ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 січня 2021 року м.Тернопіль Справа № 921/492/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув матеріали справи

за позовом: Тернопільської міської радим., Тернопіль

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГПРЕСА, м.Тернопіль

відповідача-2: Управління агропромислового комплексу, економічного розвитку з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації, м.Підгайці Тернопільської області

про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності, закриття розділу Державного реєстру речових прав,

за участю представників:

позивача: Ахтемейчук Н.М., головний юрисконсульт відділу правової експертизи проектів документів управління правового забезпечення, довіреність №1775/01 від 02.09.2019 розпорядження №124-К від 20.03.2019;

відповідач: не з`явився;

третя особа: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судових засідань.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Тернопільська міська рада, м.Тернопіль звернулася 22.07.2020 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№568) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГПРЕСА, м.Тернопіль та Управління агропромислового комплексу, економічного розвитку з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації, м.Підгайці Тернопільської області, про: 1) скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №30738689 від 13.03.2019 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю Торгпреса на торгове приміщення, площею 4,8кв.м, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова,9в; 2) припинення права власності ТОВ Торгпреса на спірне торгове приміщення та 3) закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №101 щодо спірного приміщення.

В обґрунтування позову зазначено про те, що в березні 2019 року державним реєстратором Управління агропромислового економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації Гречкосій Г.В. було прийнято рішення, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на торгове приміщення, під літ. «А», площею 4,8м2, що знаходиться за адресою: вул.Живова, 9в, м.Тернопіль, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгпреса». Позивач вважає, що даний запис про право власності вчинено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995 (чинних на момент укладення договору купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом від 16.01.1996), зазначивши, що фактично право власності зареєстровано на кіоск, тобто тимчасову споруду; даному об`єкту не присвоювався адресний номер; такими діями по реєстрації речових прав порушуються також права територіальної громади міста в особі Тернопільської міської ради на землю, оскільки у зв`язку із набуттям у власність спірного торгового приміщення за адресою: вул.Живова, 9в, м.Тернопіль, відповідач-1 зможе його відчужити, що в свою чергу породить у нового власника право вимагати отримання земельної ділянки комунальної власності для обслуговування об`єкту.

Додатково Тернопільською міською радою зазначено, що: 1) торгове приміщення, площею 4,8м2 є тимчасовою спорудою, про що свідчить наявність укладеного з ТОВ «Торгпреса» договору оренди земельної ділянки, площею 0,00054га за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова (кадастровий номер :12:017:0025) від 26.08.2015. Підставою укладення договору вказано рішення Тернопільської міської ради № 6/60/250 від 30.06.2015 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості», площею 0,00054 га для обслуговування кіоску по реалізації друкованої продукції; 2) Відповідачем виготовлено та видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди (реєстраційний номер 49/16), виданий 04.07.2016, який був чинний до 26.06.2020; 3) адресний номер даному об`єкту не присвоювався у відповідності до Положення про управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, затвердженого рішенням міської ради №7/32/27 від 22.02.2019; 4) зазначення в Реєстрі речових прав підставою виникнення права власності у ТОВ «Торгпреса» договору купівлі-продажу від 07.02.1996 №3-864, свідоцтва про право власності № 97 від 11.04.1996 теж вважає безпідставними, оскільки в переліку майна, яке передавалося товариству за договором, відсутній об`єкт за адресою: вул.Живова, 9в, м.Тернопіль. Тому оскаржуваний запис державним реєстратором вчинено без повного та об`єктивного розгляду поданих заявником документів, що підтверджують виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно.

Заперечення відповідачів.

Відповідачі в судові засідання жодного разу не з`явилися, а також не скористалися своїми процесуальними правами для подання суду відзивів на позов, додаткових документів.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.10.2020. Відповідно до ухвали суду від 13.10.2020 у зв`язку з неявкою представників сторін підготовче засідання було відкладено на 27.10.2020, а пізніше на 10.11.2020.

Ухвалою від 24.07.2020 судом відмовлено в задоволенні заяви Тернопільської міської ради №944/01 від 22.07.2020 (вх.№4775 від 22.07.2020) про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь які реєстраційні дії щодо торгового приміщення, загальною площею 4,8кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова,9в, власником якого є ТОВ «Торгпреса» за необґрунтованістю.

Ухвалою від 10.11.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 08.12.2020. Ухвалою від 08.12.2020, зважаючи на неявку учасників справи в судове засідання та неможливість провести дане судове засідання в порядку, передбаченому чинним процесуальним кодексом, судове засідання було відкладено на 22.12.2020, а згодом на 14.01.2021.

Згідно ухвали від 11.12.2020 судом призначено до розгляду клопотання позивача без номеру та дати (вх.№9145 від 10.12.2020) про заміну сторони відповідача-2 в засіданні на 22.12.2020. Ухвалою від 14.01.2021 судом відмовлено в задоволенні клопотання щодо здійснення заміни сторони у справі з Управління агропромислового комплексу, економічного розвитку з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації, на відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації у зв`язку з поданням клопотання поза межами передбаченого ст. 48 ГПК України строку.

Присутній в судовому засіданні 14.01.2021 представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві та заяві про усунення недоліків від 07.08.2020. Просив позов задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні 14.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

16.01.1996 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області як Продавцем та трудовим колективом обласного державно-комунального торгово-роздрібного підприємства «Торгпреса» укладено договір купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом. Вказаний договір зареєстрований в реєстрі 07.02.1996 за №3-864 та посвідчений в нотаріальному порядку.

Відповідно до п.1.1 договору Продавець зобов`язався передати у власність Покупця державне майно цілісного майнового комплексу обласного державно - комунального торгово-роздрібного підприємства «Торгпреса» згідно з Переліком, що додається (по м.Тернопіль - 32 об`єкти, по районах області - 50 об`єктів).

Право власності на об`єкт переходить з моменту підписання акта прийому-передачі майна (п.1.2 договору).

Як вбачається з додатку №1 до вказаного договору «Розташування кіосків ОДКТРП «Торгпреса» по м.Тернополю», у ньому під номером 30 значиться кіоск по вул.Живова,9 у м.Тернополі.

Згідно акту передачі державного майна від 05 квітня 1996 року Продавцем передано, а Покупцем прийнято викуплене державне майно ОДКТРП «Торгпреса», що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Дівоча, 3, а саме: основні засоби (по залишк. вартості) на суму 2165906карб.; обігові кошти в сумі 7685174 карб.; разом в сумі 9851080 карб.; всього за результатом конкурсу в сумі 7000000карб.

На підставі договору від 16.01.1996 та Акту передачі державного майна від 05.04.1996 11.04.1996 обласному державно - комунальному торгово-роздрібному підприємству «Торгпреса» видано Регіональним відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області Свідоцтво про власність на майно за реєстраційним №97.

Згідно Статуту ТОВ «Торгпреса» в новій редакції, затвердженого Зборами учасників Товариства, оформленого протоколом №27 віл 10.11.2016, вбачається, що обласне державно-комунальне підприємство «Торгпреса» було реорганізоване у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» через приватизацію шляхом об`єднання майнових вкладів його учасників (приватизаційних сертифікатів та грошових коштів) відповідно до чинного приватизаційного законодавства з метою здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.

04.07.2016 Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради видано ТОВ «Торгпреса» Паспорт прив`язки тимчасової споруди (кіоску) для провадження підприємницької діяльності - ТС стаціонарної тимчасової споруди за адресою: вул.Живова (реєстраційний номер 49/16). Термін дії Паспорту прив`язки встановлено до 26.06.2020 (з урахуванням продовження терміну його дії щороку).

Згідно копії Схеми розміщення стаціонарної тимчасової споруди, така розташована по вул.Живова на земельній ділянці, площею 5,4м2 .

26.08.2015 між Тернопільською міською радою та ТОВ «Торгпреса» на підставі рішення Тернопільської міської ради №6/60/250 від 30.06.2015 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого для обслуговування кіоску по реалізації друкованої продукції в орендне строкове платне користування ТОВ «Торгпреса» передано земельну ділянку, площею 0,00054га за кадастровим номером :12:017:0025 по вул.Живова у м.Тернополі (п.п.1-3, 8, 15 договору оренди). Договір укладено на строк до 30.06.2017 року.

14.09.2015 здійснено державну реєстрацію договору оренди землі за ТОВ «Торгпреса», що підтверджується записом про реєстрацію договору в Книзі записів засвідчення факту реєстрації договору - запис за №5565.

Згідно Інформаційної довідки №213081987 від 18.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 13.03.2019 державним реєстратором Управління агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації Гречкосій Галиною Василівною 18.03.2019 прийнято рішення за індексним номером 46004640 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності на торгове приміщення, загальною площею 4,8м2, що знаходиться за адресою: вул.Живова, 9в, м.Тернопіль, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгпреса». Підставою виникнення права власності вказано: договір купівлі-продажу державного майна за некомерційним конкурсом, серія та номер: 3-864, виданий 07.02.1996; Статут; Свідоцтво про право власності на майно №97 від 11.04.1996, видане Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області.

Згідно повідомлення Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради №114/27 від 23.06.2020 у Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих, будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів відсутня інформація щодо дозвільних документів на об`єкт нерухомості (торгове приміщення) по вул.Живова, 9в в м.Тернополі; адресний номер торговому приміщенню за адресою: вул.Живова, 9в м.Тернопіль, не присвоювався (лист Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №1239/14 від 06.07.2020).

Позивач зазначає, що 13.03.2019 державним реєстратором Управління агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації Гречкосій Г.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було незаконно внесено запис №30738689 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» права власності на спірне торгове приміщення, яке є тимчасовою спорудою, відповідно зазначеними діями порушуються права територіальної громади міста Тернополя на вільне володіння та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності міста, тому просить скасувати відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинити право власності відповідача на торгове приміщення і закрити розділ про право власності в Реєстрі речових прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право (ч.2 ст.16 ЦК України).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діями наслідками (Подібні за змістом висновки викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц).

Способом захисту свого цивільного права (інтересу) у даній справі Тернопільською міською радою визначено скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності відповідача ТОВ «Торгпреса», припинення права власності ТОВ Торгпреса на спірне торгове приміщення та закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним №101 щодо спірного торгового приміщення.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі також - Закон України № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині 2 статті 26 Закону України №1952 (у редакції, чинній до 16.01.2020, котра діяла на час прийняття рішення державним реєстратором та вчинення ним оспорюваного запису про реєстрацію права власності) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України №1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020 та на час звернення до суду з даним позовом) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діє на час прийняття судом рішення у даній справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, тому суд вважає помилковим твердження позивача про доцільність застосування такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже неспроможний надати особі ефективний захист її прав, у зв`язку з цим у задоволенні позову суд відмовляє.

Між тим, суд констатує, що у пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано порядок виконання судових рішень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, а саме: судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, - виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України №1952.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 23.06.2020 у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19 та від 28.10.2020 у справі № 10963/19.

Окрім того, судом встановлено і це вбачається з долучених до справи документів, що 04.07.2016 Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради було видано ТОВ «Торгпреса» паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - ТС стаціонарної тимчасової споруди за адресою: вул.Живова м.Тернопіль, реєстраційний номер 49/16 на строк до 26.04.2017 (в подальшому строк його дії продовжувався щорічно, востаннє, до 26.06.2020). Із матеріалів, які додано до Паспорту прив`язки (схема благоустрою ТС) вбачається, що стаціонарна тимчасова споруда (кіоск) для провадження підприємницької діяльності встановлена товариством тимчасово, без улаштування фундаменту.

Факт отримання відповідачем Паспорту прив`язки, оформлення ним права землекористування для розташування та обслуговування кіоску по реалізації друкованої продукції за адресою: вул.Живова, м.Тернопіль, останнім не заперечується та вказані обставини свідчать, що ТОВ «Торгпреса» для здійснення господарської діяльності було отримано дозвіл на розміщення саме тимчасової споруди.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих, будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, відсутня інформація щодо об`єкту нерухомості торгового приміщення по вул.Живова, 9в у м.Тернополі; у Відділі державного архітектурно - будівельного контролю за вказаною адресою відсутні документи на проведення підготовчих та будівельних робіт, а також введення в експлуатацію вказаного торгового приміщення.

Правовий аналіз наведених законодавчих положень та досліджені докази дають підстави стверджувати, що торгове приміщення, загальною площею 4,8м2 , що знаходиться за адресою: вул.Живова, 9в, м.Тернопіль, є тимчасовою спорудою.

В силу вимог ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Встановлені у справі обставини свідчать про відсутність у державного реєстратора законних підстав для прийняття рішення та внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності ТОВ «Торгпреса» на торгове приміщення, загальною площею 4,8м2, розташоване за адресою: вул.Живова, 9в, м.Тернопіль, яке не мало ознак нерухомого майна, і такі документи для реєстрації не були надані відповідачем.

При цьому суд відзначає, що спірні правовідносини виникли не стільки щодо дій реєстратора при вчиненні реєстраційних дій, скільки щодо правомірності набуття речових прав ТОВ «Тогрпреса» на торгове приміщення (кіоск) та стосуються набутого ним права власності.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як зазначалося вище, виходячи з чинних приписів статті 26 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Наразі такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, тому, з огляду на помилковість твердження позивача про доцільність застосування такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, в тому числі щодо припинення права власності відповідача та закриття розділу Реєстру речових прав на нерухоме майно як похідних вимог.

Висновки суду.

Зважаючи на те, що з 16.01.2020 і на час ухвалення рішення судом матеріально-правове регулювання спірних реєстраційних відносин істотно змінилося, на що не звернув уваги позивач при зверненні з даною позовною заявою, суд зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що за таких обставин позивач буде позбавлений можливості ефективного захисту своїх порушених прав у спосіб, запропонований в позові, а саме шляхом ухвалення судового рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно.

Крім того, Управління агропромислового комплексу, економічного розвитку з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації, м.Підгайці Тернопільської області, котре визначено позивачем в якості відповідача-2 у справі відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 05.03.2020 припинено як юридичну особу за рішенням засновників, про що свідчить запис в реєстрі за № 0000087 (витяг № станом на 23.07.20020, отриманий судом відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, тобто юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

З клопотанням про заміну сторони відповідача-2 у справі Тернопільська міська рада звернулася після закриття підготовчого провадження - 10.12.2020, тобто з пропуском процесуального строку, визначеного ч.2 ст.48 ГПК України, тому у задоволенні клопотання позивача судом відмовлено (ухвала від 14.01.2021).

При цьому судом враховано, що згідно положень частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості про юридичну особу, які містяться в Реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних), тому міська рада об`єктивно могла отримати відомості про реорганізацію Управління та дізнатися про обставини припинення даної юридичної особи на стадії підготовки позовної заяви чи на стадії підготовчого провадження у даній справі та заявити позов (клопотання про заміну сторони) до належної юридичної особи.

З урахуванням викладеного суд констатує, що позов заявлено до сторони, яка не може бути відповідачем у справі в господарському процесі, оскільки її діяльність припинено, тому заявлені позовні вимоги до даного відповідача є безпідставними.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 6306,00грн, згідно ст.129 ГПК України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.4, 11, 13, 20, 42, 45, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 27.01.2021.

Суддя Н.О. Андрусик