ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.01.2021 Справа № 920/505/20
Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Джепи Ю.А., судді Яковенка В.В. та судді Заєць С.В. за участі секретаря судового засідання Галашан І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/507/18 в порядку загального позовного провадження
про визнання договору оренди землі № 26 від 15.11.2019 недійсним та визнання права володіння і користування земельною ділянкою,
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився,
відповідачів: не з`явилися.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.12.2020 у справі № 920/505/20 постановлено у задоволенні позову відмовити.

05.01.2021 від представника позивача надійшла заява від 28.12.2020 б/н (вх. № 266к від 05.01.2021) про розподіл судових витрат, відповідно до якої, останній просить вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 4 204,00 грн судового збору та 7 680,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що разом складає 11 884,00 грн та розглянути цю заяву за відсутності Позивача та його представника.

У заяві про розподіл судових витрат представник позивача зазначає, що на виконання пункту 9 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України у першій заяві по суті спору, позивач зазначив попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Разом з тим, у порядку визначеному частиною восьмою статті 129 ГПК України позивачем до закінчення судових дебатів у справі було вчинено заяву про надання п`ятиденного строку, після ухвалення рішення суду, на подання доказів що підтверджуватимуть розмір понесених судових витрат.

Також у зазначеній заяві представник позивача зазначив, що докази сплати судового збору містяться у матеріалах справи № 920/505/20, а разом із заявою представник позивача надав суду докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7 680,00 грн, а саме: копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.12.2020, копію платіжного доручення від 28.12.2020 № 2583 та копію банківської заключної виписки за 28.12.2020.

Ухвалою суду від 11.01.2021 у справі 920/505/20 постановлено призначити розгляд заяви представника позивача від 28.12.2020 № б/н (№ 266к від 05.01.2021 про винесення додаткового рішення у справі № 920/505/20 у судове засідання на 21.01.2021, 14:00; запропонувати учасникам справи подати письмове обґрунтування своєї позиції у справі з огляду на подану заяву.

Представники учасників справи у судове засідання 21.01.2021 не з`явилися.

11.01.2021 представником першого відповідача засобами електронного зв`язку та 15.01.2021 засобами поштового зв`язку було подано клопотання від 11.01.2021 (вх. № 333к від 11.01.2021, вх. № 317/20 від 15.01.2021) про зменшення розміру судових витрат, відповідно до якого представник відповідача просить суд відмовити позивачеві у задоволення заяви про розподіл судових витрат, посилаючись на те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 23.12.2020 у справі № 920/505/20 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, розглянувши подану представником заву про розподіл судових витрат зазначає наступне.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

За приписами частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина четвертої статті 129 ГПК України).

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, за приписами статті 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд дійшов висновку, що витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 4 204.00 грн стягненню за результатами ухвалення додаткового рішення не підлягають, оскільки під час ухвалення рішення від 23.12.2020 у цій справі судом здійснено розподіл витрат позивача по сплаті судового збору, про що у рішенні суду зазначено, а саме: що у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог, що відповідає частині першій статті 129 ГПК України.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 23.12.2021 у справі № 920/505/20 не вирішено повністю питання щодо розподілу судових витрат зі справи (витрат позивача на оплату правничої допомоги в сумі 7680,00 грн), суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким відмовити в задоволенні заяви представника позивача від 28.12.2020 б/н (вх. № 266к від 05.01.2021) про стягнення витрат позивача на оплату правничої допомоги в сумі 7680,00 грн у зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог, що відповідає частині четвертій статті 129 ГПК України.

Клопотання представника першого відповідача від 11.01.2021 (вх. № 333к від 11.01.2021, вх. № 317/20 від 15.01.2021) про зменшення розміру судових витрат не підлягають задоволенню у зв`язку з відмовою позивачеві у задоволенні його заяви про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У стягненні витрат Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» (вул. Калинівка, 1, корпус А, с. Скуносове, Путивльський район, Сумська область, 41541, ідентифікаційний код 30934805) на оплату судового збору в сумі 4 204,00 грн та витрат на оплату правничої допомоги в сумі 7 680,00 грн відповідно до заяви від 28.12.2020 б/н (вх. № 266к від 05.01.2021) представника позивача адвоката Каліон А.А. відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з статтею 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Суддя В.В. Яковенко

Суддя С.В. Заєць