ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3138/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності Агро Гюбі + (65026, м. Одеса, вул. Катериниська, 26, ) до Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 111) (66850, Одеська обл., Ширяївський р-н, с. Армашівка, )

про стягнення заборгованості за Договором від 24.04.2020 № 2404/20-Р в розмірі 73 238,29 грн., з якої 68 468,59 грн. сума основного боргу, 855,86 грн. 3 % річних, 134,37 грн. інфляційні втрати, 3 779,47 грн. - пеня

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Гюбі + звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства Сільськогосподарського підприємства державної кримінально-виконавчої служби України (№ 111) про стягнення заборгованості за Договором від 24.04.2020 № 2404/20-Р в розмірі 73 238,29 грн., з якої 68 468,59 грн. сума основного боргу, 855,86 грн. 3 % річних, 134,37 грн. інфляційні втрати, 3 779,47 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 526, 530, 610, 625, 655 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору від 24.04.2020 № 2404/20-Р щодо оплати.

09.11.2020 судом було направлено Відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, яку він отримав 18.11.2020, що підтверджується поштовим повідомленням від 23.11.2020 № 50997/20.

23.11.2020 на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 31341/20) в якому просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «Агро Гюби +» до Державного підприємства «Сільськегосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№111)» про стягнення.

Відповідач зазначає, що товар зазначений у специфікації № 1 від 24.04.2020 до договору не було поставлено. Крім того, Відповідач зазначає, що жодних рахунків на оплату послуг по Договору він не отримував, що, на його думку, підтверджується рахунками, наявними в матеріалах справи № 916/3138/20 без відмітки про отримання таких рахунків Відповідачем, у зв`язку із чим не вдається встановити дату, з якої наступає зобов`язання на проведення оплати послуг за договором та дати для початку нарахування штрафних санкцій.

16.12.2020 на адресу суду надійшла від Позивача Відповідь на відзив від 14.12.2020 (вх. № 33544/20) в якому ТОВ «Агро Гюбі +» зазначає, що твердження Відповідача про те, що ним не було отримано товар по даному договору спростовується видатковою накладною № 26 від 24.04.2020 відповідно до якої відповідачу було поставлено товар - запасні частини - згідно з переліком на загальну суму 68 468,59 грн. У цій видатковій накладній є в наявності підпис відповідальної особи Відповідача та відбиток печатки.

Крім того, Позивач зазначає, що відповідно до пункту 4.3 договору: «Оплата товару та порядок розрахунків здійснюється Покупцем на умовах 100% попередньої оплати вартості партії товару протягом 3 (трьох) банківських днів від дати надання рахунку». Відповідно до змісту цього пункту Договору, поставка запасних частини проводиться на умовах попередньої оплати. З урахуванням відсутності у відповідача грошей для оплати поставки запчастин навесні 2020р. та необхідності цих запчастин для ремонту сільськогосподарської техніки, яку треба було задіяти у сільськогосподарському виробництві, поставку було здійснено без попередньої оплати, але це не звільняє Відповідача від необхідності здійснення оплати за поставлені запасні частини.

Також, Позивач вказує, що рахунок на оплату було передано відповідачу одночасно з Видатковою накладною на запасні частини. Цю обставину підтверджує колишній директор Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№111)» Потучек-Запольський Євген Миколайович, який їх особисто як запасні частини, так і накладну та рахунок отримував, у своїй письмовій заяві, адресованій суду, та може підтвердити суду особисто в разі призначення судового засідання за участю сторін.

Окрім того, Позивач зазначає, що факт наявності на підприємстві Рахунків на оплату підтверджується протоколом обшуку, під час якого ці рахунки було вилучено. В рамках кримінального провадження № 0001527 від 14.08.2020 прокурором відділу Офісу Генерального прокурора Метелкіною О.Л. 21.09.2020 було проведено обшук у приміщеннях Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№111)». За результатами обшуку було вилучено бухгалтерські документи, у тому числі накладну № 26 та рахунок на оплату № 31. Зазначений протокол, на думку Позивача, підтверджує ту обставину, що рахунки на оплату були в наявності у відповідача та спростовує твердження відповідача у відзиві про відсутність зазначених рахунків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

в с т а н о в и в :

24.04.2020 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір 2404/20-Р (далі Договір від 24.04.2020).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 24.04.2020 продавець (Позивач) зобов`язався передати у власність замовника (Відповідача), а покупець зобов`язався прийняти запасні частини та сплатити відповідно до умов договору. Найменування та загальна кількість, асортимент товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із пунктами 2.1, 3.1 Договору від 24.04.2020 кількість та ціна товару зазначаються у специфікаціях, рахунках та видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього договору. У випадку виникнення розбіжностей щодо асортименту, кількості, якості та ціни товару, що визначені у специфікаціях до договору та накладних на передачу товару та видаткових, привільоване значення будуть мати дані щодо асортименту, кількості та ціни товару, що визначені у видаткових накладних на передачу товару. Датою поставки товару вважається дата, вказана в накладних на передачу ТМЦ, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до пункту 4.1, 4.3 Договору від 24.04.2020 покупець здійснює оплату за товар ціною, вказаною у рахунках які є невід`ємною частиною даного договору. Оплата товару та порядок розрахунків здійснюється покупцем на умовах 100 % попередньої оплати вартості партії товару протягом 3 (трьох) банківських днів від дати надання рахунку.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до Специфікації № 1 від 24.04.2020 до Договору купівлі-продажу № 2404/20-Р від 24.04.2020 сторони погодили поставку запчастин на загальну суму 68 468,59 грн.

На виконання вказаної специфікації Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 68 468,59 грн., що підтверджується витратною накладною від 24.04.2020 № 26.

Також на виконання умов Договору від 24.04.2020 Позивачем виставлено Відповідачу рахунок від 24.04.2020 № 31 на загальну суму 68 468,59 грн.

Суд не приймає довід Відповідача про відсутність у нього прострочення грошового зобов`язання через неотримання належним рахунку на оплату послуг по Договору, з огляду на наступне.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Рахунок або рахунок-фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за договором.

Аналогічні висновки, які суд враховує відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, викладені у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/49/17 та від 18.02.2020 у справі № 908/771/19.

Докази оплати Відповідачем поставленого товару в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.2 Договору від 24.04.2020 у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного договору, покупець зобов`язання сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 24.04.2020 за періоди з 28.04.2020 по 12.10.2020 складає суму в розмірі 4 108,12 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
68468.5928.04.2020 - 11.06.2020458.0000 %1346.92
68468.5912.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %920.40
68468.5923.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %965.29
68468.5904.09.2020 - 12.10.2020396.0000 %875.50
Всього 4 108,12

Проте, оскільки Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 3 779,47 грн., задоволенню підлягає сума в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 24.04.2020 за періоди з 28.04.2020 по 12.10.2020 складають суму в розмірі 942,85 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
68468.5928.04.2020 - 12.10.20201683 %942.85

Проте, оскільки Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 855,86 грн., задоволенню підлягає сума в межах позовних вимог.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що інфляційні втрати за Договором від 24.04.2020 за періоди з травня 2020 року по вересень 2020 року складають суму в розмірі 134,37 грн., яка розраховується наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.05.2020 - 30.09.202068468.591.002134.3768 602.99

На підставі викладеного суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором від 24.04.2020 в розмірі 73 238,29 грн., з якої 68 468,59 грн. сума основного боргу, 855,86 грн. 3 % річних, 134,37 грн. інфляційні втрати, 3 779,47 грн. - пеня.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193, частиною шостою статті 232, частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 111) (66850, Одеська обл., Ширяївський р-н, с. Армашівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальності Агро Гюбі + (65026, м. Одеса, вул. Катериниська, 26, ) 68 468,59 грн. (шістдесят вісім тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 59 коп.) суму основного боргу, 855,86 грн. (вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 96 коп.) 3 % річних, 134,37 грн. (сто тридцять чотири гривні 37 коп.) інфляційних втрат, 3 779,47 грн. (три тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень 47 коп.) - пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено в нарадчій кімнаті 27 січня 2021 р.

Суддя Ю.А. Шаратов