ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 Справа № 914/2880/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло, м. Київ

до відповідача: Комунальної організації (установи, закладу) Фізкультурно-оздоровчий комплекс Старт, м. Новояворівськ Львівської області

про стягнення 68 845, 76 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

Представники сторін справи не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло подано позов до Комунальної організації (установи, закладу) Фізкультурно-оздоровчий комплекс Старт про стягнення 68 845, 76 грн.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 10.12.2020.

Хід розгляду справи відображено в ухвалах суду.

У судове засідання 20.01.2021 сторони явку повноважних представників не забезпечили, хоча про час, дату та місце розгляду спору повідомлені належним чином.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована порушенням зобов`язання по оплаті видаткової накладної № 216 від 31.12.2019 на суму 66 903, 71 грн. Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 1 140, 65 грн 3% річних та 801, 40 грн інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що до подання позову ним сплачено основну заборгованість на суму 46 000, 00 грн, а після подання такого - оплачено 22 845, 76 грн, тому відсутній спір між сторонами, а провадження у справі підлягає закриттю.

Обставини справи.

На підставі рішення Новояворівської міської ради Львівської області № 1119 від 19.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області.

Рішенням № 325 від 20.11.2019 виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області погодив Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення, бюджетних установ та інших організацій м. Новояворівськ. Зокрема, для бюджетних установ передбачено: тариф на теплову енергію 1 239, 83 грн за 1 Гкал (з ПДВ); тариф на послуги з постачання гарячої води 66, 37 грн за 1 куб.м. (з ПДВ).

31 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло та Комунальна організація (установа, заклад) Фізкультурно-оздоровчий комплекс Старт підписали акт приймання-передачі теплової енергії в кількості 53, 962 Гкал № 216 на суму 66 903, 71 грн.

Також сторонами у справі підписано акт звірки взаєморозрахунків за теплову енергію, в якому відображена заборгованість на суму 66 903, 71 грн.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача 66 903, 71 грн основної заборгованості, а за порушення строків здійснення розрахунку - 1 140, 65 грн 3% річних та 801, 40 грн інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 66 903, 71 грн, що підтверджується актом приймання-передачі № 216 від 31.12.2019.

Позивачем скеровано на адресу суду позовну заяву 30.10.2020.

Відповідач сплатив позивачу до подання позову 46 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 148 від 03.07.2020 на суму 6 000, 00 грн, № 181 від 11.09.2020 на суму 20 000, 00 грн та № 202 від 13.10.2020 на суму 20 000, 00 грн.

Отже на момент подання позивачем позову вже не існувала заборгованість на суму 46 000, 00 грн.

Враховуючи сплату відповідачем частини основного боргу до подання позову, в задоволенні вимоги про стягнення 46 000, 00 грн слід відмовити.

Після подання позовної заяви до суду, відповідачем добровільно сплачено залишок основного боргу на суму 20 903, 71 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 223 від 30.11.2020.

Також відповідачем сплачено 801, 40 грн інфляційних втрат, які є предметом позову, що підтверджується платіжним дорученням № 240 від 14.12.2020 та 1 140, 65 грн 3% річних, що підтверджується платіжним дорученням № 241 від 15.12.2020.

Зазначені обставини підтверджено обома сторонами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, провадження у справі в частині заявленої до стягнення суми основного боргу 20 903, 71 грн, 801, 40 інфляційних втрат та 1 140, 65 грн 3% річних, підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Судові витрати.

За відмову в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача, а за закриття провадження у справі - на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 231, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 914/2880/20 в частині стягнення 22 845, 76 грн.

2. В задоволенні позовної вимоги про стягнення 46 000, 00 грн відмовити.

3. Стягнути з Комунальної організації (установи, закладу) Фізкультурно-оздоровчий комплекс Старт (місцезнаходження: 81053, Львівська обл., Яворівський р-н, місто Новояворівськ, вул. Шевченка, будинок 3, ідент. код: 36277946) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1, ідент. код: 42399765) 697, 53 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.01.2021.

Суддя Галамай О.З.