.123, 198 Земельного кодексу України та п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010р. Так, при винесенні оскаржуваного рішення судом не надано належної оцінки тому факту, що при формуванні спірної земельної ділянки незаконно змінено цільове призначення частини земель із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами у повному обсязі підтверджено право Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» на користування частиною спірної земельної ділянки площею 9,3666 га та суміжними з нею земельними ділянками лісогосподарського призначення, тоді як при укладені спірного договору сторонами не дотримано вимог ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити означеному Кодексу та іншим законодавчим актам.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Фермерським господарством «Дорошенко Микола Миколайович», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду та зазначає, що суд дослідивши наявні матеріали справи цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що до внесення змін у технічну документацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003 щодо зміни її меж в частині ймовірної накладки (перетину), або скасування її державної реєстрації, безпідставно вважати, що на момент вчинення правочину його сторонами не дотримано вимог встановлених ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України. З означеного слідує, що усунення ОСОБА_1 як орендаря та Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович» як суборендаря, тобто користувачів даної земельної ділянки, шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, та скасування його речового права та речового права Держземагенства у Полтавській області в силу ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч.10 ст.79-1 Земельного кодексу України не позбавить можливості розпорядника земельної ділянки, сформованої частково із земель лісового призначення, прийняти рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування у тих самих розмірах та межах визначених її (спірної земельної ділянки) технічною документацією.

8. Іншими учасниками справи, в межах визначеного апеляційним судом строку, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзивів на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

9. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 03.12.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. і Стойка О.В.

10. Ухвалою від 04.12.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/1100/20, а ухвалою від 21.12.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури у судовому засіданні на 18.01.2021р. об 12:30 з повідомленням учасників справи..

11. Враховуючи викладене в п.п.9, 10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. та Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

13. У судовому засіданні 18.01.2021р. прокурор підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Представники інших учасників справи у судове засідання 18.01.2021р., попри належне повідомлення не з`явились, про причини неявки не повідомили, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення їх належним чином та достатність матеріалів справи для апеляційного перегляду, не перешкоджає розгляду справи по суті.

14. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

15. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 24.09.2013р. на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації №187 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» (а.с.45 т.1) надано дозвіл Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель державної власності сільськогосподарського призначення.

16. 21.07.2014р. на виконання замовлення громадянина ОСОБА_1 , між ним та начальником Відділу Держземагенства у Пирятинському районі складено акт визначення та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.62 т.1), із зазначенням того, що межі та розміри земельної ділянки, склад земельних угідь визначені та показані зацікавленим сторонам в натурі, вказані на схемі земельної ділянки і посвідчені підписами усіх суміжних землевласників та землекористувачів.

17. Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області №3245-СГ від 18.09.2014р. (а.с.63 т.1) затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.а.с.215-259 т.1 та а.с.а.с.1-20 т.2) та вирішено надати громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:025:0003, площею 18,5568га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Окрім того, означеним наказом вирішено укласти договір оренди землі від імені Головного управління Держземагенства у Полтавській області.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-014 від 22.07.2014р. межі спірної земельної ділянки від «А» до «А» - Дейманівська сільська рада; вид угідь - рілля; форма власності - державна власність. (а.с.а.с.14-20 т.2)

18. 23.09.2014р. між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (наразі правонаступником є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір оренди землі (договір - а.с.а.с.55-60 т.1), відповідно до п.1. якого Орендодавець згідно наказу №3245-СГ від 18.09.2016р. надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:025:0003) для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Згідно з п.2. означеного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 18,5568га, у тому числі рілля - 18,5568га.

Умовами п.8. договору оренди землі визначено, що останній укладено на термін 21 рік. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

19. Як вбачається з інформаційної довідки №209347644 від 18.05.2020р., сформованою за критерієм пошуку кадастрового номеру :00:025:0003, зазначений договір оренди землі зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.10.2014р. (номер запису про інше речове право 7412707). Запис про інше речове право внесено державним реєстратором Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області Артюховим Сергієм В`ячеславовичем.

28.12.2018р. державним реєстратором Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області Танчик Тетяною Миколаївною було зареєстровано факт передання означеної земельної ділянки в суборенду Фермерському господарству «Дорошенко Микола Миколайович» до 23.09.2035р.

