ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" січня 2021 р. м. Київ Справа № 911/261/21

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія «Аркон» №21-21-01/21 від 21.01.2021 року (вх. №21/21 від 25.01.2021 року) про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія «Аркон», м. Київ

до Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, с. Святопетрівське, Київська область

про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсним договору, укладеного за результатом закупівлі

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія «Аркон» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою №20-21/01/21 від 21.01.20201 року (вх. №254/21 від 25.01.2021 року) до Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування протокольного рішення №128 від 04.12.2020 р. щодо відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія «Аркон»; визнання протиправним та скасування протокольного рішення №129 від 04.12.2020 р. щодо визнання переможцем закупівлі Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект»; визнання протиправним та скасування рішення про намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект» від 04.12.2020 р.; визнання недійсним договору №189 від 14.12.2020 р., укладеного між Святопетрівською сільською радою Києво-Святошинського району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект» за результатом закупівлі UA-2020-11-17-002742-b на розробку проектно-кошторисної документації по об`єкту «Реконструкція загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. по вул. Центральна, 138-А в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/261/21 за правилами загального позовного провадження.

До суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія «Аркон» надійшла заява №21-21-01/21 від 21.01.2021 року (вх. №21/21 від 25.01.2021 року) про забезпечення позову шляхом зупинення виконання договору та заборони вчиняти будь-які дії на виконання договору №189 від 14.12.2020 року та додаткової угоди №1 від 29.12.2020 року до договору №189 від 14.12.2020 року до набрання рішенням у даній справі законної сили. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що підставою для пред`явлення позову стало порушення прав та законних інтересів ТОВ «Проектна компанія «Аркон» внаслідок проведення процедури закупівлі UA-2020-11-17-002742-b з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, безпідставного відхилення його пропозиції і, як наслідок, допущення до участі в аукціоні та оголошення переможцем закупівлі ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект». Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки, у разі не зупинення дії договору про закупівлю, укладеного за результатом закупівлі і його виконання, неможливо буде виконати рішення суду та відновити порушені права позивача. На думку позивача, дії відповідача щодо відхилення пропозиції позивача, спрямовані на припинення цивільних прав позивача. Заявник зазначає, що його було безпідставно дискваліфіковано в участі у процедурі закупівлі, в результаті чого обрано переможцем закупівлі учасника, пропозиція якого є значно вищою ніж пропозиція ТОВ «Проектна компанія «Аркон», у зв`язку із чим, заявник втратив можливість отримати дохід від укладення договору за результатами закупівлі. За таких обставин, на думку заявника, проведення спірної закупівлі здійснено з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі».

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову №21-21-01/21 від 21.01.2021 року (вх. №21/21 від 25.01.2021 року) судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 138 ГПК України передбачено, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 ГПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Заява про забезпечення позову є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Водночас, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів, наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що оскільки, у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, тому, в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18.

Відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом позову в цій справі є: визнання протиправним та скасування рішення про відхилення пропозиції позивача; визнання протиправним та скасування рішення про визнання переможцем закупівлі ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект»; визнання протиправним та скасування рішення про намір укласти договір з ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект» від 04.12.2020 р.; визнання недійсним договору №189 від 14.12.2020 р., укладеного між Святопетрівською сільською радою Києво-Святошинського району та ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект» за результатом закупівлі UA-2020-11-17-002742-b.

Так, судом встановлено, що запропонований заявником спосіб забезпечення позову, виходячи з предмета та підстав позову, має ознаки часткового вирішення спору по суті, оскільки, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання договору та заборони вчиняти будь-які дії на виконання договору №189 від 14.12.2020 року про закупівлю за результатами проведення процедури відкритих торгів за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про намір укласти договір з ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект» від 04.12.2020 р. та визнання недійсним договору №189 від 14.12.2020 р., укладеного між Святопетрівською сільською радою Києво-Святошинського району та ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Укрбудпроект» за результатом закупівлі UA-2020-11-17-002742-b.

Заява позивача про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, оскільки, за наявності укладеного договору про закупівлю і його виконання неможливо буде виконати судове рішення та відновити порушені права позивача.

При цьому, суд зазначає, що оцінюючи необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та співмірність наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення, заявником не доведено належним чином зв`язку змісту порушеного права та інтересу зі способом та наслідками забезпечення позову, оскільки, ймовірне задоволення позовних вимог не призведе до автоматичного та безумовного визнання позивача переможцем торгів чи визнання за ним права на надання послуг.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.10.2020 року у справі №911/1721/20.

Таким чином, враховуючи викладені у заві про забезпечення позову підстави та обставини, суд вважає, що на етапі розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову фактично буде частково вирішено спір по суті, що є порушенням ч. 11 ст. 137 ГПК України. В свою чергу, заявником не доведено обставин щодо ймовірності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективно захистити або поновити права або інтереси заявника, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття такого заходу.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія «Аркон» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, оф. 2, ) у задоволенні заяви №21-21-01/21 від 21.01.2021 року (вх. №21/21 від 25.01.2021 року) про забезпечення позову шляхом зупинення виконання договору та заборони вчиняти будь-які дії на виконання договору №189 від 14.12.2020 року та додаткової угоди №1 від 29.12.2020 року до договору №189 від 14.12.2020 року до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць