ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21 січня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/1041/20

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гурин М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси"

про стягнення заборгованості у сумі 912380,11 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн"

про визнання договору недійсним

Представники сторін:

від позивача Петровська-Караченцева Л.Г.;

від відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.10.2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" про стягнення заборгованості задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн" про визнання договору недійсним відмовлено та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн" 578815,75 грн заборгованості, 118295,04 грн інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 46094,76 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 20.10.2020 року.

10.11.2020 року Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішення.

13.11.2020 року матеріали справи надіслано на адресу Західного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" про перегляд рішення по справі № 926/1041/20.

21.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2020 року суд відклав вирішення питання про прийняття заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду до повернення матеріалів справи №926/1041/20 на адресу Господарського суду Чернівецької області.

04.01.2021 року матеріали справи № 926/1041/20 повернулися на адресу Господарського суду Чернівецької області (вх. №1).

Господарський суд Чернівецької області 12.01.2021 року постановив ухвалу про призначення до розгляду заяви на 21.01.2021 року за участю представників сторін.

19.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому позивач просить забезпечити проведення судового засідання у справі №926/1041/20 у режимі відеоконференції з використанням програми EASYCON технічними засобами позивача або визначити Господарський суд Київської області відповідальний за проведення відеоконференції та заперечення на заяву відповідача щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20.01.2021 року суд задовольнив клопотання (вх. №171) позивача про участь у справі в режимі відеоконференції призначене на 21.01.2021 року.

Станом на день розгляду справи представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн" просив відмовити у задоволенні заяви відповідача щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав викладених у письмових запереченнях.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Дністрові Роси у судове засідання не з`явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" від 21.12.2020 року (вх. №3281) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі № 926/1041/20, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні 13.10.2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення по даній справі.

Повний текст рішення складено та підписано 20.10.2020 року.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

10.11.2020 року Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішення.

Апеляційна скарга була надіслана поштою 09.11.2020 року (а.с. 188, том 2) та зареєстровано Західним апеляційним господарським судом за №0105/3233/20 11.11.2020 року, що підтверджується відповідною печаткою суду (а.с.179, Т.2).

На виконання ухвали Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 року матеріали справи були надіслані до апеляційного суду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Дністрові Роси на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.10.2020 року у справі №926/1042/20, зазначене рішення не набрало законної сили, а тому підстави для видачі наказу відпали та зазначення у ньому дати набрання чинності рішення - 10.11.2020 року не відповідає фактичним обставинам.

Згідно частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після видачі виконавчого документа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого документа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього документа до виконання.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеного у Постанові від 16.01.2018 по справі № 755/15479/14-ц.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.10.2020 року по справі № 926/1041/20 не набрало законної сили, виданий судовий наказ від 10.11.2020 року про примусове виконання рішення є таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Дністрові Роси від 21.12.2020 року (вх. №3281) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі № 926/1041/20 є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 235, 241, 256, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" від 21.12.2020 року (вх. №3281) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №926/1041/20 задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Чернівецької області від 10.11.2020 року про примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.10.2020 по справі № 926/1041/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові Роси" (60141, Чернівецька область, Кельменецький район, с. Дністрівка, вул. Тиха, 24, код 35194398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеро Юкрейн" (03036, м. Київ, Аеропорт "Київ", Жуляни, код 36158853) 578815,75 грн заборгованості, 118295,04 грн інфляційних витрат, 3% річних у розмірі 46094,76 грн., 11148,37 грн судового збору.

Повний текст ухвали складено і підписано 22 січня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст.175, 235, 255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя Гурин М.О.