20. Заявою про вчинення кримінального правопорушення №163 від 27.04.2020р. (а.с.46 т.1) Державне підприємство «Пирятинське лісове господарство» повідомило Пирятинський відділ Лубенської місцевої прокуратури, що під час моніторингу Публічної кадастрової карти було встановлено, що окремі ділянки державного лісового фонду, які знаходяться в постійному користуванні заявника, належать третім особам зі зміною цільового призначення землі.

За твердженням Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», зі складу земель лісового фонду змінено цільове призначення та належність земель в кварталі 14 Пирятинського лісництва, площею 10га, шляхом реєстрації за третьою особою земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003 (квартал 14, виділ 7 Пирятинського лісництва, заповідне урочище «Яри Поруби» в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району за межами с. Прихідьки, Пирятинського району).

21. Листом №183 від 07.05.2020р. (а.с.а.с.47-49 т.1) Державне підприємство «Пирятинське лісове господарство» направило на адресу Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури копії планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (планшет №№2, 11), що підтверджують віднесення земельної ділянки, площею 10га до земель лісового фонду. Крім того, зазначено про ненадання станом на 07.05.2020р. будь-яких погоджень на вилучення земель лісового фонду чи на зміну цільового призначення таких земель.

22. Листом №217 від 21.05.2020р. (а.с.50 т.1) Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція» повідомила, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:025:0003(1) має перетин з землями Державного лісового фонду квартал 14 Пирятинського лісництва Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», орієнтована площа перетину становить 9,3666га.

На підтвердження означеного, Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція» надало схему перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003(1) з межами Державного лісового фонду квартал 14 Пирятинського лісництва Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство».

23. З наявного в матеріалах справи листа №359 від 24.09.2020р. (а.с.184 т.1) вбачається, що Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція» надало Лубенській місцевій прокуратурі схему перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003(1) з межами Державного лісового фонду квартал 14 Пирятинського лісництва Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» (а.с.185 т.1) з відображенням на ній площі накладення меж спірної земельної ділянки.

24. Фермерським господарством «Дорошенко Микола Миколайович» до матеріалів справи було долучено довідку про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи №8450 від 22.09.2020р. (а.с.27 т.2), яка сформована для подання до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн», копію платіжного доручення №683 від 21.02.2020р. щодо сплати орендної плати з юридичних осіб, та копії платіжних доручень №№803-823 від 28.08.2020р. зі сплати орендної плати з фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням №85945-5466-1618 від 19.05.2020р. (а.с.а.с.28-39 т.2).

25. Вказані в п.п.15-24 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

26. Своєю чергою, Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000071 від 29.04.2020р., розпочатого за ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України виявлено факти порушення вимог земельного законодавства під час відведення земель у власність на території Пирятинського району за рахунок земель лісового фонду.

27. Відповідно до змісту листа №33/4-5181вих.20 від 19.05.2020р. (а.с.а.с.65, 66 т.1), направленого на адресу Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», службовими особами Управління Держземаганства в Пирятинському районі під час розробки технічної документації із землеустрою, видали завідомо неправдиві довідки з державної статистичної звітності щодо призначення земельної ділянки. Таким чином, із постійного користування Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» вибула земельна ділянка площею 10га (кв.14), яка знаходиться в урочищі «Яри-Поруби» та включена до земельної ділянки з кадастровим номером :00:025:0003, площею 18,5568га в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району.

Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області було запропоновано вжити заходи щодо захисту власних інтересів та інтересів держави в цілому для усунення виявлених порушень, у тому числі шляхом звернення з відповідними позовами до суду.

28. За результатом розгляду вказаного листа, Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України листом №04-32/465 від 01.06.2020р. (а.с.67 т.1) та Державне підприємство «Пирятинське лісове господарство» (а.с.68 т.1) листом №207 від 27.05.2020р. повідомили про доцільність вжиття Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області заходів щодо захисту держави, що зумовило звернення останньою до суду з відповідними позовними вимогами.

29. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України та Лісового кодексу України (чинних, на момент виникнення спірних правовідносин).

VІ. Оцінка апеляційного суду:

30. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

31. Сутність розглядуваного спору полягає у доведенні прокурором/Позивачами підстав для визнання договору оренди землі від 23.09.2014р., укладеного Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (наразі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) та ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства недійсним через порушення при його укладенні вимог земельного законодавства, а саме - змінено з порушенням ч.ч.1, 2 ст.20 Земельного кодексу України цільове призначення спірної земельної ділянки та не визначено в порушення ст.ст.123, 198 Земельного кодексу України, п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010р., при виділенні спірної земельної ділянки Державне підприємство «Пирятинське лісове господарство» як користувача суміжної земельної ділянки та не залучено останнього при закріпленні межовими знаками меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також у застосуванні зумовлених такою недійсністю наслідків у вигляді зобов`язання Відповідача 2 повернути спірну земельну ділянку та скасування записів про державну реєстрацію відповідних прав щодо спірної земельної ділянки.

32. Поряд із цим, беручи до уваги статус суб`єкту, який ініціював розгляд означеного спору, в процесуальному аспекті положень ч.2 ст.19 Конституції України предметом судової оцінки в розглядуваній справі, враховуючи зміст ч.ч.3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ч.5 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, також є:

- порушення чи загроза порушення інтересів держави (кореспондується із згадуваною в п.28 постанови умовою звернення до суду, передбаченою ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України та ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України);

- нездійснення або неналежне здійснення захисту таких інтересів компетентним державним органом або відсутність такого органу/відсутність у нього повноважень відносно звернення до суду з позовною заявою.

Положення ч.ч.3, 4 Закону України «Про прокуратуру» та правова позиція Конституційного Суду України, викладена в рішення №3-рп/99 від 08.04.1999р., передбачає право прокурора самостійно формулювати сутність захищуваного заявленим позовом інтересу держави та характеру його порушення (загрози порушення), який (інтерес) за змістом ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України має кореспондуватися із здійснюваною функцією держави відповідним її органом, що визначається у якості позивача.

Наразі, судовою колегією не вбачається порушень з боку прокурора порядку ініціації позовної заяви в інтересах правильно визначених ним позивачів, зважаючи на наведене за змістом позовної заяви відповідне обґрунтування, здійснене з урахуванням релевантних правових позицій Верховного Суду. При цьому, в оскаржуваному рішенні місцевий суд погодився із правомірністю ініціації саме прокурором розглядуваного позову і цей висновок суду в межах апеляційного провадження сторонами не оспорюється.

33. Беручи до уваги правову природу укладеного договору оренди землі від 23.09.2014р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, характер спірних правовідносин, оцінка правомірності заявлених вимог в матеріально-правовому аспекті обґрунтованості має здійснюватися судом з урахуванням приписів Цивільного та Господарського кодексів України відносно чинності/законності договорів та норм земельного/лісового законодавства, чинних на дату укладення спірного договору.

34. За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину (його частини), яким у розумінні ч.2 ст.202 Цивільного кодексу України є укладений між сторонами договір оренди землі від 23.09.2014р., являється недодержання в момент його вчинення вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що узгоджується також з положеннями ч.1 ст.207 Господарського кодексу України, відповідно до яких зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

35. Проаналізувавши заявлені позовні вимоги в контексті доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що прокурором в розумінні ст.ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням вимог п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України та п.1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986р. доведено, місцевим судом встановлено та Відповідачами не спростовано факти:

- приналежності частини переданої на підставі спірного договору оренди землі від 23.09.2014р. земельної ділянки площею 9,3666 га, яка включена до земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, до земель лісового фонду в силу приписів ст.ст.19, 57 та 83 Земельного кодексу України та ст.5 Лісового кодексу України;

- формування Відповідачем 2 земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 з визначенням її цільового призначення в якості земель сільськогосподарського призначення за рахунок включення (перетину) земель лісового фонду площею 9,3666 га.

36. Своєю чергою, не дивлячись на означені доведені та не спростовані факти, які підтверджують приналежність права користування відносно земельної ділянки площею 9,3666 га, яка включена до земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, за Державним підприємством «Пирятинське лісове господарство», місцевий суд, застосувавши ст.79-1 Земельного кодексу України та ст.21 Закону України «Про державний земельний кадастр» дійшов висновку про недоведеність позовних вимог у відношенні спірного договору оренди землі від 23.09.2014р. в силу збереження за Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядником земельної ділянки, права прийняти рішення про її передачу у користування/власність без внесення відповідних змін до технічної документації.

