ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. Справа№ 920/61/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

за участі секретаря - Макухи О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник" на рішення Господарського суду Сумської області (суддя Яковенко В.В.) від 26.06.2020 (повний текст складено 03.07.2020) у справі №920/61/20

за позовом Акціонерного товариства "Сумиобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник"

про врегулювання розбіжностей,

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сумиобленерго" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник" про врегулювання розбіжностей до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 231129 від 10.12.2019, шляхом викладення спірного додатку 1 "Однолінійна схема" до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019 у редакції ПАТ "Сумиобленерго".

04.02.2020 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд викласти п. 1 прохальної частини позовної заяви ПАТ "Сумиобленерго" у наступній редакції: " 1. Прийняти рішення, яким врегулювати розбіжності до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019, виклавши спірний додаток 1 "Однолінійна схема" до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019, у редакції ПАТ "Сумиобленерго" (додаток 1 додається).

Позовні вимоги обґрунтовані недосягненням сторонами згоди щодо зазначення в додатку марки автоматичного вимикача. Так, відповідач наполягає на зазначенні марки автоматичного вимикача як «ВА-600А», тоді як позивач вважає, що має бути зазначено «ВА-200А», а зазначення «ВА-600А» не відповідає вимогам нормативно-технічних документів та взаємовідносинам сторін.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26.06.2020 у справі №920/61/20 позов задоволено. Врегульовано розбіжності до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019, викладено спірний додаток 1 "Однолінійна схема" до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019, у редакції ПАТ "Сумиобленерго".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Хлібозавод "Залізничник" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2020 у справі №920/61/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

18.08.2020 матеріали справи з апеляційною скаргою надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 апеляційну скаргу залишено без руху.

14.09.2020 на адресу суду надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій апелянт додатково просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат. До уточненої апеляційної скарги додано докази сплати судового збору у розмірі 3153,00 грн та докази направлення копії уточненої апеляційної скарги на адресу Акціонерного товариства "Сумиобленерго".

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що між сторонами укладено договір № 129 від 19.05.2003, за умовами якого дозволена потужність відповідача складає 139,0 кВт, а договір вважається щорічно продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про розірвання останнього або його перегляд. Водночас, в подальшому, в процесі переукладення договору, в договорі від 17.06.2009, а потім і в договорі №231129 від 21.07.2015, позивачем в односторонньому порядку було зменшено дозволену потужність з 139,0 кВт по 83,7 кВт, чим змінено істотні умови договору та в односторонньому порядку обмежено електропостачання споживача. Жодних змін до технічних умов № 56/4012 від 31.05.2006 не вносилось, а отже величина встановленої дозволеної потужності 139,0 кВт залишилась незмінною і встановлення автомату марки «ВА-200А» не відповідає встановленій на об`єкті відповідача дозволеній потужності.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.09.2020 у справі №920/61/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 15.10.2020.

09.10.2020 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким заперечує проти доводів викладених у апеляційній скарзі та просить суд відмовити в її задоволенні та наголошує на правильності встановлення та оцінки обставин справи судом першої інстанції. Також, позивач наголосив, що твердження апелянта про щорічне продовження договору про постачання електричної енергії № 129 ВІД 19.05.2003 не відповідає дійсності та спростовується, зокрема, заявою відповідача № 249 від 15.05.2008 про розірвання договору. Водночас, усі договори про постачання електричної енергії (№129 від 19.05.2003, № 129 від 17.06.2009, №231129 від 21.11.2014, №231129 від 21.07.2015 та додатки до них) укладені за згодою сторін щодо змін істотних умов.

15.10.2020 відповідачем подано заяву про витребування доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 відкладено розгляд справи №920/61/20 на 12.11.2020 та вирішено провести вказане судове засідання, з використанням системи відеоконференцзв`язку.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2020, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Калатай Н.Ф. та судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці, які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.11.2020 у справі №920/61/20, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Калатай Н.Ф. та судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці, визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Руденко М.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2020 у справі №920/61/20 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Руденко М.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 відкладено розгляд справи №920/61/20 до 03.12.2020 та вирішено провести вказане судове засідання, з використанням системи відеоконференцзв`язку.

