УХВАЛА

19 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/8714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліна С.В., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Черненка О.В.,

представників учасників справи:

позивача: Бєлкін Л.М., Кологойда О.В.,

відповідача-1: Омельченко О.О.,

відповідача-2: Гінінгер А.А.,

відповідача-3: не з`явився,

третьої особи-1: Грамма Ю.В.,

третьої особи-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7"

про забезпечення позову

у справі №910/8714/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7"

до 1. Компанії BARLENCO LTD (Барленко ЛТД), 2. Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", 3. Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Фонд державного майна України

про визнання недійсним рішення наглядової ради ПрАТ "МК "Азовсталь", оформленого протоколом №314 від 14.03.2018; визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги компанії BARLENСO LTD про придбання акцій та застосування наслідків її недійсності; зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Компанії BARLENCO LTD (Барленко ЛТД) (далі - Відповідач-1), Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - Відповідач-2, Товариство), Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (далі - Відповідач-3, Банк) про:

- визнання недійсним рішення наглядової ради Товариства, оформленого протоколом №314 від 14.03.2018, яким затверджено ринкову вартість (однієї) простої іменної акції Товариства у розмірі 0,564 грн згідно зі звітом ТОВ "Оціночний стандарт" станом на 2 березня 2018 року в складі пакетів загальною кількістю 3,256% від статутного фонду;

- визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги Відповідача-1 про придбання акцій в усіх власників акцій Товариства від 19.03.2018 та застосування наслідків її недійсності щодо простих іменних акцій Товариства (код ISIN - UA ), які належать Позивачу в кількості 521400 штук, номінальною вартістю 25,00 грн, загальною номінальною вартістю 130350,00 грн;

- зобов`язання Банку списати 521400 штук простих іменних акцій Товариства (код ISIN - UA ), які належать Позивачу в кількості 521400 штук, номінальною вартістю 25,00 грн, загальною номінальною вартістю 130350,00 грн з депозитного рахунку Відповідача-1 № НОМЕР_1 в Банку і зарахувати їх на особовий рахунок Позивача № НОМЕР_2 в депозитарній установі Акціонерне товариство "Піреус банк МКБ".

Рішенням Господарського суду міста Києві від 23.11.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 стягнуто з Позивача на користь Товариства витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8760,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишені без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 стягнуто з Позивача на користь Відповідача-1 10169,25 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи.

Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Позивача на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019, рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 у справі №910/8714/18.

21 грудня 2020 року Позивач подав заяву про забезпечення позову в справі (далі - Заява), в якій просить:

- накласти арешт на 521400 штук простих іменних акцій Товариства номінальною вартістю 0,25 грн загальною номінальною вартістю 130350,00 грн, що обліковуються на депозитарному рахунку Відповідача-1 в Банку, шляхом встановлення заборони, у тому числі, але не виключно, передавати у заставу, управління, змінювати власника, володільця, номінального утримувача, зберігача та (або) депозитарія, змінювати рахунки, на яких зберігаються вказані акції, та розпорядників таких рахунків, списувати, переказувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції з рахунків у цінних паперах та (або) зараховувати, переказувати, переміщувати вказані акції на рахунки інших осіб;

- заборонити Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України", Банку та іншим депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери Товариства у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо простих іменних акцій Товариства, про що Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" невідкладно повідомити всім депозитарним установам, що здійснюють облік прав власності на акції Товариства у депозитарній системі України.

Заява мотивована тим, що рішення суду про витребування спірних простих іменних акцій Товариства із чужого незаконного володіння Відповідача-1 можливе лише за умови наявності цих акцій на рахунку Віповідача-1 на момент виконання рішення суду шляхом вчинення Банком або іншою депозитарною установою безумовної операції з їх списання та зарахування на особовий рахунок Позивача. Однак Відповідач-1 може в будь-який момент відчужити спірний пакет акцій Товариства на користь інших осіб, що унеможливить виконання рішення суду. Водночас Позивач зазначає, що наведені в Заяві заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним вимогами та не є за змістом тотожними задоволенню позовних вимог.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Про такі обставини може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем певних дій, спрямованих на відчуження спірного майна під час вирішення відповідного спору.

Однак Позивач, звертаючись із Заявою, не навів аргументів та не надав доказів, які б свідчили про вчинення Відповідачем-1 певних дій, спрямованих на відчуження спірного у справі пакету акцій на користь інших осіб, підготовку до такого відчуження тощо. Заява Позивача ґрунтується виключно на припущеннях щодо наявності у Відповідача-1 необмеженої кількості рахунків у цінних паперах у різних депозитарних установах, а також потенційної можливості в будь-який момент відчужити спірний пакет акцій на користь мажоритарного акціонера, його афілійованих осіб.

З огляду на викладене Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні Заяви, оскільки саме лише посилання Позивача на потенційну можливість ухилення Відповідача-1 від виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення Заяви.

Керуючись статтями 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7" про забезпечення позову в справі №910/8714/18 Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Кролевець

Судді С. Бакуліна

Н. Губенко