ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 січня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/28/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі: судді Хоми С.О.

розглянувши: Заяву №без номера від 13.01.2021 (вх. №35 від 25.01.2021) Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 (адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Скрипець Олександра Володимировича, АДРЕСА_1

про: видачу судового наказу

Встановив.

25.01.2021 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла Заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" №без номера від 13.01.2021 (вх. №35 від 25.01.2021) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Скрипець Олександра Володимировича заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.11.2019 в розмірі 35335 грн 02 коп. (33 333 грн 32 коп. - заборгованість за кредитом; 427 грн 78 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1458 грн 53 коп - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 115 грн 39 коп - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором), а також стягнення 227 грн 00 коп. судового збору.

28.01.2021 зазначену вище заяву задоволено частково та видано судовий наказ про стягнення Фізичної особи-підприємця Скрипець Олександра Володимировича, ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 (адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027), ідентифікаційний код 14360570, - 33 333 грн 32 коп. заборгованості за кредитом, 427 грн 78 коп. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та 227 грн 00 коп. судового збору.

Щодо стягнення 1458 грн 53 коп - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 115 грн 39 коп - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Статтею 147 ГПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування поданої заяви АТ КБ "Приватбанк" зазначає, що 29.11.2019 фізичною особою-підприємцем Скрипець Олександром Володимировичем через систему інтернет-клієнт-банк було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ". Згідно вказаної заяви боржник приєднався до розділу 3.2.8. "Умов та правил надання банківських послуг", які розміщені на офіційному веб-сайті http://privatbank.ua.

На підтвердження зазначених вище обставин заявник надав зокрема, заяву про приєднання боржника до Умов та правил надання послуг "КУБ", витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку.

Підписана боржником Заява не містить умов щодо сплати заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що і порядок нарахування, і порядок сплати заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії визначаються Умовами та правилами надання послуг "КУБ".

Разом з тим, Умовами та правилами надання послуг "КУБ" визначено, що за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом (п.3.2.8.3.2).

Відтак, надана до Заяви копія Умов та правил надання послуг "КУБ" не містить посилання на сплату боржником заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, яка є підставою заявлених вимог позивача. Також Заява про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" від 29.11.2019 не містить зазначення обов`язків позичальника сплачувати відсотки у вигляді щомісячної комісії.

Суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості судового розгляду.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд зауважує, що пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а виступає видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором. З огляду на викладене, суд зазначає, що вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником.

Отже, вимоги в частині стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Проте, в порушення вищенаведених вимог чинного законодавства АТ КБ "Приватбанк" у поданій до суду заяві про видачу судового наказу було заявлено вимоги про стягнення пені у розмірі 115 грн 39 коп.

Згідно з ч. 3 статті 152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на наведене та враховуючи, що заявлена вимога про стягнення 1458 грн 53 коп - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 115 грн 39 коп - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 148 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу за вимогами в цій частині.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 ГПК України, зокрема, невідповідність вимогам ст. 148 ГПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 (адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027), у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця Скрипець Олександра Володимировича, АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 : 1458 грн 53 коп - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 115 грн 39 коп - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

4.Копію ухвали направити заявнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу підписано: 28 січня 2021 року.

Суддя С.О. Хома