30.11.2020 на електронну пошту суду надійшли пояснення позивача, у яких останній заперечує щодо задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 02.12.2020 у справі №920/61/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2020 у справі №920/61/20 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

03.12.2020 апелянтом подано пояснення по суті спору, в яких він наголошував, що в акті технічної перевірки від 04.12.2019 зазначено, що на об`єкті відповідача встановлений автоматичний вимикач саме марки «ВА-250А».

У судове засідання 03.12.2020 представники сторін з`явилися. Відповідач підтримав своє клопотання про витребування доказів, а саме: 1. Оригіналу та копії проектної документації (робочий проект) "Електропостачання хлібозавод "Залізничник" в м. Тростянець 2006 року", виготовленої відповідно до договору підряду №24 від 12 липня 2006 року про виготовлення проектно-кошторисної документації на електропостачання хлібозаводу в м. Тростянець із сумарним навантаженням - 250,0 кВт та акту виконаних робіт від 17.08.2006 року; 3. Оригіналу та копії згоди ПрАТ "Хлібозавод "Залізничник" на зменшення рівня дозволеної потужності до 83,7 кВт та перегляду істотних умов договору шляхом підписання згоди чи додаткової угоди або підтвердити факт їх відсутності; 4.Оригіналу та копії заяви ВАТ "Хлібозавод "Залізничник" №249 від 15.05.2008 року про розірвання договору на постачання електричної енергії №129 від 19.05.2003 року та документу що підтверджує домовленість про розірвання вище вказаного договору або підтвердити факт їх відсутності; 5. Доказів, що підтверджують законність зменшення рівня дозволеної потужності споживача на підставі Акту б/н погодження дозволеної потужності об`єктів споживача від 13 березня 2008 року, а саме: методику зменшення рівня дозволеної потужності та нормативний документ з затвердження цієї методики; нормативний документ, відповідно до якого складено цей Акт; дата набуття законної сили вище вказаного Акту; Наказ та Положення щодо створення та повноважень вище вказаної комісії; документи, що були змінені на підставі рішення вище вказаної комісії (договір чи додаткова угода з споживачем, зміни до технічних умов чи проектної документації).

Колегія суддів відмовила в задоволенні вказаного клопотання, з огляду на те, що предметом спору у даній справі є врегулювання розбіжностей до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019 в частині зазначення назви та характеристик автоматичного вимикача, який встановлений на обладнані позивача в даний час, тоді як, документи, про витребування яких просить відповідач, стосуються автоматичного вимикача, який був встановлений раніше та замінений в подальшому. При цьому, правомірність або неправомірність зміни дозволеної потужності (зменшення її рівня до 83,7 кВт) не є предметом дослідження у даній справи.

В судовому засіданні 03.12.2020 оголошено перерву до 14.01.2020.

06.01.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення Акціонерного товариства "Сумиобленерго" по суті спору, в яких останнє наголошує, що номінальним струмом автоматичного вимикача називають найбільший струм (діюче значення), який апарат здатний довгостроково проводити. Тобто, пропускна здатність вимикача становить 250А. Проте, тепловий розчеплювач забезпечує захист від перевантажень і струмів короткого замикання (надструмів), тому при перевищенні струму у 200А, автомат буде спрацьовувати. Таким чином, на сьогодні у відповідача встановлений автоматичний вимикач ВА-200А, що відповідає встановленій дозволеній потужності, потужності трансформаторної підстанції та вимогам ПУЕ, ПРРЕЕ.

14.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник" по суті спору, де, серед іншого, він зазначав, що заперечує проти укладення договору в такий редакції.

В судовому засіданні 14.01.2020 колегія суддів заслухала представників сторін.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що починаючи з 01.01.2019, акціонерне товариство "Сумиобленерго", яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 1445 від 16.11.2018, здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на території ліцензованої діяльності.

Приватне акціонерне товариство "Хлібозавод "Залізничник" є власником технологічних електричних мереж, за адресою: Сумська обл., м. Тростянець, пров. Гаївський, 2б, через які позивачем здійснюється електропостачання товариству з обмеженою відповідальністю "Лайфселл".

01.07.2007 між ВАТ "Хлібзавод "Залізничник" (в подальшому - "ПрАТ "Хлібзавод "Залізничник") і ТОВ "Астеліт" (в подальшому - "ТОВ "Лайфселл") був укладений договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №SU0380, відповідно до умов Розділу 6 якого ("Енергопостачання") сторони домовились про те, що відповідач (орендодавець), за наявності власних трансформаторної підстанції та/чи розподільного щита зобов`язується без додаткової оплати надати їх ТОВ "Лайфселл" (орендареві) у тимчасове користування для здійснення постачання через них електроенергії, яка необхідна для телекомунікаційного та іншого обладнання орендаря. Орендодавець безоплатно надав всі необхідні дозволи на проведення до його обладнання, через свою територію (площу), відповідних ліній електропостачання. Орендар зобов`язаний в установленому порядку укласти договір про постачання електричної енергії з місцевим постачальником електричної енергії. Орендодавець зобов`язаний сприяти орендареві у підключенні до мережі постачальника електричної енергії, у оформленні договору енергопостачання та не перешкоджати йому в цьому.

У судовому засіданні в суді першої інстанції відповідач, не оспорюючи орендних відносин з ТОВ "Лайфселл", повідомив про припинення вищевказаного договору та існування іншого, копію якого не надав.

14.03.2018 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 затверджені Правила роздрібного ринку електроенергії (далі за текстом - "ПРРЕЕ").

Водночас, на час укладення відповідачем договору з ТОВ "Астеліт" (2007 рік) діяли положення пунктів 1.7, 5.16 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28 (далі за текстом - "ПКЕЕ"), якими передбачено, що у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору. Договори про спільне використання технологічних електричних мереж укладаються електропередавальною організацією з усіма власниками електричних мереж, технологічні електричні мережі яких використовуються для передачі електричної енергії. Для укладення договору власник технологічних мереж звертається до електропередавальної організації з листом щодо укладення договору та пакетом необхідних документів.

Відповідач (основний споживач) з відповідним пакетом документів до позивача жодного разу не звертався, договір із субспоживачами про технічне забезпечення електроустановок споживача відповідач постачальнику (АТ "Сумиобленерго") не надавав.

Відповідно до п.2.5.2 ПРРЕЕ основний споживач не має права відмовити оператору системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Згідно з п. п.5.1.11 ПРРЕЕ оператор системи укладає передбачені законодавством у сфері енергетики договори з користувачами системи розподілу (передачі) електричної енергії: власниками розподіленої генерації, основним споживачем, малою системою розподілу, електропостачальником, споживачем, суміжним оператором системи чи власником мереж відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі та Кодексу систем розподілу. Пунктом 5.5.13 ПРРЕЕ визначено, що непобутовий споживач, крім обов`язків та відповідальності, визначених пунктами 5.5.5 - 5.5.12 цієї глави, зобов`язаний серед іншого: у разі використання технологічних електричних мереж оператором системи розподілу укласти з ним договір про спільне використання технологічних електричних мереж.

Отже, для відповідача, як основного споживача укладення договору з оператором системи розподілу є обов`язковим.

З метою впорядкування договірних відносин між основним споживачем (ПрАТ «Хлібозавод «Залізничник») та оператором системи розподілу (АТ «Сумиобленерго»), у відповідності до пункту 2.5.1 ПРРЕЕ, Позивачем на адресу Відповідача був направлений Проект договору про спільне використання технологічних електричних мереж, з супровідним листом № 90-09/2157 від 10.10.2019, про що свідчить відмітка про отримання на супровідному листі від 18.10.2019, копія якого міститься в матеріалах справи.

На виконання положень пункту 2.5 Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423 (зі змінами), відповідач повернув позивачу підписаний Проект договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 10.10.2019 та надав Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання ПрАТ «Хлібозавод «Залізничник» на базовий період від 01.11.2019, погоджений Сектором НКРЕКП 08.11.2019, з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунку плати на спільне використання технологічних електричних мереж.

Оскільки до Проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж жодних розбіжностей чи зауважень від відповідача не надійшло, 13.12.2019 позивачем на адресу відповідача для підписання був направлений Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019 (далі за текстом «Договір»), з додатками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 у двох примірниках, з супровідним листом № 90-09/2625 від 10.12.2019, про що свідчить відповідна відмітка представника відповідача на супровідному листі, копія якого міститься в матеріалах справи.

