УХВАЛА

м. Київ

21.01.2021Справа № 910/11270/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення

у справі №910/11270/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 4 296 127,28 грн,

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 4 558 169,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №14999/01 від 30.03.2018 щодо оплати відпущеної позивачем електроенергії, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в сумі 4 558 169,56 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ТЕК" заборгованість в сумі 4 296 127 грн 28 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 64 441 грн 91 коп.

04.01.2020 до відділу діловодства суду від відповідача надійшла заява №15/3918 від 28.12.2020 про розстрочення виконання судового рішення від 17.12.2020 у справі №910/11270/19, яка обґрунтована, зокрема, скрутним фінансовм станом відповідача та його монопольним становищем на ринку з постачанням електричної енергії у Львівській області, у зв`язку з чим на підтримання належного стану електромереж та закупівлю електроенергії для потреб споживачів необхідне постійне фінансування. Також, відповідач зазначає, що ним виконувалися договірні зобов`язання щодо періодичного здійснення платежів на користь позивача згідно встановленого порядку, зокрема на електроенергію, продану в період з квітня 2020 по листопад 2020 року. При цьому, запроваджений державою механізм розрахунків передбачає, що здійснення розрахунків Гарантованим покупцем з виробниками електроенергії прямо залежить від забезпечення НЕК Укренерго оплати Гарантованому покупцеві, а також від бюджетних видатків, та наразі перед останнім у НЕК Укренерго наявна заборгованість у розмірі 25 727, 05 млн. грн.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/1 від 04.01.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 910/11270/20, у зв`язку з відпусткою судді Привалова А.І.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 року справу №910/11270/19 передано на розгляд судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 прийнято до розгляду заяву №15/3918 від 28.12.2020 Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення. Розгляд заяви призначено на 21.01.2021.

Представник відповідача (заявника) у судовому засідання 21.01.2021 подану заяву про розстрочку виконнання рішення підтримав, надав усні пояснення.

В свою чергу, представник позивача у судовому засіданні 21.01.2021 проти задоволення заяви заперечив та надав письмові пояснення, у яких зазначив, що у позивача станом на 20.01.2021 наявна поточна заборгованість перед кредиторами на будівництво електростанції "Назмемна сонячна електростанція (СЕС) "Могутнє" у розмірі 21 135 558, 09 грн, строк повернення якої минає у 2021 році, та в силу заборгованості ДП "Гарантований покупець" перед позивачем, останній не має змоги виконати вказані вище зобов`язання. При цьому, посилання заявника на часткове добровільне виконання боржником зобов`язань не відповідає дійсності, оскільки відповідач за рішенням у даній справі не здійснив жодного платежу, в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення. Окрім того, для задоволення заяви про вістрочення виконання рішення недостатньо самого лише зазначення щодо відсутності у боржника необхіжних коштів, при цьому враховуватись мають, також, інтереси іншої сторони спору, тобто позивача.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В свою чергу, частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В зв`язку з тим, що розстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позаяк, заявником не надано суду належих та допустимих доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність ускладнень під час виконання судового акту.

В свою чергу, частина 2 статті 617 Цивільного кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та приймаючи до уваги, що заявником (боржником) всупереч приписів частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України не надано беззаперечних, неспростовних доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності коштів та винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочення виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення.

Відповідно до частини 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" №15/3918 від 28.12.2020 про відстрочку виконання рішення.

2. Ухвала набирає законної сили 21.01.2021 та може бути оскаржена у встановленому законом поряжку.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.01.2021.

Суддя Н.І. Ягічева