ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 Справа № 914/1900/20

За позовом: Приватного підприємства «Західне Охоронно-Розшукове Бюро», м. Львів

до відповідача: Державного підприємства "Тренінговий центр Майдан", м. Львів

про стягнення 390 003, 87 грн

Суддя Н.В. Мороз

При секретарі М.С. Банзулі

Представники:

Від позивача: Заремба О.В.

Від відповідача: не з`явився

Присутня: Коцовська Н.Л

Суть спору:

Позовну заяву подано Приватним підприємством «Західне Охоронно-Розшукове Бюро» до Державного підприємства "Тренінговий центр Майдан" про стягнення 390 003, 87 грн.

26.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.09.2020.

17.09.2020 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 20.10.2020.

20.10.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 10.11.2020.

10.11.2020 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Розгляд справи по суті відкладено на 24.11.2020.

Ухвалою суду від 08.12.2020 відкладено розгляд справи на 17.12.2020 у зв`язку з перебуванням судді на самоізоляції з 20.11.2020 по 04.12.2020.

17.12.2020 розгляд справи відкладено ухвалою суду на 05.01.2021.

В судовому засіданні 05.01.2021 оголошено перерву до 21.01.2021.

21.01.2021 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Позов просить задоволити.

Відповідач в судове засідання 22.01.2021 не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, однак не забезпечив явки представника в судові засідання та не повідомив причин неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у матеріалах справи документами.

Позиція позивача.

Позивач зазначив, що умовами договору про надання послуг з охоронного обслуговування, укладеного з відповідачем 31.01.2016 передбачено, що замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) бере на себе зобов`язання щодо надання послуг з охоронного обслуговування об`єктів замовника, що визначені у додатку № 1 цього договору. Замовник зобов`язався щомісячно перераховувати на розрахунковий рахунок виконавця суму вартості фактично наданих послуг, що відповідно до договору, визначається на підставі узгодженої та протоколом сторін договірної ціни охорони та надання послуг, що підтверджується актом наданих послуг виконаних робіт, який підписується сторонами.

Відповідач свої зобов`язання в частині розрахунків виконував неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 30.06.2019 по 31.05.2020 у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 39 0003,87 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, доказів сплати заборгованості не подав. Однак, направив на адресу суду клопотання, в якому зазначив, що відмова відповідача від оплати наданих послуг позивачу зумовлена неналежним виконанням охоронних послуг останнім. Так, 10.10.2019 близько 02.00 години з території ДП «Тренінговий центр Майдан» невідомі особи шляхом вільного доступу таємно вчинили крадіжку квадроциклу чорно-жовтого кольору. Сума завданих збитків становить 188 983,00 грн, які позивачем не відшкодовані.

Обставини справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, створивши у відповідності до ст. 13 ГПК України сторонам, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив.

31.01.2016 року між Приватним Підприємством «Західне Охоронно-Розшукове Бюро» (виконавець, позивач) та Державним Підприємством «Тренінговий центр Майдан» (замовник, відповідач) було укладено договір про надання послуг з охоронного обслуговування (договір).

Згідно з п.1.1. договору, замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання щодо надання послуг з охоронного обслуговування об`єктів замовника, що визначені в додатку №1 цього договору.

Відповідно до п.4.2. договору передбачено, що розрахунки за виконану роботу здійснюються замовником не пізніше 10 числа наступного місяця на підставі виставленого виконавцем рахунку. Відповідно замовник зобов`язується щомісячно перераховувати на розрахунковий рахунок виконавця суму вартості фактично наданих послуг, що відповідно до п. п. 4.1., 4.3 даного договору визначається на підставі узгодженої протоколом сторін договірної ціни охорони та надання послуг (виконаних робіт), що підтверджується актом наданих послуг, виконаних робіт, який підписується сторонами.

Суперечності, які не були розв`язані шляхом переговорів, підлягають вирішенню в суді (п.6.2. договору).

Згідно додатку №1 до договору від 31.01.2016 сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання послуг охоронного обслуговування об`єктів замовника з 01.02.2016 року: об`єкт Контрольно-пропускний пункт та прилегла до нього територія ДП «ТЦ Майдан» (відпочинковий комплекс, гірськолижний витяг) за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Майдан.

Додатком № 2 до договору від 31.01.2016 зазначено, що виконавець несе відповідальність у випадку: порушення визначеного договором контрольно-пропускного режиму, ввозу-вивозу матеріальних цінностей за межі об`єкту; пожежі та інших надзвичайних ситуацій з вини працівників, що здійснюють охорону об`єктів; здійснення крадіжок, грабежів, розбоїв та інших протиправних дій на об`єктах визначених договором.

Додатком №3 до договору від 31.01.2016 встановлено, що за охоронні послуги надані виконавцем, замовник щомісяця перераховує на розрахунковий рахунок виконавця суму вартості фактично наданих послуг у розмірі 32 800 грн без ПДВ.

Актом прийому (передачі) під охорону від 01.02.2016 позивачем передано під охорону відповідачу Контрольно-пропускний пункт та прилеглу до нього територію ДП «ТЦ Майдан» (відпочинковий комплекс, гірськолижний витяг) за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Майдан.

Додатковими угодами до договору від 31.01.2016, сторонами коригувалась сума вартості фактично наданих послуг, зокрема: додатковою угодою №1 від 05.02.2016 за охоронні послуги надані виконавцем, замовник зобов`язувався щомісячно перераховувати на поточний рахунок виконавця суму вартості фактично наданих послуг у розмірі 24 500 грн; додатковою угодою № 2 від 31.12.2016 встановлено суму в розмірі 32 600 грн; додатковою угодою №3 від 29.12.2017 65 400 грн; додатковою угодою № 4 від 30.03.2018 21 800 грн; додатковою угодою № 5 від 29.06.2018 43 600 грн; додатковою угодою № 6 від 28.12.2018 55 600 грн; додатковою угодою № 7 від 28.02.2019 27 800 грн; додатковою угодою № 8 від 31.05.2019 41 700 грн; додатковою угодою № 9 від 28.08.2019 27 800 грн; додатковою угодою № 10 від 07.10.2019 33 360 грн.

Крім цього, додатковою угодою №8 від 31.05.2019 сторони внесли зміни до договору, зокрема п.2.1.4 викладено в такій редакції: «Нести відповідальність в частині протиправних дій здійснених на об`єктах (без матеріальної відповідальності) визначених у додатку №1 до договору».

Додатковою угодою №11 до договору від 31.01.2016 сторони погодились розірвати з 31.05.2020 договір про надання послуг з охоронного обслуговування від 31.01.2016 за узгодженням сторін.

Актами прийомупередачі наданих послуг підтверджується той факт, що замовник і виконавець шляхом складання та підписання цих актів підтвердили, що виконавцем були надані послуги охоронного обслуговування на території визначеній у додатку №1 до договору про надання послуг охоронного обслуговування від 31.01.2016, зокрема: актом прийому передачі наданих послуг від 30.06.2019 за червень 2019 на суму 41 700 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.07.2019 за липень 2019 на суму 41 700 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.08.2019 за серпень 2019 на суму 41 700 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 30.09.2019 за вересень 2019 на суму 27 800 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 06.10.2019 (з 01 по 06 жовтня 2019) на суму 5 380,65 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.10.2019 (з 06 по 31 жовтня 2019) на суму 26 903,22 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 30.11.2019 (з 01 по 30 листопада 2019) на суму 33 360 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.12.2019 (з 01 по 31 грудня 2019) на суму 33 360 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.01.2020 (з 01 по 31 січня 2020) на суму 33 360 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 29.02.2020 (з 01 по 29 лютого 2020) на суму 33 360 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.03.2020 (з 01 по 31 березня 2020) на суму 33 360 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 30.04.2020 (з 01 по 30 квітня 2020) на суму 33 360 грн, актом прийому передачі наданих послуг від 31.05.2020 (з 01 по 31 травня 2020) на суму 33 360 грн, всього на загальну суму в розмірі 418 703, 87 грн.

Як вбачається з заключних виписок ПриватБанку (за періоди з 01.06.2019 по 30.06.2019, 01.07.2019 по 31.07.2019, 01.08.2019 по 31.08.2019, 01.09.2019 по 30.09.2019, 01.01.2020 по 31.01.2020, 01.02.2020 по 29.02.2020) відповідачем за договором від 31.01.2016 сплачено заборгованість в сумі 190 000 грн.

Згідно долученої позивачем карточки рахунку: 36.10 за 4 квартал 2019 року станом на 01.01.2020, сальдо становило 226600 грн; за 2 квартал 2020 року станом на 01.01.2020 сальдо становило 253203,87, станом на 01.07.2020- 390003,87 грн.

Згідно акту звірки розрахунків №20 від 01.06.2020 підписаного сторонами, виявлено та погоджено сальдо в розмірі 390 003, 87 грн.

З копії листа вих. № 8 від 12.05.2020 вбачається, що позивач звертався з вимогою до відповідача про погашення заборгованості за надані послуги, яка станом на 12.05.2020 складала 356 643,87 грн, однак така була залишена без задоволення.

Згідно довідки Приватного Підприємства «Західне Охоронно-Розшукового Бюро» вих. №22 від 09.11.2020, станом на 09.11.2020 заборгованість за Державним підприємством "Тренінговий центр «Майдан» перед позивачем складає 390 003,87 грн.

Оцінка суду.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ст.174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно із ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір про надання послуг з охоронного обслуговування від 31.01.2016, укладений між Приватним Підприємством «Західне охоронно-розшукове бюро» та Державним Підприємством «Тренінговий центр Майдан».

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань по договору від 31.01.2016 підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг, які знаходяться в матеріалах справи, підписані та скріплені печатками сторін на загальну суму 418 703,87 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги, що підтверджується дослідженими судом в ході судового розгляду банківськими виписками на загальну суму 190 000 грн, у зв`язку з чим заборгованість становить 228703,87 грн.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач, в підтвердження наявної заборгованості посилається на акт звірки розрахунків № 20 від 01.06.2020 підписаний сторонами, в якому виявлено та погоджено сальдо в розмірі 390003,87 грн та узагальнену інформацію по рахунку 36.10, згідно якої сальдо рахунку відображає заборгованість відповідача в розмірі 390003,87 грн.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства, акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Однак, первинних документів, зокрема, актів прийому передачі наданих послу, які б фіксували факт здійснення господарських операцій на суму 161300 грн, суду не надано.

Що стосується посилання відповідача на те, що його відмова від оплати наданих послуг зумовлена неналежним виконанням охоронних послуг позивачем, з огляду на те, що з території ДП «Тренінговий центр Майдан» невідомі особи шляхом вільного доступу таємно вчинили крадіжку квадроциклу чорно-жовтого кольору, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами 31.05.2019 було укладено додаткову угоду №8 до договору про надання послуг з охоронного обслуговування, якою внесено зміни до п.2.1.4 договору, згідно яких виконавець не несе матеріальної відповідальності в частині протиправних дій здійснених на об`єкті контрольно-пропускного пункту та прилеглої до нього території ДП «ТЦ Майдан» (відпочинкового комплексу, гірськолижного витягу) за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Майдан. Таким чином, твердження відповідача не спростовують визначеного договором обов`язку здійснювати своєчасну оплату наданих послуг.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 4.2. договору передбачено, що розрахунки за виконану роботу здійснюються замовником не пізніше 10 числа наступного місяця на підставі виставленого виконавцем рахунку.

У зв`язку із несплатою за надані послуги, позивач звернувся до відповідача із претензією за вих. №8 від 12.05.2020 з проханням сплатити суму заборгованості. Однак, відповідач залишив дану претензію без відповіді та задоволення.

У відповідності із ст.193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного Підприємства «Західне Охоронно-Розшукове Бюро» до Державного Підприємства «Тренінговий центр Майдан» про стягнення заборгованості у розмірі 390003,87 грн підлягають до часткового задоволення у розмірі 228 703,87 грн.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3 430,55 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного Підприємства «Тренінговий центр Майдан» (Львівська область, Жовківський районю, с. Майдан, вул. С. Бандери ідентифікаційний код юридичної особи 39804651) на користь Приватного Підприємства «Західне Охоронно-Розшукове Бюро» (м. Львів, вул. Зелена, 109, ідентифікаційний код юридичної особи 36544869) 228 703,87 грн заборгованості та 3 430,56 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог- відмовити.

Рішення складено 28.01.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Н.В. Мороз