19.12.2019 відповідачем на виконання умов Договору, а саме додатку 5 до Договору, був виставлений Рахунок-фактура № 29 за спільне використання технологічних електричних мереж за IV квартал 2019 року у сумі 115,64 грн.

23.12.2019 позивачем згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури № 29 від 19.12.2019, були перераховані кошти у сумі 115,64 грн.

27.12.2019 на адресу позивача надійшов підписаний та скріплений печаткою з боку відповідача Договір з Протоколом розбіжностей та супровідним листом № 119 від 27.12.2019 (вх. №5665 від 27.12.2019).

У пункті 1 Протоколу розбіжностей відповідач не погодився з розділом 13 «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін» Договору, реквізитом Основного споживача «телефон», а саме: (05458) 5-15-49; 5-16-03, та запропонував свою редакцію, а саме: (05458) 5-31-71.

У пункті 2 Протоколу розбіжностей Відповідач не погодився з Додатком 1 «Однолінійна схема» до Договору, щодо марки автоматичного вимикача - «ВА-200А» та запропонував свою редакцію марки автоматичного вимикача, а саме: «ВА-600А».

10.01.2020 позивач надав відповідачу Протокол узгодження розбіжностей до Договору з супровідним листом № 90-08/19 від 09.01.2020, про що свідчить відповідна відмітка останнього на супровідному листі.

Таким чином, станом на дату звернення з позовом до суду з урахуванням протоколу розбіжностей відповідача сторонами було врегульовано п. 1 Протоколу розбіжностей, в якому позивач погодився внести зміни до Колонки 2 Розділу 13 «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін» Договору, та викласти номер телефону Основного споживача у редакції Відповідача, а саме: «(05458) 5-31-71».

Відповідно залишився неврегульованим п. 2 Протоколу розбіжностей, а саме: позивач не погодився з редакцією змін до Додатку 1 «Однолінійна схема» до Договору щодо марки автоматичного вимикача «ВА-600А».

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що згідно з положеннями Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 20.11.2018, який є публічним договором, а також Додатку 7 "Схема електропостачання об`єкта Споживача № 1" до Договору про постачання електричної енергії № 231129 від 21.07.2015; Додатків 7 "Схема електропостачання об`єкта Споживача № 1" та № 10.1 "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах Споживача" (п.5) до Договору про постачання електричної енергії № 231129 від 21.11.2014; Додатку 7 "Схема електропостачання об`єкта споживача" до Додаткової угоди № 6 від 12.02.2013 до Договору про постачання електричної енергії № 129 від 17.06.2009, укладених між АТ "Сумиобленерго" та ПрАТ "Хлібозавод "Залізничник", зазначена марка автоматичного вимикача - "ВА-200А".

Крім того, 04.12.2019 на об`єкті Відповідача - ПрАТ "Хлібозавод "Залізничник", за адресою: м. Тростянець, пров. Гаївський, 2б, була проведена технічна перевірка розрахункових засобів обліку електричної енергії, за участі представника Відповідача директора Резніка Івана Степановича, за результатом якої було складено Акт технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії № 407 від 04.12.2019, у якому зазначено марку автоматичного вимикача - "ВА-200А".

А отже, редакція змін до Додатку 1 "Однолінійна схема" до Договору щодо марки автоматичного вимикача, запропонованих Відповідачем, не відповідає вимогам нормативно-технічних документів та характеру правовідносин, що склалися між позивачем і відповідачем.

У Супровідному листі до протоколу узгодження розбіжностей № 90-08/19 від 09.01.2020 позивач просив відповідача письмово повідомити про розбіжності, що залишились неврегульованими та про свою згоду на передачу цих розбіжностей на розгляд господарського суду, проте відповіді на лист відповідач не надав.

Враховуючи викладене, позивач просить суд врегулювати розбіжності до Договору, виклавши Додаток №1 в редакції позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що марка автоматичного вимикача "ВА-200А" повністю відповідає встановленій на об`єкті відповідача потужності, а отже позовні вимоги щодо врегулювання розбіжностей до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №7-СВ від 10.12.2019 шляхом викладення Додатку №1 до Договору в редакції позивача визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, з огляду на таке.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору, сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірника протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, у цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

З огляду на те, що відповідач відповіді на лист від № 90-08/19 від 09.01.2020 не надав, про розбіжності, що залишились неврегульованими не повідомив, позивач звернувся з метою врегулювання вказаних розбіжностей до господарського суду.

Так, відповідно до п.1.1 договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019 основний споживач (відповідач) зобов`язується забезпечити можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача або інших суб`єктів господарювання, розподіл електричної енергії яким забезпечує Користувач (позивач), а Користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг Основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п.1.2 договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019 доставка електричної енергії забезпечується відповідно до Однолінійної схеми, яка є додатком 1 до Договору, наданої Основним споживачем, з обов`язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії. Основний споживач забезпечує доставку електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком 2 до Договору.

З предмету договору про спільне використання технологічних електричних мереж і додатків 1-2 до нього вбачається, що спірний автоматичний вимикач "ВА-200А" не відноситься до мереж спільного використання, є обладнанням відповідача для власних потреб.

З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2007 у зв`язку зі зміною технічних параметрів електроустановки ВАТ "Хлібозавод "Залізничник" були внесені зміни до договору про постачання електричної енергії № 129 від 19.05.2003, а саме: до додатків 7,10,12,13.

11.04.2007 об`єкт "Хлібозавод "Залізничник" за адресою: пров. Гаївський, 2Б, м. Тростянець, Сумська обл., був включений до договору про постачання електричної енергії № 129 від 19.05.2003 у зв`язку з трьохзмінним цілодобовим режимом роботи підприємства без вихідних днів, зі споживанням протягом 2007 року близько 300,0 тис кВт/год., щомісячно - 25,0 тис. кВт/год, дозволена потужність до використання була встановлена на рівні 139,0 кВт.

Позивач наголошував, що у березні 2008 року підприємство припинило свою роботу. У зв`язку зі зменшенням обсягів виробництва, дозволену потужність, за згодою сторін було обмежено до рівня 83,7 кВт. Згідно з заявою ВАТ "Хлібозавод "Залізничник" № 249 від 15.05.2008 договір про постачання електричної енергії № 129 від 19.05.2003 року був розірваний з 20.10.2008.

Відповідач відновив свою діяльність тільки у червні 2009 року, у зв`язку з чим був укладений договір про постачання електричної енергії № 129 від 17.06.2009 з технічними параметрами та дозволеною потужністю 83,7 кВт.

У відповідності до пункту 1.5.30. Правил улаштування електроустановок (ПУЕ) номінальні струми плавких вставок запобіжників і струми уставок спрацювання захисних апаратів мають відповідати номінальному струму лічильника і визначенню дозволеної до використання потужності.

Згідно з рівнем дозволеної потужності на об`єкті відповідача, автомат має бути встановлений на 160А. А отже, марка автоматичного вимикача "ВА-200А" повністю відповідає встановленій на об`єкті відповідача потужності.

Також, вбачається, що марка автоматичного вимикача "ВА-200А", зазначена у додатку 1 "Однолінійна схема" до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 7-СВ від 10.12.2019 року, запропонованого позивачем, повністю узгоджуються з маркою автоматичного вимикача, вказаною у попередніх укладених між сторонами договорах:

1. договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії о/р 231129 від 20.11.2018 року (публічний договір);

2. додаток 7 "Схема електропостачання об`єкта Споживача № 1" до договору про постачання електричної енергії № 231129 від 21.07.2015;

3. додаток 7 "Схема електропостачання об`єкта Споживача № 1" до договору про постачання електричної енергії № 231129 від 21.11.2014;

4. додаток № 10.1 "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах Споживача" (п.5) до договору про постачання електричної енергії № 231129 від 21.11.2014;

5. додаток 7 "Схема електропостачання об`єкта споживача" до додаткової угоди № 6 від 12.02.2013 до договору про постачання електричної енергії № 129 від 17.06.2009, укладених між ВАТ "Сумиобленерго" (в подальшому - АТ "Сумиобленерго") та ВАТ "Хлібозавод "Залізничник" (в подальшому - ПрАТ "Хлібозавод "Залізничник"), де марка автоматичного вимикача зазначена як "ВА-200А".

Крім того, згідно з актом технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії № 407 від 04.12.2019, на об`єкті відповідача - ПрАТ "Хлібозавод "Залізничник", за адресою: м. Тростянець, пров. Гаївський, 26, зазначена марка автоматичного вимикача "ВА-200А".

Твердження апелянта про помилкове та навмисне зменшення позивачем в односторонньому порядку дозволеної потужності з 139,0 кВт по 83,7 кВт, чим змінено істотні умови договору та в односторонньому порядку обмежено електропостачання споживача, а також про те, що договором про постачання електричної енергії №129 від 19 травня 2003 року зі споживачем ВАТ "Хлібозавод "Залізничник" було передбачено, що даний договір вважається щорічно подовженим на рік, тоді як жодною зі сторін договору: ВАТ "Хлібозавод "Залізничник" та Тростянецьке РВЕ ВАТ "Сумиобленерго", а потім філією Тростянецький РЕМ ПАТ "Сумиобленерго" протягом його дії не було заявлено про внесення змін до істотних умов Договору про постачання електричної енергії №129 від 19 травня 2003, а отже зменшення величини дозволеної потужності зі 139,0 кВт до 83,7 кВт та відповідна зміна інших параметрів електрообладнання відбулися внаслідок або механічних "помилок", або неправомірних дій Тростянецького РВЕ ВАТ ("Сумиобленерго" (філії Тростянецький РЕМ ПАТ "Сумиобленерго") та підлягає виправленню, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані вище договори, що укладались після 2003 року підписані відповідачем без зауважень, не оспорювались та, очевидно, відповідали його вільному волевиявленню на момент укладення, зокрема, в частині дозволеної потужності електроустановок.

Щодо заперечень апелянта про те, що в акті технічної перевірки від 04.12.2019 зазначено, що на об`єкті відповідача встановлений автоматичний вимикач саме марки «ВА-250А», то вони колегією суддів відхиляються, оскільки з вказаного акту, погодженого представниками сторін, вбачається встановлення на об`єкті відповідача автомату 250А з тепловим розчеплювачем 200А. При цьому, позивачем надано пояснення щодо того, що номінальним струмом автоматичного вимикача називають найбільший струм (діюче значення), який апарат здатний довгостроково проводити. Тобто, пропускна здатність вимикача становить 250А. Проте, тепловий розчеплювач забезпечує захист від перевантажень і струмів короткого замикання (надструмів), тому при перевищенні струму у 200А, автомат буде спрацьовувати.

При цьому, номінальний струм - 250А, номінальний струм теплового розчеплювача - 200А, є технічними параметрами (характеристиками) одного і того самого автоматичного вимикача АВ 3003/3Н-00УЗ, встановленого у відповідача, що і підтверджується відомостями акту від 04.12.2019. Тобто, сам факт зазначення на спірній схемі показника номінального струму теплового розчеплювача, а не показника номінального струму, жодним чином не впливає на достовірність та правильність відомостей на схемі, та не спростовує факту встановлення у відповідача автоматичного вимикача АВ 3003/3Н-00УЗ з зазначеними вище технічними показниками.

Отже, на сьогодні у відповідача встановлений автоматичний вимикач з номінальним струмом теплового розчеплювача ВА-200А, що відповідає встановленій дозволеній потужності - 83,7 кВт, потужності трансформаторної підстанції та вимогам ПУЕ, ПРРЕЕ, та неодноразово погоджувалась сторонами у двосторонніх документах. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази збільшення дозволеної потужності на об`єкті відповідача.

Окремо слід наголосити, що в суді першої інстанції відповідач заперечував щодо зазначення в схемі вимикача ВА-200А та вказував, що має бути зазначений вимикач ВА-600А, проте в суді апеляційної інстанції він наполягав на необхідності зазначення вимикача ВА-250А. При цьому, колегія суддів переглядає рішення суду в межах доводів та вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, тоді як на розгляд до суду були передані розбіжності щодо зазначення вимикача ВА-200А або ВА-600А, а не ВА-200А або ВА-250А.

Враховуючи, відповідність зазначення автоматичного вимикача "ВА-200А" встановленій на об`єкті відповідача потужності, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо врегулювання розбіжностей до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №7-СВ від 10.12.2019 шляхом викладення Додатку №1 до Договору в редакції позивача є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на скаржника.

Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Хлібозавод "Залізничник" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2020 у справі №920/61/20 - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.Повний текст постанови підписано 25.01.2021.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко