РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2021Справа № 910/8726/20

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-ЗАХИСТ-1"

до Дочірнього підприємства "УКРЄВРОБУД ПЛЮС"

про стягнення заборгованості в розмірі 28 666,66 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 14.01.2021

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП-ЗАХИСТ-1" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Дочірнього підприємства "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" про стягнення заборгованості в розмірі 28 666,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов Договору № 02/03/2020 від 03.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8726/20, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

29.07.2020 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 13.10.2020 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/8726/20 за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження, підготовче засідання призначити на 18.11.2020, запропонувати позивачу подати до суду додаткові докази або письмові пояснення з обґрунтуванням причин неможливості їх подання.

06.11.2020 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

За наслідками підготовчого засідання 18.11.2020 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09.12.2020.

27.11.2020 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив.

За наслідками судового засідання 09.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/8726/20 до судового розгляду по суті на 14.01.2021.

У судовому засіданні 14.01.2021 представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2020 між Дочірнім підприємством "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" (далі - Підприємство, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІП-ЗАХИСТ-1" (далі - Товариство, Охорона) укладено договір № 02/03/2020 про надання охоронних послуг, відповідно до пункту 1.1 якого Підприємство замовляє, а Товариство надає охоронні послуги - приймає під охорону об`єкт, указаний у дислокації (додаток № 1 до договору). Вид охорони визначається за згодою сторін, як інспекторсько-сторожова служба охорони. Система охорони об`єкту та дислокація постів визначаються Товариством та узгоджуються з Підприємством.

Пунктами 3.1, 3.4 договору визначено, що Товариство надає послуги з першого дня чинності даного договору, здійснюючи функцію нагляду за об`єктом, що охороняється. Послуги з охорони і відповідальність Товариства за них настає після підписання двостороннього акту приймання передачі об`єкту під охорону, але не пізніше 5 діб з дня початку надання послуг.

Відповідно до пункту 4.1 договору ціна договору становить 20 000,00 грн, в т.ч. ПДВ (20 %) щомісяця.

Оплата Підприємством вартості послуг здійснюється щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Оплата здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування суми грошових коштів, визначених договором, на поточний рахунок Товариства після попереднього надання Товариством рахунка для здійснення оплати або без такого (пункт 4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що сплата Підприємством вартості послуг здійснюється після підписання сторонами акту наданих послуг.

Як встановлено пунктом 7.2 договору, щомісяця з 1 по 5 числа місяця, що наступив за місяцем, в якому надані охоронні послуги, Товариством складається та затверджується акт прийняття-передачі наданих послуг (виконаних робіт) і надсилається Товариством на адресу Підприємства. Підприємство повинен підписати акт наданих послуг відповідно до умов даного договору не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, що настає за місяцем в якому надані послуги.

Згідно з пунктом 7.3 договору в разі обґрунтованих зауважень до Товариства, які можуть потягнути за собою питання вартості наданих послуг, Підприємство зобов`язано не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дня виявлення названих зауважень письмово заявити про них Товариству. Якщо Підприємство не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці зауваження, як порушення умов договору.

Відповідно до пункту 7.5 договору не підписання акту наданих послуг Підприємством не підтверджує факту не надання послуг за звітний період.

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір набуває чинності з 02.03.2020 і діє до 31.12.2020.

Місцезнаходженням Підприємства відповідно до пункту 15 договору є: м. Київ, вул. Бориспільська, 7.

Із матеріалів справи вбачається, що Товариством оформлені наступні акти здачі-приймання робіт: № ОУ-0000049 від 31.03.2020 на суму 20 000,00 грн, № ОУ-0000052 від 13.04.2020 на суму 8 666,66 грн.

Відповідні документи разом із актом здачі-приймання робіт від 29.02.2020 № ОУ-0000033 Товариство направляло на адресу Підприємства, що підтверджується описом вкладення, квитанцією та фіскальним чеком від 29.04.2020.

Оскільки Підприємство не підписало вказаних актів та не оплатило наданих послуг, Товариство звернулося з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Підприємство послалося у відзиві на відсутність погоджених сторонами додатків до договору, зокрема щодо дислокації постів, а відтак позивачем не доведено взяття під охорону будь-яких приміщень. Також Підприємство зауважило на відсутності підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг та направлення їх Товариством з порушенням періодичності відправлення.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи містять оформлені Товариством акти здачі-приймання робіт № ОУ-0000049 від 31.03.2020 на суму 20 000,00 грн та № ОУ-0000052 від 13.04.2020 на суму 8 666,66 грн, які направлялися на адресу Підприємства для підписання, утім залишилися не погодженими.

Водночас, за пунктами 7.2, 7.3 договору Підприємство повинно підписати надіслані акти наданих послуг не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, що настає за місяцем в якому надані послуги, або не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дня виявлення обґрунтованих зауважень письмово заявити про це Товариству.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів надання Підприємством зауважень щодо направлених Товариством актів здачі-приймання робіт, надані останнім послуги вважаються прийнятими.

Крім того, відповідно до пункту 7.5 договору не підписання акту наданих послуг Підприємством не підтверджує факту не надання послуг за звітний період.

Судом також прийнято до уваги, що між Товариством та ТОВ "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" був підписаний договір про надання охоронних послуг від 25.12.2019 № 25/12/2019 із додатком № 1 (дислокація об`єктів), який містить аналогічні умови, що й спірний договір № 02/03/2020 від 03.03.2020.

У поданій на підставі статті 88 ГПК України заяві свідка головний бухгалтер ТОВ "ВІП-ЗАХИСТ-1" ОСОБА_1 повідомила, що спочатку між ТОВ "ВІП-ЗАХИСТ-1" та ТОВ "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" був підписаний договір про надання охоронних послуг № 25/12/2019 від 25.12.2019 із додатками, але в подальшому на прохання директора ТОВ "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" був підготовлений договір № 02/03/2020 від 03.03.2020 для підписання з ДП "УКРЄВРОБУД ПЛЮС". Підготовлений пакет документів по договору № 02/03/2020 від 03.03.2020 був переданий директору ТОВ "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" та ДП "УКРЄВРОБУД ПЛЮС", який водночас повернув лише підписаний договір без додатків. У спірний період березень-квітень 2020 року Товариством надавалися послуги з охорони об`єкту за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 7, та надавалися акти здачі-прийняття робіт через директора для підписання, які через розірвання відносин між сторонами були також направлені поштою.

Також у матеріалах справи наявна заявка свідка - директора ТОВ "ВІП-ЗАХИСТ-1" ОСОБА_2 , в якій останній наголосив, що за обома підписаними договорами охорони, а саме: за № 25/12/2019 від 25.12.2019 із ТОВ "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" та № 02/03/2020 від 03.03.2020 із ДП "УКРЄВРОБУД ПЛЮС", був переданий один і той самий об`єкт під охорону, розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 7. Водночас, укладення договору № 02/03/2020 від 03.03.2020 із ДП "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" спричинено проханням директора ТОВ "УКРЄВРОБУД ПЛЮС", який одночасно є директором ДП "УКРЄВРОБУД ПЛЮС", з огляду на зручність розрахунків за надані послуги з рахунків дочірнього підприємства. Свідок повідомляє, що надав директору ТОВ та ДП "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" договір № 02/03/2020 від 03.03.2020 з додатками для підписання, однак останнім повернуто підписаним лише сам договір.

Крім того, на підтвердження надання послуг за договором № 02/03/2020 від 03.03.2020 Товариством надані до матеріалів справи податкові накладні від 01.04.2020 № 49 на суму 20 000,00 грн та від 13.04.2020 № 52 на суму 8 666,66 грн. До вказаних податкових накладних надані квитанції про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зауважує, що податкові накладні може оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами у справі, із врахуванням положень Податкового кодексу України та фактичних дій сторін господарської операції.

Відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Із наведених доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність Товариством надання послуг за договором № 02/03/2020 від 03.03.2020 на загальну суму 28 666,66 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення вказаної суми боргу з Підприємства підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-ЗАХИСТ-1" до Дочірнього підприємства "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" про стягнення заборгованості в розмірі 28 666,66 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути Дочірнього підприємства "УКРЄВРОБУД ПЛЮС" (02099, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 7; ідентифікаційний код 43517870) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-ЗАХИСТ-1" (04073, місто Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 15; ідентифікаційний код 39423965) 28 666,66 грн (двадцять вісім тисяч шістсот шістдесят шість гривень 66 копійок) заборгованості з охоронних послуг та 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22.01.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