ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Справа№ 910/1652/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Кебкал О.М.,

від відповідача - Нурищенко С.В.,

Виговська Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року

у справі № 910/1652/20 (суддя Алеєва І.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій"

про стягнення 519 632, 15 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог),-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" про стягнення 409 004, 38 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" грошові кошти: заборгованість - 419 730 грн. 32 коп., 3 % річних - 12 395 грн. 71 коп., інфляційні втрати - 7 722 грн. 04 коп., 79 780 грн. 08 коп. - пені та витрати зі сплати судового збору - 7 794 грн. 48 коп.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року в частині задоволення позовних вимог в сумі 431 748, 55 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 35 000 грн 00 коп.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на думку скаржника позивачем не подано до суду першої інстанції попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а також не заявлено про надання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Крім того, на думку скаржника місцевим господарським судом заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" про ухвалення додаткового рішення мала розглядатися з викликом сторін в судове засідання, оскільки рішення у даній справі було прийнято у відкритому судового засіданні.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі №910/1652/20 та призначено розгляд справи на 13.01.2021 року.

17.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 20.01.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року у справі №910/1652/20 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року у справі № 910/1652/20 скасовано частково та прийнято нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна компанія нових технологій» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія» грошові кошти: заборгованість - 419 734, 32 грн., 3% річних - 12 372, 03 грн., інфляційні втрати - 7 723, 04 грн., 79 515, 44 грн. - пені та витрати зі сплати судового збору - 7 719, 18 грн.

В судовому засіданні 20.01.2021 року представник відповідача надав усні пояснення, просив задовольнити апеляційну скаргу та заперечував щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" грошові кошти: заборгованість - 419 730 грн. 32 коп., 3 % річних - 12 395 грн. 71 коп., інфляційні втрати - 7 722 грн. 04 коп., 79 780 грн. 08 коп. - пені та витрати зі сплати судового збору - 7 794 грн. 48 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року у справі №910/1652/20 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року у справі № 910/1652/20 скасовано частково та прийнято нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна компанія нових технологій» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія» грошові кошти: заборгованість - 419 734, 32 грн., 3% річних - 12 372, 03 грн., інфляційні втрати - 7 723, 04 грн., 79 515, 44 грн. - пені та витрати зі сплати судового збору - 7 719, 18 грн.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Щодо доводів скаржника про порушення норм процесуального права судом першої інстанції, а саме те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" про ухвалення додаткового рішення мала розглядатися з викликом сторін в судове засідання оскільки рішення у даній справі було прийнято у відкритому судового засіданні колегія суддів зазначає наступне.

Скаржника посилається зокрема на правову позицію Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 року по справі №904/66/18, відповідно до якої: «постанова за наслідками розгляду апеляційної скарги у даній справі була прийнята у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат апеляційним господарським судом в порушення положень частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України було здійснено без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Вказане, як наслідок, позбавило відповідача можливості заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України вирішення питання щодо виклику сторони або інших учасників справи в судове засідання при ухваленні додаткового рішення належить до дискреційних повноважень суду. Разом з тим, зазначена норма кореспондується з вимогами частини третьої цієї ж статті щодо його ухвалення в тому самому порядку, що й судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення у даній справі було прийнято у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат місцевим господарським судом в порушення положень частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України було здійснено без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Отже, наведе свідчить, що судом першої інстанції було позбавлено відповідача права на подачу заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а тому колегія суддів в даній частині погоджується з доводами скаржника.

Колегія суддів звертає увагу, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України).

Відповідно до ч. 3, ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

З наведених вище норм процесуального права вбачається, що місцевим господарським судом здійснено порушення норм процесуального права, зокрема розглянуто заяву без виклику сторін при обов`язку розглядати заяву в судовому засіданні з викликом сторін, тобто наявне порушення встановлене п. 3, ч. 3, ст. 277 ГПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку щодо скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі №910/1652/20.

Крім того, доводи скаржника щодо не подання позивачем до суду першої інстанції попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а також не заявлення про надання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення не знаходять свого підтвердження, оскільки, як було встановлено вище в позовній заяви позивачем було зазначено орієнтовний розмір судових витрат, який становить 46 135, 07 грн., та складається з сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Також було зазначено, що докази понесення витрат на правничу допомогу позивач подасть протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. (т.1, а.с. 3).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд враховує, що докази, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат, позивач надав договір №49-АО/2020 про надання правової допомоги від 02.04.2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням "Атей" (далі - Адвокатське об`єднання) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія" (далі - Клієнт), предметом якого надання клієнту правової допомоги в обсязі та на умовах, визначних цим договором, а клієнт зобов`язаний оплачувати надану правову допомогу та погасити понесені Адвокатським Об`єднанням у зв`язку з цим фактичні витрати. (т.1, а.с. 264-269).

Відповідно до п. 4.1. договору за надання правової допомоги, визначеної у пунктах 2.1.1.-2.1.6. цього договору, клієнт сплачує Адвокатському Об`єднанню гонорар, розмір якого становить 35 000, 00 грн. без ПДВ, на місяць.

Згідно з п. 4.1.4. договору розмір гонорару Адвокатського об`єднання за представництво інтересів клієнта в господарських судах під час здійснення господарського судочинства становить 1 500, 00 грн.

В матеріалах справи також наявний оригінал ордеру серії КС №582651 від 03.04.2020 року. (т.1, а.с. 107).

Також, колегія суддів звертає увагу, що в позовній заяви позивачем було зазначено орієнтовний розмір судових витрат, який становить 46 135, 07 грн., та складається з сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Також було зазначено, що докази понесення витрат на правничу допомогу позивач подасть протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. (т.1, а.с. 3).

В свою чергу позивачем долучено до матеріалів справи детальний опис робіт (надання послуг) наданих позивачу на підставі договору №49-АО/2020 про надання правової допомоги від 02.04.2019 року. (т.1, а.с. 270).

Також в матеріалах справи наявний рахунок-акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №6 від 12.10.2020 року, укладений між АО «Атей» та ТОВ «Гренландія» відповідно до якого розмір гонорару адвокатського об`єднання складає 35 000, 00 грн. (т.1, а.с. 271).

Крім того позивачем надано також поточну інформацію по рахунку з якої вбачається оплата гонорару АО «Атей» згідно рахунку-акту №6 від 12.10.2020 року в розмірі 35 000, 00 грн. (т.1, а.с. 272).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, а також те, колегія суддів вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі №910/1652/20 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі №910/1652/20 скасувати та прийняте нове, яким:

« 1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна компанія нових технологій» (01013, м. Київ, дорога Набережно-Печерська, будинок 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія» (03058, м. Київ, вул. Західна, будинок 11, квартира 34, ) 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія» про ухвалення додаткового рішення відмовити.»

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1652/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.01.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко