РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2021Справа № 910/17582/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лаврова В.О. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

до Державного підприємства «Завод 410 ЦА»

про стягнення 1183761,40 грн

за участі представників:

від позивача - Севрук В.О. (уповноважений представник);

від відповідача - Половінкін О.В. (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Завод 410 ЦА» про стягнення 1183761,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, за Договором поставки №УЗ-2017-621/2 від 09.03.2017, в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару за Державним підприємством «Завод 410 ЦА» утворилась заборгованість в розмірі 922421,06 грн.

Також, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 66675,55 грн 3% річних та 194664,79 грн інфляційних втрат.

Окрім того, разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування у Територіального управління державного бюро розслідувань у м. Києві та Державного підприємства «Завод 410 ЦА» доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2020 частково задоволено заявлене позивачем клопотання про витребування доказів та зобов'язано Державне підприємство «Завод 410 ЦА» подати суду належним чином завірені відповідні документи.

17.02.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/17582/19 у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 28.01.2020 суд повторно зобов'язав Державне підприємство «Завод 410 ЦА» подати суду належним чином завірені копії відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 повторно зобов'язано Державне підприємство «Завод 410 ЦА» подати суду належним чином завірені копії відповідних документів.

17.07.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки подані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, первинні облікові документи, що фіксують факт поставки товару не є належними та допустими доказами, у зв'язку з вищезазначеним просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що надані копії видаткових накладних не підписані зі сторони відповідача, крім того містять номер договору, відмінний від того, заборгованість за яким стягує позивач.

Окрім того, щодо не подання до суду копій документів відповідач зазначив, що ухвалою слідчого судді відділу ГУ України у м. Києві та Київській області здійснено вилучення всіх оригіналів документів щодо взаємовідносин позивача та відповідача за період з 2014 по 2017, зокрема, стосовно Договору №УЗ-2017-621/2, у зв'язку з чим, відповідач не має можливості подати витребовувані судом документи.

17.07.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну в якій зазначив, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки посилання відповідача на відсутність належних і допустимих доказів виконання договору є помилковим.

28.08.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому зазначив, що у рамках кримінального провадження було вилучено спірний договір та первинні облікові документи, якими підтверджується позовні вимоги позивача. Оскільки, документи, які були вилучені в рамках кримінального провадження були повернуті позивачу у липні 2020 останній просив долучити відповідні документи до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказав, що внаслідок технічної помилки у видаткових накладних зазначено інший номер договору, проте договорів з таким номером позивачем не укладалось. Також, товар, зазначений у видаткових накладних повністю співпадає з специфікаціями, підписаними сторонами у відповідності до положень договору. Окрім того, позивач зазначив, що детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу буде подано у визначений законом строк.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог позивача та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також зазначив, що відповідач не має інформації щодо укладених договорів з номером, зазначеним у видаткових накладних.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.03.2017 між Державним підприємством «Завод 410 ЦА» (відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (позивач, постачальник) було укладено Договір поставки №УЗ-2017-621/2, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується поставити покупцю радіоелектронне обладнання, (далі товари), а покупець прийняти і оплатити (пункт 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування товарів будуть вказані в кожній специфікації окремо (код ДК-016-2010-30.30.5 «частини повітряних і космічних літальних апаратів, інші» ДК 021-2015-34731000-0 «частини повітряних літальних апаратів»).

Згідно з п. 1.3 договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим договором, передбачені в специфікаціях, що є невід'ємними частинами договору.

Пунктом 3.1. договору визначено, що загальна ціна договору становить: сума по специфікації №1 становить 437461,55 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди до цього договору.

Згідно з п. 4.1. договору розрахунки проводяться наступним чином:

- покупець направляє постачальнику (факсимільним зв'язком або електронною поштою) заявку на поставку партії товару в рамках специфікацій, які є невід'ємними додатками до даного договору;

- постачальник передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції;

- покупець згідно рахунку в рамках специфікації № 1 (Додаток № 1) проводить платіж у розмірі 100% протягом 10-ти банківських днів після проходження вхідного контролю ВТК у ДП «Завод 410 ЦА».

Пунктами 4.2., 4.3. договору визначено, що форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі. Днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п.п. 5.1. - 5.3. договору передбачено, що строк поставки партії товару буде вказано в кожній специфікації окремо. Місце поставки (передачі) товару: 03151, м. Київ-151, Повітрофлотський пр-т 94 ДП «Завод 410 ЦА». Поставка товарів здійснюється на умовах СРТ, згідно з INCOTERMS 2010.

