ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25.01.2021 р. Справа№ 914/128/21

Суддя Морозюк А.Я.,розглянувши матеріали заяви: ОСОБА_1 , м. Львів

про: відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області 28.12.2020 р. надійшла заява ОСОБА_1 від 29.12.2020 року про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено перелік документів, що додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини.

Суд констатує, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано і заява не містить жодної інформації про наявність чи відсутність у боржника непогашеної судимості за економічні злочини, чим не дотримано вимог п.12 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

З цього приводу суд звертає увагу, що відсутність(чи наявність) у боржника непогашеної судимості за економічні злочини може бути підтверджена, зокрема, відповідною довідкою департаменту інформатизації МВС України, тощо.

Відповідно до п.12 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Статею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 грудня 2020 року - 2270 гривень.

Таким чином, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повинні бути додані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 34 050 грн.00 коп.

До заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано квитанцію №30203138 від 30.12.2020 р. про авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією в сумі 32 835 грн. 00 коп. Таким чином, до заяви додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у меншому розмірі ніж встановлено Законом. Отже, заявником не додержано вимог п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 11 ч. 3 та ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 (із змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2020 р. № 3186/5) форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, в Розділ I «Загальні відомості» в рядку 7 «Дані про членів сім`ї боржника» зазначається - Прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство.

Однак, у доданих до заяви Деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, в Розділ I «Загальні відомості» в рядку 7 «Дані про членів сім`ї боржника» зазначено лише дату народження, прізвище та ініціали членів сім`ї, а не повне ім`я та по батькові членів сім`ї, а також не вказано їх громадянства. Слід також зазначити, що в декларації відображено дату народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, тоді як в тексті заяви заявник вказав дату народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, заявником не додержано вимог п. 11 ч. 3 та 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд інформує заявника, що у відповідності до пункту 1 частини 7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства, зазначення у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації може мати наслідком прийняття судом рішення про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 9 та п. 10 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається копія трудової книжки (за наявності); відомості про роботодавця (роботодавців) боржника.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначено, що боржник трудової книжки на даний час немає, в трудових відносинах не перебуває.

З цього приводу суд звертає увагу, що відсутність(чи наявність) роботодавця (за відповідний період) може бути підтверджена Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) Пенсійний фонд України Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна.

Суд констатує, що до заяви не доданий опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна. Покликання в заяві на те, що «Майна, за рахунок якого може бути погашена заборгованість, в тому числі нерухомого майна, земельних ділянок у власності або користуванні, транспортних засобів, коштовностей немає» та фраза «Відсутність майна чи будь-яких інших активів підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру від 17.11.2020 р., листом Головного сервісного центру МВС у Львівській області від 16.11.2020 р., Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, листом ДПС України ГУ ДПС у Львівській області від 16.11.2020 р.» за своїм змістом не являється прямим твердженням заявника про фактичну відсутність нерухомого та рухомого майна у боржника. Такі покликання в заяві не можуть бути розцінені судом як належне виконання боржником вимог п.4 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства. Ця вимога Кодексу(у разі відсутності майна) повинна виконуватися у формі подання «опису майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна», в якому має міститися пряме твердження про відсутність такого майна боржника.

Окрім цього суд відзначає, що лист Головного управління Держгеокадастру від 17.11.2020 р., містить інформацію про те, що земельних ділянок не зареєстровано за фізичною особою вказаною у запиті, тобто з листа не вбачається, що викладена в ньому інформація стосується безпосередньо ОСОБА_1 . Окрім цього запит, на який здійснено посилання в листі, в матеріалах заяви відсутній.

Отже, заявником не додержано вимог п. 4 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

В доданому до заяви ОСОБА_1 переліку кредиторів/дебіторів від 29.12.2020 р. не зазначено окремо заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені), підстав виникнення зобов`язань(кредитних договорів №1304/0608/88-013 від 09.06.2008 року,№11-1/546к-07 від 15.08.2008 р. та договору позики від 15.08.2007 р., про які зазначено в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність), а також строку їх виконання згідно із законом або договором. Отже, заявником не додержано вимог п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця.

Суд констатує, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано документів, що підтверджують наявність чи відсутність у боржника статусу фізичної особи - підприємця. У заяві зазначено, що боржник підприємницької діяльності не здійснює. З цього приводу суд звертає увагу, що відсутність(чи наявність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця може бути підтверджена відповідними даними, отриманими з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тощо.

Отже, заявником не додержано вимог п. 2 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. Також, відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник посилається на те, що 09.06.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №1304/0608/88-013, за яким банк надав боржнику кредитні кошти в розмірі 30 000 доларів США, та що ПАТ «Сведбанк» на підставі укладеного з ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу права вимоги від 03.05.2012 р. передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за вказаним кредитним договором. 06.08.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Інвент» було укладено договір відступлення права вимоги №2300/К, згідно якого до ТзОВ «Інвент» перейшло право вимоги за кредитним договором №1304/0608/88-013 від 09.06.2008 р. Також у заяві зазначено, що за кредитним договором №1304/0608/88-013 від 09.06.2008 р. у боржника наявна заборгованість в розмірі, що випливає з рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 грудня 2015 р. по справі №462/6426/15.

Проте, до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не додано жодного із зазначених договорів, а також не додано рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 грудня 2015 р. по справі №462/6426/15, яким підтверджується наявність заборгованості у розмірі 278 107,15 грн. Додана до заяви ухвала Залізничного районного суду міста Львова від 11.11.2020 р. у справі №462/6426/15-ц не містить інформації, зокрема про те чи заборгованість у розмірі 278 107,15 грн. виникла лише за основним зобов`язанням, чи складається також із сум неустойки (штрафу, пені).

Також заявник в обгрунтування заяви вказує на те, що 15.08.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») укладено кредитний договір № 11-1/546к-07, відповідно до умов якого банк видав боржнику кредит в розмірі 350 000,00 доларів США з кінцевою датою погашення 14 серпня 2018року., та що у відповідності до рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських Банків від 30.01.2015 року по справі №42/15 з боржника стягнуто 3 295 363грн. 05 коп. заборгованості та 25 500,00грн. судових витрат, а Дніпровським районним судом міста Києва винесено ухвалу від 22.06.2015 року по справі №755/10239/15-ц, якою задоволено заяву ПАТ «Універсал Банк» про видачу виконавчого листа на підставі вищенаведеного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків. Окрім того, у відповідності до рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 березня 2018року по справі №462/1680/17 з боржника стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» 52853 дол. США 30 центів заборгованості та судових витрат у розмірі 213 18грн. 12коп. Отже, станом на 26.12.2020року у боржника наявна непогашена заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» на загальну суму 52 853 дол. США 30 центів та 3 342 181,17 грн.

Проте ані кредитного договору № 11-1/546к-07 від 15.08.2008 р., ані рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків від 30.01.2015 року по справі №42/15, ані ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 22.06.2015 року по справі №755/10239/15-ц, до заяви не додано. При цьому слід звернути увагу, що в матеріалах заяви наявне рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків від 30.01.2015 року по справі №43/15, яке взагалі не стосується ОСОБА_1 , а в рішенні Залізничного районного суду міста Львова від 07 березня 2018року по справі №462/1680/17 здійснено посилання на кредитний договір № 11-1/546к-07 від 15.08.2007 р., а не від 15.08.2008 р., як це зазначено в заяві.

Окрім цього, в обґрунтування заяви заявник вказує на те, що 15 серпня 2007 року за письмовим договором позики боржник отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 620 000 грн., що на той час було еквівалентно 124 000 доларів США, і які зобов`язався повернути до 15 серпня 2008 року. Станом на 26 грудня 2020 року у боржника наявна заборгованість перед ОСОБА_3 на загальну суму 3224886 грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 736,40грн., що підтверджується рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 23 жовтня 2020 року по справі №462/6569/18.

Також згідно рішення Залізничного районного суду міста Львова від 17 березня 2016 року по справі №462/3142/15 у боржника наявна заборгованість перед ОСОБА_4 у розмірі 87106 грн. 01 коп. (з яких: 82 041 грн. 99 коп. матеріальна шкода ; 2000, 00 грн. моральна шкода; 820 грн. 42 коп. та 243 грн. 60 коп. судовий збір; 2000 грн. витрати на проведення експертизи), та згідно рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2011 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 квітня 2012року по справі №6-25708св12, в боржника наявна заборгованість перед ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 33519,94 долари США.

Проте до заяви не додано договору позики від 15 серпня 2007 року та рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2011 року по справі №6-25708св12. При цьому, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах заяви рішення Залізничного районного суду міста Львова від 23 жовтня 2020 року по справі №462/6569/18, від 17 березня 2016 року по справі №462/3142/15 та ухвала Апеляційного суду міста Києва від 18 квітня 2012 року по справі №6-25708св12, подані в роздруківках, отриманих з Єдиного державного реєстру судових рішень, та не містять даних, які б ідентифікували сторін, що були учасниками у згаданих справах (у даних рішеннях учасники справи відображені як «особа»). Отже із доданих до заяви рішень не вбачається, що заборгованість у справах №462/6569/18, 462/3142/15 та №6-25708св12 стягнута саме з боржника - ОСОБА_1 та на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно.

Отже, заявником не додержано вимог п. 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства та ч.2 ст.164 ГПК України.

Відповідно до ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містить недоліки, які є підставою для залишення її без руху у відповідності до ст. 37 КУзПБ та ст. 174 ГПК України.

Відповідно до частин 2-4,8 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 2,37,113,116 Кодексу України з процедур банкрутства, ч.ч. 1-4 ст. 174, ст. 234 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 29.12.2020 року про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - залишити без руху.

2. Встановити заявнику ОСОБА_1 строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

3. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і підлягає поверненню заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і окремо оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Суддя А.Я. Морозюк