УХВАЛА

25 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/219/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018

(головуючий - Юрчук М.І., судді Тимошенко О.М., Крейбух О.Г.)

у справі №906/219/18 Господарського суду Житомирської області

за позовом Національного банку України

до Публічного акціонерного товариства "Коростенський м`ясокомбінат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" (далі - ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18 Господарського суду Житомирської області, як особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД", Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 статті 42 ГПК України на учасників справи покладено обов`язок сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, вчинення інших дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Крім того, Верховний Суд, в ухвалі Верховного Суду від 11.11.2020, звертав увагу скаржника на приписи ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України в яких зазначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та те, що зловживання процесуальними правами не допускається.

Водночас ігноруючи вказівки суду про недоліки раніше поданої касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 11.11.2020, ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" повторно звертається з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18.

Подання скаржником завідомо безпідставної скарги є прикладом зловживання процесуальними правами та полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності законного інтересу.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд визнає дії скаржника щодо чергового оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18 зловживанням процесуальними правами, що полягає в оскарженні судових рішень, які не підлягають оскарженню, тобто вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Такі дії заявника касаційної скарги створюють перешкоди у справедливому розгляді справи в межах розумного строку, тобто спрямовані на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, оскільки не мають на меті прагнення до реального захисту своїх прав, натомість порушують права інших учасників справи, що підтверджується тим, що станом на січень 2021 року, спір у справі не вирішений, остаточне рішення у справі не прийнято.

Враховуючи те, що дії ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" щодо оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18 визнано зловживанням процесуальними правами, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

За змістом ч. 1 ст. 132 ГПК України одним із видів заходів процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Згідно з ч. 7 ст. 12 ГПК України передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Враховуючи те, що дії скаржника щодо оскарження вищевказаного судового рішення визнано зловживанням процесуальними правами, Суд дійшов висновку про застосування до ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2270,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 132, 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" щодо оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18 зловживанням процесуальними правами.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №906/219/18 повернути скаржнику без розгляду.

3. Копію цієї ухвали, копію касаційної скарги, додані до скарги матеріали надіслати скаржнику; копію цієї ухвали - іншим учасникам справи. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" (місцезнаходження 03150, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 7/9; ідентифікаційний код 35918369) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795) штраф у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

5. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Н.М. Губенко

В.І. Студенець