За умовами п. 5.4. договору поставка товарів здійснюється окремими партіями згідно з заявкою покупця, переданою факсимільним зв'язком, або електронною поштою у рамках специфікацій, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 5.6. договору право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходять від постачальника до покупця в момент передачі товару на склад покупця з підписанням відповідних товаросупровідних документів.

У п.п. 6.1.1. та 6.1.2. договору визначено, що покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари. Приймати поставлені товари, згідно з умовами цього договору.

Пунктом 6.4.1. договору передбачено, що постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 10.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2017.

Згідно з п. 11.1. договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У Додатках до договору №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 сторони погодили специфікації №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 від 09.03.2017 в яких сторони вказано найменування, кількість, вартість та строк поставки товару.

Додатковою угодою №1 до договору від 30.03.2017 сторони погодили п. 3.1. викласти в наступній редакції: ціна договору визначається специфікаціями №1,2,3 та складає 956069,43 грн разом з ПДВ. Додаткова угода №1 та специфікація №2,3 (додаток №2,3) набирають чинності з моменту її підписання сторонами та вважаються невід'ємними частинами договору №№УЗ-2017-621/2 від 09.03.2017.

Додатковою угодою №2 до договору від 22.05.2017 сторони погодили п. 3.1. викласти в наступній редакції: ціна договору визначається специфікаціями №1,2,3,4,5,6 та складає 1879505,42 грн разом з ПДВ. Додаткова угода №2 та специфікація №4,5,6 (додаток №4,5,6) набирають чинності з моменту її підписання сторонами та вважаються невід'ємними частинами договору №№УЗ-2017-621/2 від 09.03.2017.

Додатковою угодою №3 до договору сторони погодили п. 3.1. викласти в наступній редакції: ціна договору визначається специфікаціями №1,2,3,4,5,6,7 та складає 2063875,51 грн разом з ПДВ. Додаткова угода №3 та специфікація №7 (додаток №7) набирають чинності з моменту її підписання сторонами та вважаються невід'ємними частинами договору №№УЗ-2017-621/2 від 09.03.2017.

Додатковою угодою №4 до договору від 01.06.2017 сторони погодили п. 3.1. викласти в наступній редакції: ціна договору визначається специфікаціями №1,2,3,4,5,6 ,8,9,10 та складає 2569937,42 грн разом з ПДВ. Пункт 5.2. викласти в наступній редакції: місце поставки (передачі товарів: 01135, м. Київ, пров. В'ячеслава Чорновола, 54а «НОВА ПОШТА» відділення №9. Додаткова угода №4 та специфікація №8,9,10 (додаток №8,9,10) набирають чинності з моменту її підписання сторонами та вважаються невід'ємними частинами договору №№УЗ-2017-621/2 від 09.03.2017.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ним було виставлено відповідачу рахунки-фактури №СФ-0000672 від 13.03.2017 на суму 64603,12 грн , №СФ-0000704 від 15.03.2017 на суму 133935,94 грн, №СФ-0000747 від 21.03.2017 на суму 49027,87 грн, №СФ -0000881 від 04.04.2017 на суму 11801,77 грн, №СФ-0001100 від 04.05.2017 на суму 26326,73 грн, №СФ-0001222 від 24.05.2017 на суму 26163,14 грн, №СФ-0001419 від 13.06.2017 на суму 32557,75 грн, №СФ-0001486 від 21.06.2017 на суму 76215,16 грн, №СФ-0001501 від 22.06.2017 на суму 35774,20 грн, №СФ-0001520 від 26.06.2017 на суму 155523,38 грн, №СФ-0001544 від 30.06.2017 на суму 19199,60 грн, №СФ-0001556 від 03.07.2017 на суму 32276,03 грн, №СФ-0000918 від 06.04.2017 на суму 51348,23 грн, №СФ-0001646 від 12.07.2017 на суму 109542,88 грн, №СФ-0001742 від 24.07.2017 на суму 38279,95 грн, №СФ-0001889 від 08.08.2017 на суму 11627,15 грн, №СФ-0001527 від 26.06.2017 на суму 48218,17 грн, що в сукупності складає 922421,06 грн.

Окрім того, на підтвердження факту отримання відповідачем визначеного у специфікаціях товару, позивач посилається на видаткові накладні №РН-0000692 від 30.03.2017, №РН-0000739 від 15.03.2017, №РН-0000827 від 21.03.2017, №РН-0001078 від 04.04.2017, №РН-0001594 від 31.05.2017, №РН-0001525 від 24.05.2017, №РН-0002054 від 04.07.2017, №РН-0002905 від 11.09.2017, №РН-0002904 від 11.09.2017, №РН-0002907 від 11.09.2017, №РН-0002908 від 11.09.2017, №РН-0002906 від 11.09.2017, №РН-0001128 від 06.04.2017, №РН-0002903 від 11.09.2017, №РН-0002734 від 13.08.2017, №РН-0002480 від 08.08.2017, №РН-0000467 від 14.03.2018, які підписані представниками сторін без будь-яких зауважень щодо кількості, якості чи строку поставки.

Проте, як зазначає позивач відповідачем у визначений договором строк не було здійснено оплату за отриманий товар, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 922421,06 грн.

У зв'язку з вищезазначеними обставинами позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки проводяться наступним чином: покупець направляє постачальнику (факсимільним зв'язком або електронною поштою) заявку на поставку партії товару в рамках специфікацій, які є невід'ємними додатками до даного договору; постачальник передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції; покупець згідно рахунку в рамках специфікації № 1 (Додаток № 1) проводить платіж у розмірі 100% протягом 10-ти банківських днів після проходження вхідного контролю ВТК у ДП «Завод 410 ЦА».

Факт здійснення господарських операцій з поставки товару підтверджується долученими до матеріалів справи вищезазначеними рахунками-фактури та видатковими накладними.

Щодо заперечень відповідача стосовно відсутності первинних господарських документів, якими підтверджується здійснення господарських операцій, суд зазначає, що рух товарів від позивача відповідачу підтверджується копіями вищезазначених видаткових накладних, підписаних представниками обох сторін.

Окрім того, долученими до матеріалів справи копіями експрес-накладними №5343, №6970, №7526, №1306, №2794, №7938, №1422, №5343, №1360, №2354, №0499, №5343, №3245, №1548, №2268, №8032, №8197 підтверджується факт надання послуг позивачу з транспортування товару відповідачу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем було зареєстровано відповідні податкові накладні.

Щодо заперечень відповідача стосовного того, що поставлений товар не пройшов вхідний контроль ВТК відповідача, суд зазначає, наявні в матеріалах справах видаткові накладні не містять жодних зауважень щодо кількості, якості чи асортименту поставленого товару. Окрім того, відповідно до п. 5.8. договору, у разі виявлення невідповідності асортименту та/або кількості, та/або якості продукції при прийманні, постачальник в погоджені терміни, але не пізніше 20 календарних днів, робить за свій рахунок постачання недопоставленої або заміну невідповідної асортименту, неякісної продукції, проте матеріали справи не містять жодних доказів направлення відповідачем відповідних претензій позивачу. Разом з тим, у договорі сторони не погоджували складання окремих актів проходження продукцією контролю ВТК та надання вказаних документів.

У зв'язку з вищезазначеним, оцінивши вказані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт передачі товару відповідачу загальною вартістю 922421,06 грн, в свою чергу відповідачем не подано до суду жодних доказів, які підтверджують оплату за отриманий товар, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, щодо позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо посилання у видаткових накладних на неправильний номер договору судом відхиляються, оскільки сторонами не надано суду доказів існування такого договору.

Стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 66675,55 грн та інфляційних втрат в розмірі 194664,79 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Згідно п.1 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши поданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем невірно визначено період нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат за наступними видатковими накладними: №РН-0001594 від 31.05.2017, №РН-0002054 від 04.07.2017, №РН-0002734 від 13.08.2017, №РН-0002903 від 11.09.2017, №РН-0002904 від 11.09.2017, №РН-0002905 від 11.09.2017, №РН-0002906 від 11.09.2017, №РН-0002907 від 11.09.2017, РН-0002908 від 11.09.2017, №РН-0000467 від 14.03.2018.

Здійснивши власний розрахунок трьох відсотків річних, який відповідає вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 59653,25 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, який відповідає вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 183565,43 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 94; ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-А; ідентифікаційний код 24510970) 922421 (дев'ятсот двадцять дві тисячі чотириста двадцять одна) грн 06 коп. заборгованості, 59653 (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят три) грн 25 коп. 3% річних, 183565 (сто вісімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят шість) грн 43 коп. інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 17484 (сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн 59 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 28.01.2021.

Суддя Я.В. Маринченко