РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2021Справа № 910/14713/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Імпап»
до Приватного підприємства «Ювенком Сервіс Плюс»
простягнення 26086,67 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпап» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Ювенком Сервіс Плюс» 26086,67 грн, з яких: 24619,20 грн основного боргу, 1191,59 грн пені, 275,88 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №021302 від 01.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/14713/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач відзив на позов не надав.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на те, що ухвала суду від 05.10.2020 була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а будь-якої іншої адреси відповідачем суду не повідомлено, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд судом справи №910/14713/20.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпап» (постачальник) та Приватним підприємством «Ювенком Сервіс Плюс» (покупець) було укладено договір поставки №021302 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати в зумовлені даним договором строки покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його за узгодженою ціною договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору конкретна кількість і номенклатура (асортимент) продукції, що є предметом цього договору, її ціна, за цим договором визначаються в видаткових накладних (які є невід`ємною частиною цього договору) на кожну партію товару. Кількість, асортимент, ціна, строки та місце поставок визначаються в замовленні (які можуть надаватися покупцем в усно, письмово або на електронну адресу Постачальника).

Згідно з п. 1.4 Договору видаткова накладна, оформлена належним чином і що відноситься до цього договору, є документом, що підтверджує факт досягнення згоди між сторонами договору відносно асортименту (номенклатури) товару і його кількості.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що номенклатура і кількість кожної партії Товару визначаються у видаткових накладних.

Відповідно до п. 4.1 - 4.4 Договору ціна товару є договірною і встановлюється в національній валюті України, та вказується у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість договору складається із суми вартості всіх партій товару, визначених у видаткових накладних, поставленого протягом строку дії договору. На підставі погоджених сторонами заявок, постачальник формує для покупця рахунок на оплату для кожної конкретної поставки товару. В рахунку на оплату товару зазначається постачальником, зокрема, асортимент, кількість, загальна вартість товару.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент фактичної передачі товару та підписання останнім накладної на відпуск товару та товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п. 11.1 Договору останній набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання умов сторонами договору. Якщо жодна із сторін не заявить письмово про розірвання договору не пізніше ніж за 5 днів до його закінчення дія договору продовжується на кожен наступний календарний рік, але не більше, ніж на три роки від первісної дати підписання.

Доказів того, що однією із сторін було заявлено про розірвання Договору в порядку п. 11 1 Договору матеріали справи не містять, а відтак суд дійшов висновку, що вказаний Договір було пролонговано.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №021302 від 01.07.2019 є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п.п. 6.2, 6.3 Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються з відстрочкою платежу шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Максимальний термін відстрочення платежу встановлюється: по паперовому товару - 14 календарних днів з моменту поставки; по канцелярському товару - 30 календарних днів з моменту поставки. При розрахунках із відстроченням платежу сторони застосовують п. 6.6. договору. Будь-які банківські витрати і курсові різниці, понесені в результаті таких платежів, оплачуються покупцем. Оплата здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника визначений у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.6 Договору у разі збільшення, або зменшення курсу Євро по відношенню до гривні за ставкою УМВБ більш ніж на 3 % на дату оплати рахунку, постачальник змінює ціну на поставлений та несплачений товар пропорційно зміні курсу, повідомивши про це покупця в письмовій формі. Постачальник виставляє покупцю додатковий рахунок на зміну ціни. На дату оплати додаткового рахунку зміни ціни, постачальник проводить розрахунок корегування кількісних та вартісних показників до виданої податкової накладної. Сторони домовилися вважати таку зміну вартості продукції в Євро валютними збитками у зв`язку з наданням відстрочки платежу, яка повинна бути безумовно компенсована.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 24619,20 грн, що підтверджується підписаними представниками обох сторін видатковими накладними №КР-0003495 від 24.04.2020 на суму 13380,00 грн та №КР-0003615 від 29.04.2020 на суму 11239,20 грн, а також відповідними товарно-транспортними накладними.

Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору відповідач своїх зобов`язань з оплати поставленого товару не виконав, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 24619,20 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпап» заперечень проти позову не наведено, обставин, повідомлених позивачем не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 24619,20 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1191,59 грн та 3% річних у розмірі 275,88 грн (загальний період нарахування з 08.05.2020 по 23.09.2020).

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст.230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом п. 8.5 Договору, у випадку прострочення оплати за поставлену партію товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1191,59 грн та 3% річних у розмірі 275,88 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Ювенком Сервіс Плюс» (Україна, 01133, місто Київ, вулиця Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 42986301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпап» (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Московська, будинок 12, ідентифікаційний код 30198424) основний борг у розмірі 24619 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн 20 коп., пеню у розмірі 1191 (одна тисяча сто дев`яносто одна) грн 59 коп., 3% річних у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн 88 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова