ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. Справа №926/2435/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

О.П. Дубник,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради за №01/02-18/1847 від 10.09.2020 року (вх. № 01-05/2625/20 від 24.09.2020 року)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 19.08.2020 року (суддя О.В. Гончарук; повний текст рішення складено 31.08.2020 року)

у справі № 926/2435/19

за позовом: Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави

до відповідача-1: Чернівецької міської ради

до відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу Торговий ряд Лілея (надалі ОК «ТР «Лілея»)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

про визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради, визнання недійсним договору оренди землі,

за участю:

від позивача: Сенів О.П. прокурор (посвідчення №057890 від 05.11.2020 року);

від відповідача-1 (в режимі відеоконференції): Юзьків М.І. представник (витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ від 20.07.2020 року);

від відповідача-2 (в режимі відеоконференції): Шпирко О.М. керівник; Мацьоцький О.І. адвокат (договір про надання правової допомоги б/н від 18.11.2019 року);

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

01.01.2019 року Керівник Чернівецької місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Чернівецької області в інтересах держави з позовом до Чернівецької міської ради та ОК ТР Лілея про визнання незаконним та скасування пункту 24 рішення 69 ceciї Чернівецької міської ради VII скликання за № 1704 вiд 11.04.2019 року, яким ОК ТР Лілея надано в оренду на 5 років земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів); визнання недійсним договору оренди землі № 11074 вiд 24.04.2019 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОК ТР Лілея (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог за №107-9585вих.19 від 15.11.2019 року (вх.№2595 від 19.11.2019)).

Позовні вимоги мотивовані тим, що на час прийняття Чернівецькою міською радою рішення № 1704 вiд 11.04.2019 року (пункт 24) ОК ТР Лілея не був власником нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м.Чернівці, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103, а тому не мав права на її отримання в користування без проведення земельних торгів (аукціону). Натомість, розташовані на цій земельній ділянці торговельні павільйони не є нерухомим майном в розумінні цивільного та земельного законодавства, оскільки відносяться до об`єктів самочинного будівництва, які розміщені в межах так званих червоних ліній. Прокурор вважає, що розміщення самочинно збудованих споруд, а саме торгівельних павільйонів в межах червоних ліній проспекту Незалежності м. Чернівці є незаконним, а тому надання відповідачем-1 в користування відповідачу-2 земельної ділянки комунальної форми власності для обслуговування даних споруд суперечить вимогам статті 39 Земельного кодексу України, Генеральному плану м.Чернівці, а також порушує інтереси територіальної громади м. Чернівці.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 19.08.2020 року у справі №926/2435/19 (суддя О.В. Гончарук) задоволено позов Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави. Визнано незаконним та скасувано пункт 24 рішення 69 ceciї Чернівецької міської ради VII скликання за № 1704 вiд 11.04.2019 року, яким ОК ТР Лілея надано в оренду на 5 років земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежностi, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів). Визнано недійсним договір оренди землі № 11074 вiд 24.04.2019 року, укладений між Чернівецькою міською радою та ОК ТР Лілея. Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь прокуратури Чернівецької області 3407,00 грн судового збору. Стягнуто з ОК ТР Лілея на користь прокуратури Чернівецької області 1486,00 грн судового збору.

Суд першої інстанції встановив, що станом на 11.04.2019 року на зазначеній земельній ділянці відсутнє нерухоме майно, яке б належало Обслуговуючому кооперативу Лілея на праві приватної власності. Земельним законодавством визначено порядок та підстави набуття права на оренду земельної ділянки. В спірному випадку право на оренду земельної ділянки має набуватись згідно з вимогами статті 134 Земельного кодексу України лише на конкурентних засадах (земельних торгах). Порушення органом місцевого самоврядування цієї процедури є підставою визнання недійсним договору оренди землі № 11074 вiд 24.04.2019 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОК ТР Лілея.

Також суд зазначив, що відповідачу-2 надано в користування земельну ділянку для обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів, яка знаходиться в межах червоних ліній, що суперечить Державним будівельним нормам України ДБН В.2.3-5-2001, які затверджені наказом Держбуду України від 11 квітня 2001 року за № 89. За таких обставин прокурор правомірно заявив вимогу про визнання незаконним та скасування пункту 24 рішення 69 ceciї Чернівецької міської ради VII скликання за № 1704 вiд 11.04.2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Чернівецька міська рада подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду Чернівецької області від 19.08.2020 року у справі №926/2435/19. Просить зазначене судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує про відсутність підстав для самостійного представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. Стверджує, що прокурор підмінив суб`єкта владних повноважень (Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області) та звернувся з даним позовом до суду за відсутності результатів перевірок, проведених відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Вважає, що правові підстави для визнання недійсним спірного договору оренди землі відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Керівник Чернівецької місцевої прокуратури у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зауважує, що органи Держгеокадастру не наділені повноваженнями розпорядника земель комунальної власності з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгеокадастр правом звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, а також з похідними від них позовними вимогами. Чернівецька місцева прокуратура листом 3107-8649вих.19 від 10.10.2019 року повідомила Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про виявлені порушення при прийнятті Чернівецькою міською радою спірного рішення. У листі-відповіді Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області зазначило, що вказана інформація взята до відома з метою використання у подальшій роботі. Крім цього, вказало, що з огляду на наявність речового права, яке виникло на підставі рішення Чернівецької міської ради, внесення клопотання про усунення порушень вимог земельного законодавства буде безрезультатним, оскільки у Чернівецької міської ради відсутні повноваження щодо скасування даного рішення. Натомість, допущені порушення можуть бути усунуті шляхом звернення до суду з позовною заявою суб`єктом, який наділений відповідними повноваженнями. Стверджує, що доводи апелянта про необхідність проведення перевірки законності рішення органу місцевого самоврядування, яка, на його думку, обов`язково повинна передувати зверненню до суду з позовом про оскарження такого рішення, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Звертає увагу на те, що при зверненні до суду з даним позовом виходив із необхідності захисту інтересів держави та територіальної громади м. Чернівці, які у даному випадку співпадають, та не можуть бути захищені іншим суб`єктом, крім прокурора, оскільки саме Чернівецька міська рада, приймаючи оскаржуване рішення, діяла всупереч даним інтересам, а інші органи не наділені правом звернення до суду з метою захисту цього інтересу. Щодо твердження скаржника про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору оренди землі, прокурор вказує, що дана позовна вимога є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 19.08.2020 року у справі №926/2435/19, апеляційну скаргу Чернівецької міської ради без задоволення.

Відповідач-2 та третя особа не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Стислий опис апеляційного провадження у справі

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: С.М. Бойко, В.М. Гриців) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернівецької міської ради та призначено справу №926/2435/19 до розгляду на 09.11.2020 року о 12 год. 30 хв.

З підстав, зазначених в ухвалах від 09.11.2020 року, 07.12.2020 року суд відклав розгляд даної справи, востаннє на 25.01.2021 року о 10 год. 00 хв. та ухвалив провести судове засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено господарському суду Чернівецької області.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії С.М. Бойко склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується витягом з протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 22.01.2021 року, який наявний в матеріалах справи.

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Прокурор просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа не делегувала свого представника в судове засідання. Про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлена шляхом надсилання ухвали Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року на офіційну електронну адресу ().

Крім того, всі ухвали Західного апеляційного господарського суду у даній справі, зокрема, зазначена ухвала суду, оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, тобто є загальнодоступними.

Учасники справи зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у їх справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що справу може бути розглянуто при відсутності третьої особи.

Обставини справи

11 квітня 2019 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №1704 «Про розгляд звернень юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання та затвердження проектів землеустрою щодо їх відведення, визнання такими, що втратили чинність та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань», яким надала Обслуговуючому кооперативу Торговий ряд Лілея земельну ділянку за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103 в оренду на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07 обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів) (пункт 24 рішення) (а.с.20, т.1).

На підставі вказаного рішення, 24 квітня 2019 року між Чернівецькою міською радою (орендодавець) та Обслуговуючим кооперативом Торговий ряд Лілея (орендар) укладено договір оренди землі № 11074 (з протоколом розбіжностей № 1 від 24.04.2019 року), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності 129-Д, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103. Договір укладено строком на п`ять років і діє до 24 квітня 2024 року включно (а.с.100-102, т.1).

Відповідно до акту прийому-передачі від 24 квітня 2019 року орендодавець передав орендарю земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності 129-Д, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103 (а.с.103, т.1).

Матеріалами судової справи № 926/2435/19 підтверджується, що господарський суд Чернівецької області розглядав справу №926/616/16 за позовом ОК ТР Лілея до відповідачів Чернівецької міської ради, Управління державної реєстрації ГТУЮ у Чернівецькій області, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в особі Відділу державної реєстрації речових прав не нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за вищезазначеною адресою.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 03.04.2018 року у справі №926/616/16, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 року, відмовлено у задоволенні позову ОК ТР Лілея (а.с. 45-57, т.1).

При розгляді справи №926/616/16 судами встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю не надавлись та не реєструвались дозволи на виконання будівельних робіт та інших документів дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних робіт з будівництва капітальної споруди по проспекту Незалежності, 129-Д у м.Чернівці та зазначений об`єкт за вказаною адресою в експлуатацію не приймався. На момент вирішення спору позивачі та треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, у встановленому законом порядку не набули право власності на спірні нежитлові приміщення (капітальні споруди, нерухоме майно), оскільки факт прийняття в експлуатацію в установленому законом порядку не доведено.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 186058420 від 24.10.2019 року за Обслуговуючим кооперативом «Торговий ряд «Лілея» не зареєстровані речові права на нерухоме майно на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності 129-Д, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103 (а.с.64-67, т.1).

Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації в листі №1993 від 02.09.2019 року на запит Чернівецької місцевої прокуратури № 107-7032 вих-19 повідомило, що згідно даних інвентаризаційних та реєстраційних справ, право власності за Обслуговуючим кооперативом Торговий ряд Лілея на проспекті Незалежності 129-Д в місті Чернівцях в бюро не зареєстровано (а.с.62, т.1).

У відповідності до викопіювання з Генерального плану міста Чернівці, земельна ділянка за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності 129-Д, площею 0,1160 га кадастровий номер :11:002:0103, знаходиться в межах червоних ліній проспекту Незалежності м. Чернівці (а.с.84-86, т.1).

Прокурор вважає, що пункт 24 рішення Чернівецької міської ради № 1704 від 11.04.2019 року, яким ОК ТР Лілея надано в оренду на 5 років земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), є незаконним, прийнятим всупереч положень ст.ст. 39, 124, 134 Земельного кодексу України, порушує інтереси держави і територіальної громади м. Чернівці. Предметом позову є також вимога про визнання недійсним договору оренди землі від 24.04.2019 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОК ТР Лілея на підставі спірного рішення.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За приписами статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

В силу частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 124 Земельного кодексу України Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

В ході розгляду апеляційної скарги Чернівецької міської ради суд встановив, що на підставі пункту 24 рішення Чернівецької міської ради № 1704 від 11.04.2019 року ОК ТР Лілея надано в оренду на 5 років земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази про те, що станом на 11.04.2019 року на земельній ділянці за адресою: проспект Незалежностi, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103 розташоване нерухоме майно, належне ОК ТР Лілея на праві приватної власності.

Судовими рішеннями у справі №926/616/16 встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю не надавлись та не реєструвались дозволи на виконання будівельних робіт та інших документів дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних робіт з будівництва капітальної споруди по проспекту Незалежності, 129-Д у м.Чернівці та зазначений об`єкт за вказаною адресою в експлуатацію не приймався.

В силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 39 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

У відповідності до Державних будівельних норм України ДБН В.2.3-5-2001 Споруди транспорту. Вулиці та дороги населених пунктів, затверджених наказом Держбуду України від 11 квітня 2001 року за N 89, розміщення і будівництво наземних об`єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, крім об`єктів транспорту та інженерних мереж, в межах червоних ліній вулиць і доріг забороняється.

Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається (ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги України»).

Однак, з аналізу вищеописаних матеріалів даної судової справи суд встановив, що оспореним пунктом 24 рішення Чернівецької міської ради № 1704 від 11.04.2019 року відповідачу -2 надано в користування земельну ділянку для обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності 129-Д, площею 0,1160 га, кадастровий номер :11:002:0103 в межах червоних ліній.

Тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимоги прокурора щодо визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення Чернівецької міської ради.

З врахуванням правомірності судового рішення в частині визнання незаконним та скасування пункту 24 рішення Чернівецької міської ради № 1704 від 11.04.2019 року, законним і обгрунтованим є задоволення похідної позовної вимоги Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави про визнання недійсним договору оренди землі від 24.04.2019 року між Чернівецькою міською радою та ОК ТР Лілея, укладеного на підставі зазначеного пункту рішення.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника про відсутність правових підстав для самостійного представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, враховуючи таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 2 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно із частиною 1 статті 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Частиною 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У позовній заяві (вх.№2435 від 01.11.2019 року) прокурор обгрунтовує наявність підстав для самостійного подання даного позову в інтересах держави тим, що органи Держгеокадастру не наділені повноваженнями розпорядника земель комунальної власності з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгеокадастр правом звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, а також з похідними від них позовними вимогами.

Також, як видно зі змісту наявної у судовій справі №926/2435/19 копії листа-відповіді за № 10-24-0.47-4611/2-19 від 24.10.2019 року на лист прокурора № 107-8649вих-19 від 10.10.2019 року про виявлені порушення при прийнятті спірного пункту рішення органу місцевого самоврядування, заступник начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повідомив, що допущені порушення можуть бути усунуті шляхом зверненя до суду з позовною заявою суб`єктом, наділеним відповідними повноваженнями. Однак органи Держгеокадастру не наділені правом звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, а також похідними від них позовними вимогами (а.с.111-114, т.1).

Вищеописані обставини дають підстави для висновку, що звертаючись до суду з позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для самостійного представництва інтересів держави у суді та визначив у чому полягає порушення інтересів держави.

Колегія суддів визнає необґрунтованими інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Чернівецької області від 19.08.2020 року у справі №926/2435/19.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради за №01/02-18/1847 від 10.09.2020 року (вх. № 01-05/2625/20 від 24.09.2020 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернівецької області від 19.08.2020 року у справі №926/2435/19 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.П. Дубник