ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"20" січня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/19/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., перевіривши дотримання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України у справі

за позовною заявою Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород до Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м. Київ та до Жденіївської селищної ради Воловецького району, с. Жденієво про визнання незаконним та скасування рішення Буковецької сільської ради та визнання недійсною угоди на проведення геологорозвідувальних робіт -

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах позивача до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення Буковецької сільської ради №207 від 19.08.2020 «Про погодження проведення геолого-розвідувальних робіт, буріння свердловини № 1 Жденіївської площі»; визнання недійсною угоду на проведення геологорозвідувальних робіт №ЛГВ 454-/15-20 від 09.09.2020, укладену між Буковецькою сільською радою та Акціонерним товариством «Укргазвидобування», посилаючись на порушення відповідачем вимог чинного законодавства.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не зазначено обставин та не наведено доказів, які підтверджують правонаступництво Жденіївської селищної ради Воловецького району прав та обов`язків Буковецької сільської ради Воловецького району на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №712-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області» затверджено утворення Жденіївської об`еднаної територіальної громади, до якої включено Буковецьку територіальну громаду, у зв`язку з чим, Жденіївська селищна рада, як виборний орган однойменної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків Буковецької сільської ради, та відповідно, відповідачем по справі. Подане прокурором рішення Жденіївської селищної ради № 1 3 від 26.11.2020 «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Жденіївської селищної ради» таким доказом слугувати не може з огляду на таке.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Отже, правовими підставами процесуального правонаступництва є:

- смерть або оголошення фізичної особи померлою;

- припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення);

- заміна кредитора чи боржника в зобов`язанні;

- інші випадки заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону (стаття 59 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частинами 1 та 2 статті 108 Цивільного кодексу України встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми; у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи відповідача-2 не вбачається, що Жденіївська селищна рада Воловецького району є процесуальним правонаступником Буковецької сільської ради Воловецького району. На час звернення з відповідним позовом прокурором не приєднано відомостей про завершення процедури реорганізації відповідної територіальної громади.

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 1 та 2 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання вимоги немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2 270,00 грн.

За приписами частини 3 статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З прохальної частини позову вбачається, що прокурором передано на розгляд суду дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме:

- визнання незаконним та скасування рішення Буковецької сільської ради №207 від 19.08.2020 «Про погодження проведення геолого-розвідувальних робіт, буріння свердловини № 1 Жденіївської площі»;

- визнання недійсною угоду на проведення геологорозвідувальних робіт №ЛГВ 454-/15-20 від 09.09.2020, укладену між Буковецькою сільською радою та Акціонерним товариством «Укргазвидобування».

Відповідно до наданого до позовної заяви платіжного доручення №14 від 12.01.2021 вбачається, що прокуратурою було сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 2 270,00 грн.

Отже, прокуратурою не доплачено судовий збір за іншу вимогу немайнового характеру у розмірі 2 270,00 грн, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Закарпатської обласної прокуратури залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання до суду відомостей стосовно правонаступництва Жденіївської селищної ради Воловецького району прав та обов`язків Буковецької сільської ради Воловецького району.

- докази сплати судового збору у розмірі 2 270,00грн.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала підписана 20.01.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ремецькі О.Ф.