37. Судова колегія зазначає, що вказана оцінка неефективності обраного способу судового захисту є наслідком неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права:

- як вірно зазначено прокурором, застосування судом абз.3 п.4 Розділу VІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» не має відношення до розглядуваного випадку, в якому не йде мова про передбачену абз.1 п.4 процедуру автоматичного переносу відомостей про спірну земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та виявлених за наслідками такого переносу помилок - передана в оренду земельна ділянка площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 та відомості про неї в реєстрі речових прав порушили право користування Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» у відношенні заміни лісового фонду саме в момент формування означеної земельної ділянки, тобто вже при дії Державного земельного кадастру, а не Державного реєстру земель;

- ч.1 ст.21 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачає внесення відомостей про межі земельної ділянки на підставі відповідних документів у випадках, визначених ст.79-1 Земельного кодексу України, частина 2 якої передбачає, що поділ раніше сформованої земельної ділянки є одним із способів її формування, а згідно з ч.3 цієї статті поділ земельної ділянки також опосередковує припинення існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав з відповідною відміною державної реєстрації.

38. Апеляційний суд зазначає, що в розглядуваному випадку земельна ділянка площею 9,3666 га лісового фонду була незаконно переведена в категорію земель сільськогосподарського призначення при формуванні земельної ділянки площею 18,5568га з кадастровим номером :00:025:0003, відтак остання, у зв`язку з поверненням на користь Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» в порядку належної до застосування віндикації, з урахуванням принципу «jura novit curia» («суд знає закони»), підлягає поділу з метою відокремлення землі лісового фонду, а тому висновок суду першої інстанції про можливість Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно передати земельну ділянку площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 є безпідставним.

39. Викладені в п.п.35-38 цієї постанови обставини зумовлюють доведеність, за висновком колегії суддів, факту передачі спірної земельної ділянки площею 18,5568га з кадастровим номером :00:025:0003 в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства (створене 30.04.2015р.) з порушенням вимог законодавства для вказаної категорії земель, що, своєю чергою, зумовлює необхідність задоволення позовних вимог про визнання договору оренди землі від 23.09.2014р. недійсним на підставі ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, а також похідних від цього вимог у вигляді зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повернути спірну земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію прав щодо спірної земельної ділянки.

Апеляційний суд відмічає, що хоча землі лісового фонду становлять лише частину орендованої земельної ділянки, їх відокремлення та необхідність поділу останньої зумовлює припинення існування всього визначеного сторонами спірного договору об`єкту оренди, адже його не може бути збережено без формування і визначення на місцевості нової земельної ділянки з відповідним кадастровим номером.

40. Своєю чергою, щодо позовних вимог до ОСОБА_1 , зокрема, про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про проведення за ним державної реєстрації іншого речового права за №7412707 від 21.10.2014р. на спірну земельну ділянку, судова колегія зазначає наступне:

40.1. Приписами ст.20 Господарського процесуального кодексу України встановлена предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, а саме, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч.2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.6 ч.1 цієї статті) та вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (п.13 ч.1 цієї статті).

Згідно з положеннями ст.45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст.4 цього Кодексу, - юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 означеної статті).

40.2. Звертаючись до суду з розглядуваними позовними вимогами прокурором визначено як Відповідача 3 - ОСОБА_1 . Своєю чергою, виходячи з п.п.35, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №637/116/18, застосування якої є обов`язковою для дотримання вимог щодо законності та обґрунтованості судового рішення в силу приписів ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що у випадку створення до відкриття провадження у справі фермерського господарства (в розглядуваному випадку Фермерське господарство «Дорошенко Микола Миколайович» створене 30.04.2015р.), відповідачем, на відміну від випадку, коли фермерське господарство не зареєстровано і стороною таких спорів є громадянин, якому надавалась земельна ділянка (коли спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), повинно бути саме зареєстроване фермерське господарство - в розглядуваному випадку Фермерське господарство «Дорошенко Микола Миколайович».

Означена позиція також узгоджується з постановою Великою Палати Верховного Суду від 04.09.2019р. у справі №697/2767/16.

40.3. Апеляційний суд також зазначає, що реєстрація фермерського господарства після передачі земельної ділянки за спірним договором оренди землі від 23.09.2014р., зумовлює заміну сторони орендаря в такому договорі оренди, що вбачається з положень ст.ст.1, 5, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» та підтверджується усталеної практикою Великою Палати Верховного Суду у справах №348/992/16-ц від 13.03.2018р., №317/2520/15-ц від 20.06.2018р., №606/2032/16-ц від 22.08.2018р., №677/1865/16-ц від 31.10.2018р., №272/1652/14-ц від 21.11.2018р., №704/29/17-ц від 12.12.2018р., №695/1275/17 від 16.01.2019р., №483/1863/17 від 16.01.2019р., №574/381/17-ц від 27.03.2019р., №628/776/18 від 03.04.2019р., №697/2767/16 від 04.09.2019р. та №927/79/19 від 30.06.2020р. Відтак, після реєстрації фермерського господарства саме Відповідач 4 як сторона спірного договору оренди може виступати належним співвідповідачем (разом зі стороною орендодавця) за позовними вимогами прокурора про визнання недійсним такого договору. Оскільки згідно з положеннями ч.3 ст.45 Господарського процесуального кодексу України відповідачі визначаються заявником позову, а сам факт участі у справі й належного відповідача - Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович» обумовлює неможливість здійснення дій в порядку ст.48 Господарського процесуального кодексу України, навіть за наявності відповідного клопотання (в межах означеної справи не заявлялось), неможливість розгляду в порядку господарського провадження будь-яких заявлених в цій справі вимог до Відповідача 3 з урахуванням визначеної ст.20 Господарського процесуального кодексу України юрисдикції, не перешкоджає розгляду по суті та задоволення обґрунтованих позовних вимог відносно належних Відповідачів - 1, 2 та 4.

40.4. Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відтак, провадження у справі №917/1100/20 в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , за висновком судової колегії, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

41. З огляду на викладені в п.п.35-39 цієї постанови міркування та допущене місцевим судом неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, керуючись п.4 ч.1 ст.277 та ст.278 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Полтавської області від 29.10.2020р. у справі №917/1100/20 з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог та закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлює часткове задоволення апеляційної скарги Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури.

42. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду зумовлює розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги між сторонами пропорційно задоволених вимог за результатами апеляційного перегляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 231, 269, 270, 273, 275-277, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м.Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.10.2020р. (повний текст підписано 09.11.2020р.) у справі №917/1100/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 29.10.2020р. (повний текст підписано 09.11.2020р.) у справі №917/1100/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №917/1100/20, яким позовні вимоги Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, м. Полтава та Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», м. Пирятин Полтавської області до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, м. Пирятин Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава та Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович», м. Зіньків Полтавської області про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

4. Визнати недійсним договір оренди землі від 23.09.2014р., укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (наразі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) та ОСОБА_1 , орендарем за яким стало Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович», про надання в оренду земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003 для ведення фермерського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

5. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведення державної реєстрації права державної власності за №7412317 від 21.10.2014р. за Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (наразі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області) на земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для ведення фермерського господарства.

6. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повернути на користь держави в особі Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» земельну ділянку площею 9,3666 га, яка включена до земельної ділянки площею 18,5568 га з кадастровим номером :00:025:0003, яка знаходиться в адміністративних межах Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

7. Провадження у справі №917/1100/20 в частині позовних вимог Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, м.Полтава та Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство», м. Пирятин Полтавської області до ОСОБА_1 , с. Високе Полтавської області - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

8. Стягнути з Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області (37000, Полтавська обл., Пирятинський р-н, м. Пирятин, вул. Соборна, буд. 42, ідентифікаційний код 04057497) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд. 7, ідентифікаційний код 02910060) 2118,44грн. судового збору за подання позовної заяви та 3177,66грн. витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

9. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Уютна, буд. 23, ідентифікаційний код 39767930) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд. 7, ідентифікаційний код 02910060) 2118,44грн. судового збору за подання позовної заяви та 3177,66грн. витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

10. Стягнути з Фермерського господарства «Дорошенко Микола Миколайович» (38100, Полтавська обл., Зіньківський р-н, м. Зіньків, вул. Прохорова, буд. 4, ідентифікаційний код 39775338) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд. 7, ідентифікаційний код 02910060) 2118,44грн. судового збору за подання позовної заяви та 3177,66грн. витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

11. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.01.2021р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР - 25.01.2021р.