ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 Справа № 904/1039/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Кузнецової І.Л.,

суддів Орєшкіної Е.В., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/1039/20 (суддя Новікова Р.Г., повне рішення складено 18.09.2020)

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м. Дніпро

про стягнення штрафу в розмірі 229 108 034 грн 99 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/1039/20 Акціонерному товариству комерційному банку (далі АТ КБ) "Приватбанк" відмовлено в задоволенні позову про стягнення з Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю (далі НВ ТОВ) "Океанмаш" штрафу в розмірі 30 процентів від вартості предмета застави, які дорівнюють 229 108 034 грн 99 коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд, з посиланням на положення ст. 48 Господарського процесуального кодексу України залишив без розгляду клопотання позивача про збільшення позовних вимог та заміну неналежного відповідача і виходив з того, що за результатами проведених 10.04.2019 загальних зборів учасників ТОВ "Приватофис" відбулося збільшення статутного капіталу товариства за рахунок вкладу учасника ТОВ "Люкс-офіс", а також з відсутності порушення заставодавцем вимог пп. 18.2 п. 18 договору застави корпоративних прав №09/01/К/DZ від 28.03.2016, оскільки зміна розміру частки пов`язана з вступом нового учасника та внесенням ним вкладу до статутного капіталу товариства, відчуження або розпорядження частками ТОВ "Приватофис" не відбулося;

- не погодившись з прийнятим рішенням, АТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на невідповідність висновків, викладених в рішенні, неправильне застосування господарським судом норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права просить поновити товариству строк на звернення до суду із клопотанням про заміну відповідача у справі на співвідповідачів, замінити первісного відповідача НВ ТОВ "Океанмаш" на належних співвідповідачів, якими є ТОВ "Тайлон", ТОВ "Зернопоставка-М", ТОВ "Канделла", ТОВ "ОПФ", ТОВ "Елара", ТОВ "Комунальне обслуговування домів", поновити позивачу строк на звернення до суду з клопотанням про збільшення розміру позовних вимог у справі, здійснювати апеляційний перегляд з врахуванням позовних вимог про стягнення з кожного з перелічених вище співвідповідачів штрафу в розмірі 30 процентів від вартості предмета застави, які дорівнюють 229 108 034 грн 99 коп., рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, позовні вимоги задовольнити та стягнути з кожного зі співвідповідачів вказану вище суму штрафу;

- у поданій скарзі йдеться про те, що:

відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" корпоративні права складають сукупність майнових та немайнових прав учасників товариства; наявність у складі корпоративних прав майнових прав вказує на приналежність корпоративних прав до правової категорії майно; учасник товариства наділений корпоративними правами (майном) прямо пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства;

голосуючи по питаннях щодо зміни складу учасників ТОВ "Приватофис", щодо збільшення статутного капіталу товариства та перерозподіл часток учасників у статутному капіталі, заставодавці за договором застави корпоративних прав №09/01/К/DZ від 28.03.2016, присутні на зборах, а саме: ТОВ "Тайлон", ТОВ "Зернопоставка-М", ТОВ "Канделла", ТОВ "ОПФ", ТОВ "Елара", ТОВ "Комунальне обслуговування домів" змінили приналежність предмета застави 100 процентів корпоративних прав у товаристві, водночас, відповідна зміна була наслідком вольової поведінки власників відповідного майна, у зв`язку з чим, дії цих власників відповідають розпорядженню майном як складової права власності;

вчинення такого розпорядження без отримання письмової згоди заставодержателя свідчить про порушенням заставодавцем пп. 18.2 п. 18 договору застави та наявність підстав для застосування штрафу відповідно до п. 19 договору;

господарський суд, за наслідками невірного тлумачення норм матеріального права, помилково ототожнив розмір внесків заставодавців за договором застави з їх обсягом корпоративних прав та предметом застави;

доводи господарського суду стосовно повернення клопотання позивача про заміну відповідача у справі у зв`язку з ненаправленням копій цього клопотання на адреси співвідповідачів згідно зі ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а також стосовно повернення клопотання позивача про збільшення позовних вимог внаслідок недоплати ним судового збору є надуманими, оскільки чинне процесуальне законодавство не містить вимог по надсиланню копій заяв про заміну відповідача особам, яких учасник справи просить залучити, а у випадку подання позову одним позивачем до кількох відповідачів судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову відповідно до правил ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір";

повернення господарським судом клопотань позивача про повернення до підготовчого засідання з метою заміни первісного відповідача та стягнення з кожного зі співвідповідачів суми штрафу, про поновлення строку на подання вказаних клопотань не відповідає положенням ст.ст. 48, 73, 177 Господарського процесуального кодексу України, оскільки на дату подачі позову позивач не знав та не міг знати складу осіб заставодавців безпосередньо відповідальних за порушення його прав, позивач не був зобов`язаний подавати клопотання про відновлення будь-яких строків судом тому, що чинне законодавство пов`язує можливість заміни відповідача на стадії розгляду справи по суті не з необхідністю відновлення строку на вчинення процесуальної дії, а з обґрунтуванням позивачем того, що він не знав та не міг знати до подання позову про підставу залучення такого співвідповідача;

- скаржником заявлені клопотання про:

поновлення строку для подання та долучення до матеріалів справи копії науково-правового висновку №128-01-1768 від 18.11.2020, виданого Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого і здійснення подальшого розгляду справи з урахуванням останнього;

заміну первісного відповідача НВ ТОВ "Океанмаш" на належних співвідповідачів, якими є ТОВ "Тайлон", ТОВ "Зернопоставка-М", ТОВ "Канделла", ТОВ "ОПФ", ТОВ "Елара", ТОВ "Комунальне обслуговування домів" та здійснення подальшого розгляду справи із солідарними вимогами щодо стягнення з них штрафу в розмірі 30 процентів від вартості предмета застави в сумі 229 108 034 грн 99 коп.;

збільшення позовних вимог та здійснення апеляційного перегляду справи з урахуванням вимог про стягнення з перелічених вище співвідповідачів по 229 108 034 грн 99 коп. штрафу;

- відповідач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правильне відхилення господарським судом клопотань позивача про заміну відповідача та збільшення позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі збільшення розміру позовних вимог або пред`явлення нових вимог, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою, згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивачі та відповідачі, отже до заяви позивача про заміну відповідача та збільшення позовних вимог мали бути подані докази направлення такої заяви на адресу юридичних осіб (належних відповідачів), до яких позивач пред`являє позовні вимоги, на те, що на час подання позовної заяви позивач знав про підстави залучення співвідповідачів, на те, що норми Господарського процесуального кодексу України не надають суду апеляційної інстанції повноважень по залученню нових учасників процесу, тим більше повної заміни відповідачів у справі, на те, що відповідач не порушував пп. 18.2 договору застави, оскільки своїми діями не здійснював відчуження та розпорядження предметом застави, на те, що відповідач не брав участі у загальних зборах щодо збільшення статутного капіталу ТОВ "Приватофис" та перерозподілі часток учасників, порушення договору не відбулося взагалі, оскільки відчуження часток ТОВ "Приватофис" не було здійснено, на те, що, в даному випадку, відсутні чотири умови господарсько-правової відповідальності з огляду на відсутність господарського правопорушення, на те, що з урахуванням положень ст. 12 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених в національній валюті, розмір частки додатково може визначатися у відсотках та повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу, а також на те, що зміна відсоткового значення часток учасників ТОВ "Приватофис" змінилася лише тому, що змінився саме статутний капітал товариства;

- представник третьої особи в судові засідання 22.12.2020 та 14.01.2021 не з`явився, доводи, викладені третьою особою у відзиві на апеляційну скаргу є ідентичними доводам відповідача, наведеним вище.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, у тому числі в судовому засіданні 03.12.2020, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а мотивувальну частину оскаржуваного рішення слід змінити з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2016 НВ ТОВ "Океанмаш", ТОВ "Тайлон", ТОВ "Ел Ті Груп", ТОВ "Агенція Новий світ", ТОВ "Фрілайн", ТОВ "Зернопоставка М", ТОВ "Канделла", ТОВ "ОПФ", ТОВ "Елара", ТОВ "Комунальне обслуговування домів" (заставодавцями) та ПАТ КБ "Приватбанк" (заставодержателем) укладено договір застави корпоративних прав №09/01/К/DZ, предметом якого є надання заставодавцями в заставу корпоративних прав, опис яких зазначений в п. 6 договору, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Приватофис" (позичальником) перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених заставою та (або) невиконання заставодавцями зобов`язань за цим договором одержати задоволення за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) заставодавця.

В пп. 2.1 2.21 п. 2 договору наведені реквізити кредитних договорів, перелік та розмір зобов`язань позичальника, що забезпечується за цим договором.

Згідно з п. 6 договору в забезпечення виконання позичальником за кредитним договором та заставодавцем зобов`язань за цим договором, заставодавець надав в заставу корпоративні права ТОВ "Приватофис" заставодержателю, перелік яких наведений у таблиці №1, належні їм на праві власності, що підтверджується Статутом ТОВ "Приватофис", затвердженим загальними зборами учасників ТОВ "Приватофис" (протокол №18/03-16 від 18.03.2016). Застава за цим договором поширюється на будь-яке відшкодування, отримане заставодавцями внаслідок вилучення предмету застави.

В таблиці №1, включеної до тексту договору, містяться відомості щодо часток у статутному фонді, розміру внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис", заставної вартості частки згідно з оцінкою заставодавців:

- НВ ТОВ Океанмаш: частка у статутному фонді 24,98571%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ Приватофис 58 266,67 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 190 814 217,35 грн;

- ТОВ "Тайлон": частка у статутному фонді 24,99%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 58 276,67 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 190 846 979,80 грн;

- ТОВ "Ел Ті Груп": частка у статутному фонді 5,710407%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 133 16,67 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 43 610 001,17 грн;

- ТОВ "Агенція Новий світ": частка у статутному фонді 8,567753%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 19 980 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 65 431 363,89 грн;

- ТОВ "Фрілайн": частка у статутному фонді 0,042882%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 100 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 327 487 грн;

- ТОВ "Зернопоставка М": частка у статутному фонді 9,424528%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 21 978 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 71 974 497,99 грн;

- ТОВ "Канделла": частка у статутному фонді 9,424528%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 21 978 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 71 974 497,99 грн;

- ТОВ "ОПФ": частка у статутному фонді 8,286445%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 19 323,99 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 63 283 033,27 грн;

- ТОВ "Елара": частка у статутному фонді 4,283877%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 9 990 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 32 715 635,76 грн;

- ТОВ "Комунальне обслуговування домів": частка у статутному фонді 4,283877%, розмір внеску до статутного фонду ТОВ "Приватофис" 9 990 грн, заставна вартість частки згідно з оцінкою 32 715 685,76 грн.

П. 7 договору передбачено, що корпоративні права (право на одержання прибутку, участі в загальних зборах господарського товариства і інші права, що не пов`язані з відчуженням частки в статутному фонді), на період дії кредитного договору та цього договору заставодержателю не передаються.

В п. 8 договору сторони визначили, що загальна вартість предмету застави складає суму 763 693 449 грн 98 коп..

Згідно з п. 12 договору з моменту набрання чинності цього договору заставодавець має право відчужувати або іншим чином розпоряджатися предметом заставитільки за письмовою згодою заставодержателя. Наступні передачі в заставу корпоративних прав позичальника, зазначених в п. 6 цього договору, в період дії цього договору та всіх договорів про внесення змін до нього, забороняються.

Відповідно до пп. 18.2 п. 18 договору заставодавець зобов`язується не передавати предмет застави у заставу іншим особам, або в наступну заставу, у спільну діяльність, не здійснювати його відчуження або розпорядження без письмової згоди заставодержателя.

П. 19 договору передбачено, що у разі порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених пп. 18.2 пункту 18 цього договору, він сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 30 процентів від вартості предмету застави, яка зазначена в п. 8 цього договору.

П. 27 договору встановлено термін договору до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та всіма договорами про внесення змін до нього.

Матеріали справи свідчать також про те, що 10.04.2019 проведені збори учасників ТОВ "Приватофис", в яких брали участь ТОВ "Тайлон", ТОВ "Зернопоставка-М", ТОВ "Канделла", ТОВ "ОПФ", ТОВ "Елара", ТОВ "Комунальне обслуговування домів" та запрошене ТОВ "Люкс-офіс".

За наслідками проведення зборів присутніми учасниками ТОВ "Приватофис" прийнято рішення, оформлене протоколом №10/04/2019 від 10.04.2019.

Згідно з вказаним рішенням:

- до складу учасників включено ТОВ "Люкс-офіс";

- затверджений новий склад учасників товариства: НВ ТОВ "Океанмаш", ТОВ "Тайлон", ТОВ "Ел Ті Груп", ТОВ "Агенція Новий світ", ТОВ "Фрілайн", ТОВ "Зернопоставка М", ТОВ "Канделла", ТОВ "ОПФ", ТОВ "Елара", ТОВ "Комунальне обслуговування домів", ТОВ "Люкс-офіс";

- визначена грошова оцінка вкладу (майнових прав) ТОВ "Люкс-офіс" до статутного капіталу ТОВ "Приватофис" в сумі 20 000 000 грн;

- збільшений статутний капітал ТОВ "Приватофис" з 233 200 грн до 20 233 200 грн за рахунок вкладу учасника товариства ТОВ "Люкс-офіс" в сумі 20 000 000 грн;

- затверджений статутний капітал ТОВ "Приватофис" в сумі 20 233 200 грн та розподілений між його учасниками наступним чином:

НВ ТОВ "Океанмаш" частка вартістю 58 266,67 грн, відсоток у статутному капіталі 0,2880%;

ТОВ "Тайлон" частка вартістю 58 276,67 грн, відсоток у статутному капіталі 0,2880%;

ТОВ "Ел Ті Груп" частка вартістю 13 316,67 грн, відсоток у статутному капіталі 0,0658%;

ТОВ "Агенція Новий світ" частка вартістю 19 980 грн, відсоток у статутному капіталі 0,0988%;

ТОВ "Фрілайн" частка вартістю 100 грн, відсоток у статутному капіталі 0,0005%;

ТОВ "Зернопоставка М" частка вартістю 21 978 грн, відсоток у статутному капіталі 0,1086%;

ТОВ "Канделла" частка вартістю 21 978 грн, відсоток у статутному капіталі 0,1086%;

ТОВ "ОПФ" частка вартістю 19 323,99 грн, відсоток у статутному капіталі 0,0955%;

ТОВ "Елара" частка вартістю 9 990 грн, відсоток у статутному капіталі 0,0494%;

ТОВ "Комунальне обслуговування домів" частка вартістю 9 990 грн, відсоток у статутному капіталі 0,0494%;

ТОВ "Люкс-офіс" частка вартістю 20 000 000 грн, відсоток у статутному капіталі 98,8474%.

Посилаючись на інформацію, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якою 12.04.2019 проведено реєстраційну дію №2057275 стосовно зміни статутного капіталу, зміни складу та відомостей про засновників, а також на обставини щодо перерозподілу часток ТОВ "Приватофис", порушення заставодавцями за договором застави №09/01/К/DZ від 28.03.2016 умов, узгоджених сторонами в п.п. 18.2 цього договору АТ КБ "Приватбанк" звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з НВ ТОВ "Океанмаш" штрафу в розмірі 30 процентів від вартості предмета застави в сумі 229 108 034 грн 99 коп..

Як правові підстави для звернення з позовом банком визначені положення ст. 50 Закону України "Про заставу", ст.ст. 317, 525, 526, 586 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 217, 231 Господарського кодексу України.

При відмові в задоволенні позову господарський суд, застосовуючи положення ст. 167 Господарського кодексу України та аналізуючи умови п. 7 договору застави, виходив з відсутності порушення заставодавцем вимог пп. 18.2 п. 18 цього договору, оскільки зміна розміру частки пов`язана з вступом нового учасника та внесенням ним вкладу до статутного капіталу товариства, відчуження або розпорядження частками ТОВ "Приватофис" не відбулося.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками господарського суду тому, що вважає ці висновки зробленими без ґрунтовного дослідження обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Абз. 6 ст. 50 Закону передбачено, що при заставі прав, якщо інше не передбачено договором, заставодавець зобов`язаний надавати заставодержателю відомості про зміни, які сталися в заставленому праві, про його порушення з боку третіх осіб та про домагання третіх осіб на це право.

За приписами ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають такі права: брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; брати участь у розподілі прибутку товариства; отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

Ч. 8 ст. 24 названого Закону встановлено, що вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

Отже, учасник товариства наділений корпоративними правами прямо пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства.

У даному випадку, при укладенні спірного договору застави в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Приватофис" по кредитних договорах, сторони (заставодержатель та заставодавці) визначили його предмет як корпоративні права, розмір яких окремо по кожному з учасників товариства узгоджено в п. 6 цього договору.

При цьому загальний обсяг корпоративних прав, переданих в заставу дорівнював 100 процентам часток участі у ТОВ "Приватофис".

За наслідками прийняття до складу учасників ТОВ "Приватофис" нового учасника, яким є ТОВ "Люкс-офіс", розмір часток заставодавців за договором застави зменшено шляхом пропорційного виникнення відповідного права у такого учасника, що, в свою чергу, призвело і до зменшення загального обсягу корпоративних прав, переданих у заставу.

Тобто, фактично в процесі загальних зборів учасників ТОВ "Приватофис", рішення яких оформлено протоколом №10/04/2019 від 10.04.2019 здійснено перерозподіл часток учасників в статутному капіталі товариства.

Такі дії учасників відповідають розпорядженню предметом застави.

Вчинення відповідного розпорядження без отримання письмової згоди заставодержателя свідчить про порушення заставодавцями пп. 18.2 п. 18 договору застави та є підставою для притягнення заставодавця до відповідальності у вигляді сплати ним штрафу в розмірі 30 процентів від вартості предмета застави.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд наведеного не врахував та неправильно визнав відсутніми підстави для застосування до заставодавця штрафних санкцій у зв`язку із пов`язаністю зміни розміру частки з вступом нового учасника та внесенням ним вкладу до статутного капіталу товариства, залишивши поза увагою обставини щодо здійснення перерозподілу часток заставодавців, а також помилково ототожнив розмір їх внесків з обсягом корпоративних прав та предметом застави.

Визначальним для застосування штрафних санкцій по даній справі є зменшення обсягу корпоративних прав учасників ТОВ "Приватофис", які є предметом застави.

Одночасно слід зазначити, що НВ ТОВ "Океанмаш" не є тією особою, яка повинна відповідати за даним позовом, оскільки вказане товариство не приймало участі в загальних зборах учасників ТОВ "Приватофис", які відбулися 10.04.2019 та за наслідками яких було здійснено перерозподіл часток учасників товариства, попередньо переданих в заставу.

З огляду на викладене в позові до НВ ТОВ "Океанмаш" слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 277 Кодексу підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини.

З огляду на положення наведених норм, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати передбачені ст. 277 Кодексу положення та змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що залишення господарським судом без розгляду клопотання позивача про збільшення позовних вимог з посиланням на недоплату судового збору є необґрунтованими.

Так, відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи загальну суму заявлених у клопотанні позовних вимог, судовий збір мав обчислюватися в розмірі 350 процентів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідна сума судового збору сплачена позивачем при зверненні з позовом.

Закон України "Про судовий збір" не містить положень щодо обчислення та сплати судового збору з кожної позовної вимоги майнового характеру окремо.

Між тим, реалізація позивачем права на збільшення позовних вимог має бути проведена, у даному випадку, одночасно з заміною первісного відповідача належними співвідповідачами.

Звертаючись з клопотанням про заміну первісного відповідача, позивач не надав доказів направлення копій клопотання на адресу співвідповідачів.

Колегія суддів погоджується з тим, що вказане клопотання залишено господарським судом без розгляду внаслідок ненадання позивачем доказів такого направлення.

У цьому зв`язку посилання позивача на те, що ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України відповідні вимоги не передбачені колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки вказаною нормою встановлений перелік документів, які додаються до позовної заяви. З метою повного та всебічного розгляду клопотання позивач мав направити копії клопотання на адреси співвідповідачів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 підготовче засідання по справі закрито, до розгляду по суті справу призначено в судовому засіданні на 08.09.2020 о 15 год. 00 хв..

22.08.2020 позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про поновлення строку для подачі клопотання про заміну відповідача та збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Щодо досліджуваної справи, то реєстраційна справа, з якої позивач "дізнався про подання позову до неналежного відповідача" отримана господарським судом 13.07.2020, тобто до закінчення підготовчого засідання.

Посилання позивача на те, що до подання позову він не знав та не міг знати про підставу заміни відповідача (ч. 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України) є безпідставними, станом на момент первісного звернення з клопотаннями про збільшення позовних вимог та заміну відповідача (17.08.2020) відповідні обставини були відомі позивачу.

Таким чином, причини пропуску строку для повторного звернення з вказаними клопотаннями не являються поважними.

Клопотання позивача про розгляд справи апеляційним судом з урахуванням науково-правового висновку від 18.11.2020 задоволенню не підлягає тому, що рішення господарського суду переглядається в апеляційному порядку виключно станом на момент його прийняття.

Підстави для задоволення клопотання щодо поновлення строків на звернення з клопотаннями про збільшення позовних вимог та заміну відповідача та щодо розгляду апеляційної скарги з урахуванням цих клопотань також відсутні, оскільки відповідні повноваження суду апеляційної інстанції Господарського процесуального кодексу України не передбачені.

Заперечення відповідача та третьої особи не спростовують вищевикладених висновків.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/1039/20 залишити без задоволення;

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/1039/20 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції постанови суду апеляційної інстанції;

- в іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 у справі №904/1039/20 залишити без змін;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 27.01.2021

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус