ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 січня 2021 року Справа № 903/338/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

за участю представників сторін:

від заявника (боржника): Медведєва О.О. представник (дов. № 142/1.15/2-21 від 25.01.2021),

від стягувача: н/з,

розглянувши заяву Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації

про відстрочення виконання рішення суду

по справі № 903/338/20

за позовом Комунальної установи Управління будинком Волинської обласної ради, м.Луцьк

до Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк

про стягнення 366 590,07 грн.,

в с т а н о в и в:

рішенням Господарського суду Волинської області від 25.09.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020, позов Комунальної установи Управління будинком Волинської обласної ради було задоволено частково: стягнуто з Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації на користь Комунальної установи Управління будинком Волинської обласної ради 300 401 грн. 35 коп. заборгованості; 11 214 грн. 20 коп. процентів річних, 30 830 грн. 92 коп. збитків, завданих інфляцією, 2 512 грн. 33 коп. пені, 5 213 грн. 47 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору; 4 740 грн. 50 коп. витрат, понесених на оплату правничої допомоги; закрито провадження у справі в частині стягнення 2 606 грн. 35 коп. заборгованості; відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 18 789 грн. 98 коп. збитків, завданих інфляцією, 211 грн. 20 коп. пені.

На виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 року та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 року Господарський суд Волинської області видав наказ №903/338/20-1 від 31.12.2020.

11.01.2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява №13/1.15/2-21 від 06.01.2021 Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання рішення суду по справі № 903/137/20, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 до 01.06.2021 року.

На обгрунтування заяви Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації посилається на те, що відповідно до ст.47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій та її структурних підрозділів, зокрема, Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації, здійснюється за рахунок Державного бюджету України шляхом затвердження кошторису на відповідний рік; кошторис комунальної установи на 2021 рік не затверджений.

Як зазначає заявник, відсутність коштів на погашення суми заборгованості призведе до блокування рахунків управління, що матиме вплив на виконання його функцій як структурного підрозділу облдержадміністрації.

Ухвалою від 11.01.2021 заяву прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено на 25. 01.2021; Комунальній установі Управління будинком Волинської обласної ради запропоновано подати письмові пояснення на заяву Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання рішення суду.

Стягувач Комунальна установа Управління будинком Волинської обласної ради 25.01.2021 подав до суду письмові пояснення №73 від 25.01.2021, в яких просить у задоволенні заяви відмовити.

Представник стягувача в судове засідання не з?явився, про судовий розгляд заяви був повідомлений шляхом надіслання ухвали суду від 11.01.2021, яку отримав 14.01.2021.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов висновку про те, що заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням п. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Згідно ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Частиною 3 ст. 331 ГПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Згідно з п. 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Крім цього, господарський суд також враховує можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все передбачає такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускає їх настання.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

Такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Боржник обгрунтовує необхідність відстрочення виконання рішення суду відсутністю кошторису комунальної установи на 2021 рік, зазначає, що відсутність коштів на погашення суми заборгованості призведе до блокування рахунків управління, що матиме вплив на виконання його функцій як структурного підрозділу облдержадміністрації.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду додає копії бюджетного запиту на 2021 рік.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як встановлено рішенням суду, відповідач не відшкодовував позивачу витрати на утримання будівлі і прибудинкової території, прибирання місць загального користування з березня 2016 року. Тобто, відповідач не виконував договірного зобов?язання і не перераховував коштів позивачу тривалий час, станом на час розгляду заяви невиконання договірного зобов?язання становить більше 4-ох років.

У зв`язку з тим, що відстрочення виконання судового рішення продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди з метою вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочення виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні цієї норми, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, а тому суд самостійно оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, і, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Доводи заявника (боржника) про те, що він не може виконати рішення суду, оскільки відсутні відповідні бюджетні асигнування, не є тими виключними обставинами, які надають суду право на відстрочення виконання рішення суду.

У рішенні від 29.06.2004р. Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини". На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Разом з цим, боржник, звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення, не надав суду доказів на підтвердження відсутності у нього грошових коштів на рахунках, що свідчило б про неможливість виконання ним судового рішення.

Відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути боржником відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2019 у справі № 2-54/08, при розгляді заяв про відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого строку не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

У заяві боржник просить відстрочити виконання рішення суду до 01.06.2021.

Однак, заявник не обгрунтував та не надав доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання відстрочення до 01.06.2021.

Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи принципи розумності, справедливості, зважаючи на інтереси не лише боржника, а й стягувача, беручи до уваги, що заявник не надав доказів на підтвердження виняткових обставин, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, заява Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 по справі № 903/338/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та ухвалу підписано 28.01.2021.

Суддя І. О. Якушева