ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.01.2021 Справа № 914/2560/20
Суддя Господарського суду Львівської області Галамай О.З., за участю секретаря судового засідання Полюхович Х.М., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю МВ-Трансбуд про стягнення судових витрат
у справі № 914/2560/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МВ-Трансбуд, м. Рівне
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Буське сорто-насінницьке підприємство, с. Ожидів Львівської області
про стягнення 139 926, 43 грн
За участю представників:
від позивача (в режимі відеоконференції): Стріла В.М. - адвокат;
від відповідача: Мачічка О.О. - адвокат
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МВ-Трансбуд до Товариства з обмеженою відповідальністю Буське сорто-насінницьке підприємство про стягнення 139 926, 43 грн на підставі договору про надання послуг № 13/03/20 від 13.03.2020.
03.12.2020 Господарським судом Львівської області ухвалено рішення у справі.
07.12.2020 позивачем подано суду клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на суму 14 850, 00 грн.
Ухвалою суду від 11.01.2021 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 20.01.2021.
Представником відповідача 20.01.2021 подано суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат, в якому зазначено, що перелік витрат, вказаний в клопотанні про стягнення судових витрат не може братись до уваги, оскільки такий не відображений в акті приймання-передачі виконаних робіт. Крім того, ствердив, що матеріали справи не містять доказів, які б могли підтвердити те, що правнича допомога надавалась саме адвокатом (копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України). Тому у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат просила відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні 20.01.2021 представник позивача підтримала клопотання про відмову у задоволенні адвокатських витрат.
Представник відповідача просила у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю МВ-Трансбуд про стягнення судових витрат у справі № 914/2560/20, суд встановив таке.
В позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді професійної правничої допомоги на суму 34 580, 00 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.12.2020 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 77 953, 00 грн основного боргу та 1 171, 02 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В задоволенні позовної вимоги про стягнення 61 973, 43 грн пені відмовлено.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат позивачем долучено договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатським бюром «Стріли Валентина Микитовича» і позивачем у справі від 01.09.2020, та акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 03.12.2020.

Позивач у розрахунку понесених витрат у зв`язку з розглядом справи зазначив:

- аналіз документів, наданих замовником 3 год у розмірі 1 500, 00 грн;

- аналіз законодавства та судової практики в аналогічних спорах 3 год у розмірі 1 500, 00 грн;

- виготовлення позовної заяви 5 год у розмірі 5 000, 00 грн;

- розрахунок штрафних санкцій 1 год у розмірі 500, 00 грн;

- формування додатків до позовної заяви 5 грн/аркуш 350, 00 грн;

- представництво інтересів в суді 3 год у розмірі 3 000, 00 грн (1 год 1 000, 00 грн);

- виїзд адвоката до замовника 3 год у розмірі 3 000, 00 грн.

Судом встановлено, що представник позивача представляв інтереси останнього на підставі довіреності б/н від 02.10.2020 та брав участь у судовому засіданні 03.12.2020.

Надавши оцінку доводам позивача щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу та доказам, які це підтверджують, судом встановлено, що останнім безпідставно заявлено до стягнення 350, 00 грн за формування додатків до позовної заяви 5 грн/аркуш, оскільки до позовної заяви долучено лише додатки на 38 аркушах. Відповідно до задоволення у цій частині підлягає 190, 00 грн. В решті слід відмовити.

Також позивачем необґрунтовано зазначено про представництво інтересів в суді тривалістю 3 год та вартістю 3 000, 00 грн, оскільки представник позивача брав участь лише в одному судовому засіданні 03.12.2020, яке тривало 1 год.

Тому заявлені до стягнення 2 000, 00 грн за представництво інтересів у суді не підлягають до задоволення, оскільки не підтверджені.

Враховуючи те, що відповідач не просив суд зменшити розмір судових витрат та відсутність у процесуальному законодавстві норми, яка б надавала суду можливість зменшити їх за власною ініціативою, судом встановлено, що позивачем підтверджено надання послуг на професійну правничу допомогу на суму 12 690, 00 грн.

Посилання представника відповідача на те, що перелік витрат, вказаний в клопотанні про стягнення судових витрат не може братись до уваги, оскільки такий не відображений в акті приймання-передачі виконаних робіт суд вважає значним формалізмом, оскільки визначальним є факт надання послуг адвокатом. Враховуючи те, що в умовах договору надання правової допомоги від 01.09.2020 відсутня умова, що в акті наданої правової допомоги повинен викладатись перелік наданих послуг, заявлена до стягнення сума співпадає з підписаним актом приймання-передачі від 03.12.2020 та в якому зазначено про відсутність жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу послуг, суд вважає, що позивачем доведено факт надання послуг з правової допомоги.

Також відхиляються як необґрунтовані твердження відповідача, що матеріали справи не містять доказів, які б могли підтвердити те, що правнича допомога надавалась саме адвокатом (копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України), оскільки позивач долучив до заяви від 29.10.2020 посвідчення адвоката України (а.с. 51). Більше того, факт надання послуг підтверджується також і договором про надання правової допомоги та актом приймання-передачі наданих послуг, який містить посилання на справу №и 914/2560/20.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 7 069, 60 грн витрат на професійну правничу допомогу, а 5 620, 40 грн таких витрат покладається на позивача. В решті 2 160, 00 грн витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Буське сорто-насінницьке підприємство (місцезнаходження: 80530, Львівська обл., Буський р-н, село Ожидів, ідент. код: 22342296) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МВ-Трансбуд (місцезнаходження: 33003, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 39, ідент. код: 38949541) 7 069, 60 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В стягненні решти судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Наказ видати в порядку ст. 327 ГПК України після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Галамай О. З.