УХВАЛА

25 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/570/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 ,

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017

за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до: публічного акціонерного товариства "Сбербанк";

публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії";

Державної служби інтелектуальної власності України (правонаступник - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України);

фізичної особи-підприємця Олєйнікова Ігоря Васильовича

про припинення порушення прав та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) звернувся до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 зі справи № 910/570/16; відмовити в задоволенні клопотань акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України", позивач) та Державної служби інтелектуальної власності України (правонаступник - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) (далі - відповідач-3) про заміну сторони. Крім того скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження вказаної ухвали.

21.01.2021 судді-доповідачу передано заперечення позивача, направлене на адресу Касаційного господарського суду 20.01.2021, стосовно відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі, мотивоване безпідставністю та необґрунтованістю доводів скаржника щодо можливості оскарження ухвали апеляційного господарського суду від 27.06.2017 й направленими на затягування судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 та заперечення позивача проти відкриття касаційного провадження, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено й у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за яким учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 287 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Частина четверта статті 287 ГПК України є винятком із загального правила, визначеного частиною першою, який встановлює особливий процесуальний фільтр для осіб, що не брали участі у справі у вигляді вимоги про обов`язковий апеляційний перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку саме за їх апеляційною скаргою.

Отже, особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право звернутися до касаційного суду лише після перегляду такого рішення місцевого господарського суду апеляційним судом за її апеляційною скаргою.

Якщо ж така особа, вважає що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки вирішено саме апеляційним судом, вона має право звернутися до касаційного суду із касаційною скаргою на постанову апеляційного господарського суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи № 910/570/16 господарськими судами попередніх інстанцій, однак просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 стосовно правонаступництва відовідача-3, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є клієнтом банку - публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (далі - відповідач-1) за договором банківського мультивалютного рахунку від 12.09.2011 (далі - договір від 12.09.2011). Однак рішенням місцевого суду по цій справі від 18.04.2017 відповідачу-1 заборонено використовувати знак для товарів і послуг "Сбербанк". Скаржник зазначає, що вимоги вказаного рішення в майбутньому можуть вплинути на права, інтереси та (або) обов`язки скаржника стосовно правовідносин за договором від 12.09.2011. У зв`язку із чим рішення місцевого суду від 18.04.2017 у цій справі ОСОБА_1 оскаржено 31.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду, на підтвердження чого додатком до касаційної скарги міститься копія першої сторінки апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/570/16. Оскільки спір у цій справі, на думку скаржника, не стосується реалізації державної політики в сфері інтелектуальної власності, відсутні підстави й для правонаступництва відповідача-3. Зважаючи що змістом вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 585 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності" (далі - постанова КМУ № 585) визначено, що Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності України виключно в частині реалізації державної політики в сфері інтелектуальної власності (пункт 2), а суд апеляційної інстанції в основу доводів оскаржуваної ухвали від 27.06.2017 про задоволення клопотання відповідача-1 та відповідача-3 щодо правонаступництва поклав постанову КМУ № 585, скаржник вважає що вказаною ухвалою апеляційного господарського суду в майбутньому можуть бути порушені його права, інтереси та обов`язки, як клієнта банку позивача-1, а отже, наявні підстави для її скасування.

У контексті зазначеного, колегія суддів Касаційного господарського суду звертає увагу скаржника, що за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Вказане випливає із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду його скарги. Особа повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Скаржник має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній його частині наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині судового акта суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають зі змісту пункту 1 статті 6 Конвенції.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19.

Касаційний господарський суд, аналізуючи зміст касаційної скарги, зазначає, що будь-яких посилань на вирішення судом (як першої, так і другої інстанції) питань стосовно прав, інтересів та (або) обов`язків саме ОСОБА_1 касаційна скарга не містить, що не відповідає вищенаведеним умовам прийнятності скарги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність процесуально-правових підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та перегляду ухвали Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 у справі № 910/570/16 стосовно правонаступництва відповідача - Державної служби інтелектуальної власності України на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки відсутні підстави для відкриття провадження у справі, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного господарського суду від 27.06.2017 не розглядається.

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 зі справи № 910/570/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова