ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5998/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Крицькій Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 (повернення заяви про забезпечення доказів) (прийняту суддею Золотарьовою Я.С., повне судове рішення складено 19.11.2020) у справі № 904/5998/20

за позовом Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"

про зобов`язання надання послуг з розподілу природного газу

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви.

17.11.2020 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення доказів, в якій просило суд на підставі статей 110-112 Господарського процесуального кодексу України витребувати у позивача докази щодо обмеження зі сторони відповідача у жовтні-листопаді 2020 газоспоживання позивача до рівня 0 тис. куб. м. на добу.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів того, що йому було обмежене споживання природного газу або зменшувався тиск.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 у справі № 904/5998/20 заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" про забезпечення доказів повернуто без розгляду.

Підставою для повернення стали ті обставини, що із заяви відповідача про забезпечення доказів вбачається, що вона фактично є незгодою відповідача із процесуальним рішенням судді щодо вжитих ухвалою суду від 05.11.2020 заходів забезпечення позову. Також, відповідачем до заяви про забезпечення доказів не додано документ, що підтверджує повноваження Косенко В.С. та не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 у справі № 904/5998/20, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про повернення заяви про забезпечення доказів та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Законом України "Про судовий збір" не передбачена ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів. Суд мав залишити заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із зазначенням необхідної ставки судового збору. Технічний директор Косенко В.С. є членом Правління АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" та має повноваження на підписання документів, що також належним чином не було встановлено судом.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що ст. 111 ГПК України встановлено імперативну норму, якою закріплено обов`язок суду повернути заявнику заяву про забезпечення доказів у випадку подання її без додержання вимог ст. 111 ГПК України, а не залишити її без руху для надання часу заявнику для усунення недоліків. Позивач вважає, що заява про забезпечення доказів є одним з видів запобіжних заходів, а відтак судовий збір за її подання складає 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Суд не повинен був здійснювати пошук інформації про повноваження директора технічного Косенко Віталія Сергійовича, який підписав заяву AT "Дніпропетровськгаз" про забезпечення доказів, і у зв`язку із недоданням відповідачем до заяви про забезпечення доказів документів, які підтверджують повноваження представника відповідача на підписання цієї заяви, в силу імперативних приписів ст. 111 ГПК України зобов`язаний повернути заяву про забезпечення доказів відповідачу.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 у справі № 904/5998/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.01.2021 о 16:00 год.

В судовому засіданні 19.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення доказів, яка підписана комерційним директором Косенко В.С.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 зазначену заяву про забезпечення доказів у справі 904/5998/20 повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 111 ГПК України.

В обґрунтування підстав для повернення суд зазначив, що відповідачем у поданій заяві не наведено обставин, які б свідчили про те, що заявлені до витребування докази (засоби доказування) можуть бути втрачені, їх збирання чи подання стане згодом неможливим або утрудненим. Із заяви вбачається, що вона фактично є незгодою відповідача із процесуальним рішенням судді щодо вжитих ухвалою суду від 05.11.2020 заходів забезпечення позову. Окрім того, відповідачем до заяви про забезпечення доказів не додано документ, що підтверджує повноваження Косенко В.С. та не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Статтею 111 ГПК України встановлено вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 ГПК України заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви (ч. 3 ст. 111 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (ч. 5 ст. 44 ГПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Подана у справі заява про забезпечення доказів підписана комерційним директором Косенко В.С., проте, як вірно встановлено судом першої інстанції до заяви не додано доказів на підтвердження наявності у Косенко В.С. повноважень діяти від імені Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".

Не встановивши на підставі доданих до заяви документів права комерційного директора Косенко В.С. на самопредставництво Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", судом апеляційної інстанції також перевірено наявність таких повноважень у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки статус документів та відомостей, внесених до цього Реєстру, відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Згідно з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), керівником Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, та/або має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, зазначено Вакуленко Івана Євгеновича (згідно Статуту).

Однак відомості про особу, що підписала заяву в Реєстрі відсутні, а тому суд першої інстанції, з урахуванням наявних у нього даних, дійшов висновку, що Косенко В.С. не є особою уповноваженою діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність заяви вимогам ч. 2 ст. 111 ГПК України та повернув подану заяву заявнику.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта, що в Акціонерному товаристві "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" створено колегіальний виконавчий орган, до якого входить і Косенко В.С. Проте, апелянтом не було надано відповідні докази при поданні спірної заяви до суду першої інстанції. У свою чергу, процесуальне законодавство не зобов`язує суд збирати докази щодо наявності у особи, яка підписала заяву про забезпечення доказів, відповідних повноважень. Такий обов`язок щодо доведення наявності у підписанта відповідних повноважень шляхом надання належних доказів покладено саме на заявника, а не на суд.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції, встановивши вказаний недолік, мав залишити заяву без руху. Вказані доводи не узгоджуються з приписами ч. 4 ст. 111 ГПК України, в якій зазначено наслідки подання заяви без додержання вимог статті 111 ГПК України, а саме повернення такої заяви заявнику. При цьому вказана стаття, так само як і інші положення чинного процесуального законодавства не надають суду право залишати заяву про забезпечення доказів без руху, з наданням часу для усунення недоліків.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що повернувши спірну заяву суд порушив принцип змагальності сторін, обмежив право заявника на доступ до правосуддя та не сприяв реалізації прав заявника, передбачених ГПК України.

Право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене, зокрема, певними вимогами, які викладені у процесуальному законодавстві, дотримання яких сторонами і сприяє змагальності сторін.

Повернення вказаної заяви не позбавляє заявника права на її повторну подачу із дотриманням вимог до заяви, зазначених у ст. 111 ГПК України.

Відносно посилання суду першої інстанції на відсутність доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів колегія суддів зазначає, що вказані обставини не могли бути підставою для повернення заяви.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, Законом України "Про судовий збір" визначено ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів відповідно при зверненні до суду загальної юрисдикції (підпункт 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір") та до адміністративного суду (підпункт 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Водночас, пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоби право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати зрозумілу та реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (рішення у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року (див., mutatismutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Bellet v. France", заява № 23805/94, 4 December 1995, § 36).

Враховуючи наведені норми права та практику Європейського Суду з прав людини, в даному випадку виникла юридична колізія, яку суд має тлумачити на користь особи, що звернулася з заявою про забезпечення доказів. Застосування аналогії закону призведе до порушення принципу правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права.

Також не могли слугувати підставою для повернення заяви висновки суду щодо не наведення заявником обставин, які свідчать про те, що заявлені до витребування докази можуть бути втрачені, їх збирання чи подання стане згодом неможливим або утрудненим. Оскільки таким чином суд розглядає заяву по суті, тоді як судом вирішувалось питання про повернення заяви без розгляду.

Однак, з урахуванням ненадання заявником до суду першої інстанції доказів в підтвердження повноважень підписанта заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про повернення спірної заяви, не зважаючи на вказані порушення норм матеріального права.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення про повернення заяви про забезпечення доказів, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 у справі № 904/5998/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 у справі № 904/5998/20 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.01.2021

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко