номер провадження справи 2/89/15-8/56/16-33/117/16-18/101/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 справа № 908/3736/15

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Левкут Вікторія Вікторівна, суддя Науменко Артур Олегович, суддя Смірнов Олександр Геннадійович,

при секретарі судового засідання: Непомнящій Н.П.,

за позовом: Judson Trading Limited (JTL) (Cyprus, Nicosia, адреса для листування: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, БЦ Башта 5, під`їзд 13)

до відповідача акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (АТ ЗАлК) (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Фонд державного майна України (01601, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9)

2) акціонерне товариство Сбербанк (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46)

3) Компанія VELBAY HOLDINGS LIMITED (VHL) (Кіпр, 1066, м. Нікосія, вул. Темистокли Дерви, вул. Еліоніон, 5; адреса представника для листування: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, БЦ Башта 5, під`їзд 13)

про стягнення 39154924,11 доларів США, що еквівалентно 835141406,20 грн.

за участю прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а) .

та за зустрічним позовом акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15)

до відповідача Judson Trading Limited (Cyprus, Nicosia, адреса для листування: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, БЦ Башта 5, під`їзд 13)

про визнання недійсним (нікчемним) договору позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009

учасники справи:

JTLГаврилова О.Ю., ордер КВ № 424441 від 27.06.2019
АТ ЗАлКСоснін Т.Ю., довіреність № 011.11-03 від 06.01.2021
ФДМУ АТ Сбербанк VHLне з`явився не з`явився Васькіна В.В., ордер ВМ № 1007299 від 24.07.2020
ПрокурорРедька М.В., наказ № 1807 к від 11.09.2020

Компанією Judson Trading Limited заявлено позов до публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат про стягнення за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 заборгованості у розмірі 39154924,11 доларів США, що еквівалентно 835141406,20 грн., з яких 30000000,00 доларів США сума позики, 9154924,11 доларів США відсотки. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Фонд державного майна України; 2) акціонерне товариство Сбербанк; 3) Компанія VELBAY HOLDINGS LIMITED.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.06.2019 у справі № 908/3736/15, залишеним без змін за результатами апеляційного оскарження постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2020 скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 06.06.2019 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі № 908/3736/15, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Скасовуючи судові акти першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав на недотримання при вирішенні даного спору судами першої та апеляційної інстанцій вимог статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема вказав наступне:

- ухвалені рішення та постанова у даній справі не відповідають вимогам ст.ст. 236, 238, 282 ГПК України, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій взагалі не розглянуто спір по суті, не з`ясовано наявність/відсутність порушеного права чи інтересу позивача, не надано оцінки зібраним у справі доказам (в тому числі доказам поданим позивачем на підтвердження перерахування коштів за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009), які містяться у справі, не мотивовано відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), не надано оцінки аргументам учасників справи (в тому числі аргументам прокурора щодо відсутності в матеріалах справи належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перерахування позивачем відповідачу 30,0 млн. доларів США за договором позики від 25.11.2009 № JT-ZALK/L-0000-000, який зареєстровано в управлінні Національного банку України в Запорізькій області за № 2 від 18.01.2010, та на підставі якого заявлено даний позов);

- відмовивши у задоволенні позову із посиланням на Закон України "Про санкції", суди попередніх інстанцій, в порушення вимог статей 238, 282 Господарського процесуального кодексу України, не зазначили, які конкретні норми Закону України "Про санкції" передбачають можливість відмови у задоволенні позову та/або свідчать про передчасність звернення позивача із даним позовом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.07.2020 справу № 908/3736/15 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 07.07.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі № 908/3736/15; справі присвоєно номер провадження 2/89/15-8/56/16-33/117/16-18/101/20, підготовче засідання призначено на 06.08.2020; строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 01.10.2020.

Господарським судом Запорізької області 03.08.2020 отримано зустрічний позов акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат про визнання недійсним (нікчемним) договору позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, укладеного Компанією Judson Trading Limited, ВАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та Компанією VELBAY HOLDINGS LIMITED, як вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави.

Ухвалою від 10.08.2020 зустрічний позов акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат про визнання недійсним (нікчемним) договору позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, укладеного Компанією Judson Trading Limited, ВАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та Компанією VELBAY HOLDINGS LIMITED прийнято; об`єднано первісний позов разом із зустрічним позовом в одне провадження в рамках справи №908/3736/15; зустрічну позовну заяву призначено до розгляду разом із первісним позовом у підготовчому засіданні на 01.10.2020.

Ухвалою суду від 01.10.2020 справу № 908/3736/15 передано на колегіальний розгляд.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначання складу колегії суддів від 05.10.2020 справу № 908/3736/15 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Левкут В.В., судді: Науменко А.О., Смірнов О.Г.

Згідно витягів з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.10.2020 колегії також передано на розгляд зустрічний позов, клопотання про призначення судової економічної експертизи, клопотання про витребування доказів, клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 08.10.2020 справу № 908/3736/15 прийнято до колегіального розгляду, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.11.2020; у підготовчому засіданні оголошувалася перерва до 18.11.2020; ухвалою від 18.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; підготовче засідання відкладалось на 01.12.2020 та на 16.12.2020.

Ухвалою від 16.12.2020 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 12.01.2021.

Також ухвалою від 16.12.2020 суд ухвалив клопотання АТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат вих. 021.00-1539 від 16.12.2020 щодо витребування доказів задовольнити частково, у зв`язку з чим звернутися до старшого слідчого в ОВС Слідчого відділу Управління СБУ в Дніпропетровській області Соломійчука Ю.Ю. із запитом:

1. Надати інформацію щодо того, чи містять матеріали кримінального провадження №0000091 докази пов`язаності офшорних компаній Velbay Holdings Limited, Judson Trading Limited з Об`єднаною компанією РУСАЛ та олігархом ОСОБА_1 , а також докази штучного створення посадовими особами цих компаній кредиторської заборгованості за Договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009.

2. У разі наявності таких доказів, надати інформацію щодо того, чи містять вказані докази інформацію, яка відноситься до державної таємниці (із ступенем секретності особливої важливості, цілком таємно, таємно), з огляду на те, що судді Левкут В.В., Науменко А.О., Смірнов О.Г. не мають доступу до інформації, яка містить державну таємницю (із ступенем секретності особливої важливості, цілком таємно, таємно); чи містять матеріали кримінального провадження №0000091 інформацію з обмеженим доступом, службову інформацію, тощо.

3. У разі відсутності в зазначених доказах, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000091, інформації, що містить державну таємницю (із ступенем секретності особливої важливості, цілком таємно, таємно), надати дозвіл на розкриття відомостей досудового розслідування з матеріалів кримінального провадження №0000091, відносно встановлених досудовим розслідуванням фактів пов`язаності офшорних компаній Velbay Holdings Limited, Judson Trading Limited з Об`єднаною компанією РУСАЛ та олігархом ОСОБА_1 , а також доказів штучного створення посадовими особами цих компаній кредиторської заборгованості за Договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009.

4. Витребувати від Слідчого відділу Управління СБУ в Дніпропетровській області завірені копії документів та інших доказів з матеріалів кримінального провадження №0000091 відносно встановлених досудовим розслідуванням фактів пов`язаності офшорних компаній Velbay Holdings Limited, Judson Trading Limited з Об`єднаною компанією РУСАЛ та олігархом ОСОБА_1 , а також доказів штучного створення посадовими особами цих компаній кредиторської заборгованості за Договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, які необхідні для розгляду в Господарському суді Запорізької області справи № 908/3736/15.

Засобами електронного зв`язку 11.01.2021 електронну адресу суду від Управління СБУ в Дніпропетровській області надійшов лист № 55/8-25 від 05.01.2021 про розгляд ухвали суду від 16.12.2020. Суду повідомлено, що матеріали кримінального провадження №0000091 від 15.12.2017 містять докази, що свідчать про зв`язок офшорних компаній Velbay Holdings Limited, Judson Trading Limited з Об`єднаною компанією РУСАЛ та олігархом ОСОБА_1 , а також докази штучного створення посадовими особами цих компаній кредиторської заборгованості за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009. Слідчим відділом повідомлено, що вказані матеріали не містять інформацію, яка має гриф обмеження доступу особливої важливості, цілком таємно, таємно, при цьому ці матеріали містять документи з грифом обмеження доступу для службового користування. Слідчим відділом Управління СБУ в Дніпропетровській області надано дозвіл на розкриття відомостей досудового розслідування з матеріалів кримінального провадження №0000091, проте повідомлено, що супровідним листом від 03.12.2020 матеріали кримінального провадження скеровані до Дніпропетровської обласної прокуратури для подальшого направлення до Офісу Генерального прокурора.

Даний лист Управління СБУ в Дніпропетровській області оформлений з порушенням Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг", а саме документ не скріплено електронним цифровим підписом.

Відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах (затв. наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13 № 28), документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У паперовому вигляді лист Управління СБУ в Дніпропетровській області на час прийняття рішення у справі не надходив.

Представник відповідача за первісним позовом (ЗАлК) у судовому засіданні 12.01.2021 у зв`язку з наведеним заявив усне клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження для виконання ухвали суду щодо витребування доказів.

Суд усне клопотання представника відповідача за первісним позовом відхилив, оскільки норми ГПК України не передбачають такої процесуальної дії, як повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття та призначення розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 12.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування первісних позовних вимог позивач вказав на обставини істотного порушення вимог договору позики № JT-ZALK/L-0000-000, укладеного між сторонами 25.11.2009, в частині повернення отриманих від позивача грошових коштів та сплати відсотків за користування ними. За твердженням позивача, на виконання умов договору у період з 05.02.2010 по 13.04.2011 у межах узгодженої сторонами договору поновлювальної кредитної лінії та на підставі отриманих від відповідача повідомлень про списання коштів Judson Trading Limited здійснено перерахування на корить АТ ЗАлК траншів на загальну суму 30,0 млн. грн. Умовами договору передбачено, що за користування кредитом кредитором нараховуються відсотки виходячи з фіксованої ставки для всіх траншів кредиту у розмірі 6,5%. Дата повернення позики визначена сторонами у додатковій угоді № 1 від 01.11.2010 до договору, відповідно до якої дата повного погашення це дата, що наступає через 1095 днів після дати вступу договору в силу або пізніша дата, на яку погодиться кредитор. Однак, в порушення умов договору позику та відсотки за користування грошовими коштами відповідачем не повернуто, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на дату подачі позовної заяви становить 39154924,11 доларів США, що еквівалентно 835141406,20 грн., з яких 30000000,00 доларів США сума позики, 9154924,11 доларів США відсотки. Посилаючись на приписи ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, позивач за первісним позовом просив позов задовольнити.

Під час нового розгляду справи від Judson Trading Limited надійшли письмові пояснення від 27.07.2020, в яких, з урахуванням висновків постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2020, доводи позивача за первісним позовом стосуються наступного:

- строк повернення позики визначено у додатковій угоді від 01.11.2010 до договору позики, а саме: 1095 днів з дати реєстрації договору у Національному банку України, тобто до 18.01.2013;

- АТ ЗАлК не повернуло позику та не сплатило проценти за договором позики, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав;

- Закон України «Про санкції» не містить жодної норми, яка надає право суду відмовити у задоволенні позову про стягнення грошових коштів;

- застосування таких санкцій, як «запобігання виведенню капіталів за межі України», «зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань», «блокування активів», не позбавляє Judson Trading Limited права власності на грошові кошти та права на судовий захист порушеного права;

- АТ ЗАлК визнало факт отримання коштів саме за договором позики, оскільки ним самостійно надано докази отримання коштів (меморіальні ордери та виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 05.02.2010 по 13.04.2011, акт звірки взаєморозрахунків від 14.07.2015), тому зазначена обставина не підлягає доведенню в силу ст. 75 ГПК України;

- отримання коштів АТ ЗАлК саме за договором позики підтверджується також: поясненнями АТ «Сбербанк» у поясненнях від 19.05.20015 № 80/4/58, від 02.11.2015, від 10.11.2015, в яких зазначено, що грошові кошти зараховувались на рахунок № НОМЕР_1 саме за договором позики, а у платіжних дорученнях допущено описку щодо номеру договору, оскільки АТ ЗАлК в подальшому підтверджено належність коштів саме за договором позики; поданими АТ ЗАлК звітами за формою № 504.01 «Прогноз з одержання та обслуговування кредиту» та за формою № 503.01 «Звіт про залучення та обслуговування кредиту за договором з нерезидентом»; Запорізькою ОДПІ у листі від 16.06.2016 та у акті перевірки від 14.08.2012 № 290/26-0-00194122.

Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення первісного позову заперечив.

У відзиві на позов АТ ЗАлК зазначав наступне. ФДМУ та ЗАТ АвтоВАЗ-Інвест 08.02.2001 укладений договір №КПП-307 купівлі-продажу акцій ВАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, згідно п. 3.3. якого, поряд зі сплатою ціни пакета акцій на користь продавця, покупець (ЗАТ АвтоВАЗ-Інвест) взяв на себе зобов`язання здійснити Інвестиції на суму, еквівалентну 200 000 000 доларів США на користь Товариства (ВАТ ЗАлК). Також, ЗАТ АвтоВАЗ-Інвест та VELBAY HOLDINGS LIMITED, за участі АКБ соціального розвитку Укрсоцбанк, 24.03.2006 укладений договір купівлі-продажу пакету акцій ВАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, згідно преамбули якого, покупець (VELBAY HOLDINGS LIMITED) на момент укладення цього договору поінформований про існування невиконаних зобов`язань щодо пакету акцій та взяв на себе повне і належне їх виконання. В подальшому, 25.11.2009 ПАТ Запорізький алюмінієвий комбінат (позичальник), Judson Trading Limited (кредитор) та Компанією VELBAY HOLDINGS LIMITED (поручитель) укладено договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009. За правовою природою вказаний договір не є договором позики, оскільки наявне зазначення та посилання на договір купівлі-продажу акцій №КПП-307 від 08.02.2001, визначення цілі кредиту - як участь в інвестиційному проекті, що свідчить про те, що позивач виступив інвестором в інвестиційному проекті. Отже кошти, передані позивачем відповідачу за договором позики є інвестиціями, як в розумінні ЗУ Про інвестиційну діяльність, так і в розумінні договорів: позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, купівлі-продажу акцій №КПП-307 від 08.02.2001 та купівлі-продажу акцій від 24.03.2006 Згідно з абз. 3 ч. 5 ст. 29 Закону України Про приватизацію державного майна (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням умов договору щодо внесення інвестицій внесені частково інвестиції не повертаються, а в разі невнесення інвестицій на день подачі позову про розірвання договору покупець сплачує штраф у розмірі 10 відсотків загального обсягу інвестицій. Таким чином позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, в обґрунтування заперечень за вимогами про стягнення боргу, АТ ЗАлК зазначав, що зазначений договір укладено внаслідок змови представників його сторін з метою доведення ПАТ ЗАлК до фіктивного банкрутства та отримання контролю над підприємством державного сектору економіки. Так усвідомлюючи той факт, що станом на кінець 2009 року розпочато слухання по справі про розірвання договору купівлі-продажу пакету акцій ПАТ ЗАлК та повернення пакету акцій - 68%, усвідомлюючи ту обставину, що пакет акцій прийдеться повертати державі посадові особи ПАТ ЗАлК, Judson Trading Limited, ТОВ НГЗ, ТОВ СЦ Металург, VELBAY HOLDINGS LIMITED будучі в змові розпочали процедуру фіктивного нарощування кредиторської заборгованості ПАТ ЗАлК використовуючи при цьому подвійну нумерацію договору та пов`язаність між собою. Відповідач звернув увагу суду, що відповідно до платіжних доручень позивача про перерахування грошових коштів позивачем невірно зазначено номер договору (кошти перераховувались за двома договорами). Крім того, у відзиві (т.24; а.с.2-6) ПАТ ЗАлК заявлено про пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду з даним позовом та необхідності застосування наслідків пропуску позовної давності.

При новому розгляді справи від АТ ЗАлК 03.08.2020 до господарського суду надійшов відзив на первісний позов, в якому відповідач за первісним позовом наголосив на тому, що Judson Trading Limited та VELBAY HOLDINGS LIMITED є пов`язаними офшорними компаніями з Об`єднаною компанією «РУСАЛ», афілійованою особою та фактичним бенефіціаром яких є громадянин Російської Федерації олігарх ОСОБА_1 . Злочинним діями останнього Державі Україна вже спричинено збитків на суму понад 30,0 млн. доларів США, що встановлено Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 (№ 0000091). За доводами АТ ЗАлК, договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 є нікчемним, оскільки суперечить інтересам Держави, спрямований на заподіяння матеріальних збитків шляхом штучного створення у ВАТ ЗАлК кредиторської заборгованості на суму 30,0 млн. доларів США. Просить в задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов АТ ЗАлК обґрунтовується положеннями ст. 228 ЦК України та тим, що господарське зобов`язання ПАТ Запорізький алюмінієвий комбінат (позичальник), Judson Trading Limited (кредитор) та Компанією VELBAY HOLDINGS LIMITED (поручитель) за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та не відповідає вимогам закону. Доводи зустрічного позову зводяться до наступного:

- Judson Trading Limited та VELBAY HOLDINGS LIMITED є пов`язаними Кіпрськими офшорними компаніями з Об`єднаною компанією «РУСАЛ», афілійованою особою та фактичним бенефіціаром яких є громадянин Російської Федерації олігарх ОСОБА_1 . Злочинним діями останнього Державі Україна вже спричинено збитків на суму понад 30,0 млн. доларів США, що встановлено Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 (надалі № 0000091), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2017 за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 113, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України;

- згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до юридичних осіб Об`єднана компанія «РУСАЛ», Judson Trading Limited та VELBAY HOLDINGS LIMITED застосовано строком на три роки обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»;

- для реалізації протиправних намірів, що завідомо суперечить інтересам Держави, зокрема, для штучного створення в подальшому у ВАТ «ЗАлК» кредиторської заборгованості у розмірі 30,0 млн. доларів США перед офшорною компанією Judson Trading Limited, афілійованою до якої є Об`єднана компанія «РУСАЛ», та фактичного перекладення зобов`язань інвестора VELBAY HOLDINGS LIMITED щодо інвестування модернізації і розвитку ПАТ «ЗАлК» за Договором купівлі-продажу від 24.03.2006 на отримувача інвестиційних коштів ВАТ «ЗАлК», а також для приховування таких протиправних дій, 25.11.2009 ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», Judson Trading Limited в особі директора Рістік Суркуні Олександри, якій органом досудового розслідування оголошено підозру у кримінальному провадженні № 0000023 саме за вказані протиправні дії, та Компанією VELBAY HOLDINGS LIMITED укладений Договір позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2012 у справі №48/448-13/364, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 29.10.2014, встановлено юридичний факт невиконання Компанією VELBAY HOLDINGS LIMITED взятих на себе зобов`язань за Договором купівлі-продажу від 24.03.2006 щодо інвестування в модернізацію і розвиток ВАТ «ЗАлК» 200,0 млн. доларів США, та, як наслідок, підтверджено умисел у сторони договору купівлі-продажу від 24.03.2006 VELBAY HOLDINGS LIMITED взагалі не виконувати наведені зобов`язання щодо інвестицій;

- з метою швидкого створення у ПАТ «ЗАлК» штучної простроченої заборгованості, Judson Trading Limited, ПАТ «ЗАлК» та VELBAY HOLDINGS LIMITED, діючи за спільною метою та в інтересах афілійованої Об`єднаної компанії «РУСАЛ», що завідомо суперечить інтересам Держави, з перевищенням повноважень Генерального директора ПАТ «ЗАлК», укладено Додаткову угоду № 4 до договору позики, згідно якої суттєво змінено умови договору позики щодо строків та порядку погашення за цим Договором, а саме: повернення ПАТ «ЗАлК» позики не пізніше 25.11.2014; рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/1029/16 від 24.10.2017, яке залишено без змін за результатами апеляційного та касаційного перегляду, зазначену Додаткову угоду № 4 до договору позики визнано недійсною;

- відповідно до умов п. 2.1 договору позики VELBAY HOLDINGS LIMITED, яке жодним чином не має інвестиційних зобов`язань за договором купівлі-продажу акцій ВАТ «ЗАлК» № КПП-307 від 08.02.2001 та Договору купівлі-продажу акцій ВАТ «ЗАлК» від 24.03.2006, надає ВАТ «ЗАлК» на умовах та в строки, значені даним договором, поновлювальну кредитну лінію в доларах США з максимальною сукупною основною сумою заборгованості 30,0 млн. доларів США. Однак, зобов`язання щодо проведення фінансування інвестицій та направлення відповідних коштів на модернізацію та розвиток Запорізького виробничого алюмінієвого комбінату взято за умовами Договору купівлі-продажу від 2006 року саме VELBAY HOLDINGS LIMITED, а не ВАТ «ЗАлК», отже і позичальником за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 повинен бути VELBAY HOLDINGS LIMITED. В іншому випадку, із зазначенням ВАТ «ЗАлК» позичальником за договором позики, враховуючи правову природу правовідносин інвестування, такий правочин не може розглядатися в якості правовідносин щодо інвестиції VELBAY HOLDINGS LIMITED в розвиток ВАТ «ЗАлК» на виконання відповідних зобов`язань з інвестиції за Договором купівлі-продажу акцій ВАТ «ЗАлК» від 24.03.2006, що в свою чергу суперечить змісту преамбули договору позики від 25.11.2009, цільового призначення кредиту та вимогам договору купівлі-продажу акцій ВАТ «ЗАлК» від 08.02.2001 та договору купівлі-продажу від 24.03.2006;

- приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 215 ЦК України та імперативні норми ч. 1 ст. 208 ГК України, оскільки АТ «ЗАлК» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки; 68,0095% акцій статутного капіталу якого належить Державі, будь-які грошові кошти, що надійшли від VELBAY HOLDINGS LIMITED до ВАТ «ЗАлК» за нікчемним договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, укладеним за наявним наміром Judson Trading Limited, ПАТ «ЗАлК» та VELBAY HOLDINGS LIMITED та метою, яка завідомо суперечить інтересам Держави і суспільства, необхідно розглядати як кошти, що вже були отримані підприємством державного сектору економіки, та не підлягають подальшому відшкодуванню.

Посилаючись на вищенаведене, АТ «ЗАлК» просить зустрічні позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним (нікчемним) договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009.

Від Judson Trading Limited (позивача за первісним позовом) 09.09.2020 надійшов відзив на зустрічний позов, в якому останній проти доводів зустрічного позову щодо нікчемності договору позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 заперечив та зазначив наступне:

- договір позики не порушує публічний порядок і АТ «ЗАлК» не доведено, що даний договір порушує права та свободи громадян України, спрямований на знищення чи пошкодження майна держави (незаконне заволодіння ним), не доведено наявності умислу в діях посадових осіб Judson Trading Limited, АТ «ЗАлК» та VELBAY HOLDINGS LIMITED щодо правочину всупереч інтересам держави та суспільства;

- АТ «ЗАлК» не доведено обставини, на які він посилається, зокрема, щодо наявності статусу афілійованих компаній відносно Judson Trading Limited, VELBAY HOLDINGS LIMITED та ОК «РУСАЛ»;

- застосування до Judson Trading Limited санкцій відповідно до Закону України «Про санкції» не має наслідком визнання недійсним договору позики;

- договір позики за своєю правовою природою не є договором про залучення інвестицій і АТ «ЗАлК» отримано кошти в якості кредиту, а не інвестицій;

- докази притягнення посадових осіб Judson Trading Limited та/або АТ «ЗАлК» до кримінальної відповідальності за нібито штучне створення заборгованості відсутні;

- зустрічний позов подано з пропуском позовної давності, оскілки договір укладений 25.11.2009, отже, строк на подання позову про визнання його недійсним - до 25.11.2012.

Від Judson Trading Limited надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив про необґрунтованість тверджень АТ «ЗАлК» щодо нікчемності договору позики та того, що Judson Trading Limited та VELBAY HOLDINGS LIMITED є афілійованими компаніями ОК «РУСАЛ». За доводам позивача за первісним позовом, обставини укладання, виконання та розірвання договору купівлі-продажу акцій від 24.03.2006 не стосуються предмету спору у справі № 908/3736/15 і посилання в преамбулі договору позики на цей договір не створює жодних правових наслідків. Грошові кошти за договором позики отримані АТ «ЗАлК» як позичальником, тому згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України АТ «ЗАлК» зобов`язане їх повернути.

АТ «ЗАлК» 01.10.2020 надано відповідь на відзив за первісним позовом та заперечення на пояснення третьої особи-3 на відзив за первісним позовом, в яких АТ «ЗАлК» підтримало свої доводи та наголосило на тому, що обставини укладення, виконання та розірвання договору купівлі-продажу від 24.03.2006 безпосередньо стосуються, пов`язані та обумовлюють подальше укладення 25.11.2009 договору позики, заявленою ціллю якого є інвестування в модернізацію та розвиток Запорізького виробничого алюмінієвого комбінату.

Представник третьої особи-1 у судове засідання 12.01.2021 не з`явився, про дати, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

У наданих при первісному розгляді письмових поясненнях Фонд державного майна України (третя особа-1) проти задоволення позову заперечив та вказав на встановлені слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні від 06.01.2015 № 0000107 обставини механізмів остаточного, без можливості відновлення, руйнування провідного ліквідного публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат внаслідок укладення низки договорів (з відповідними додатками до них) щодо отримання від Judson Trading Limited кредиту на загальну суму 30,0 млн. доларів США. На думку третьої особи-1, задоволення позову компанії Judson Trading Limited та стягнення з АТ ЗАлК на її користь 30,0 млн. доларів США призведе до порушення законодавства, зокрема, Закону України Про санкції, Указу Президента України від 14.05.2018 № 126/2018.

При новому розгляді справи ФДМУ 01.10.2020 надано пояснення на зустрічний позов, в яких третя особа-1 підтримала зустрічний позов та, посилаючи на встановлені у досудовому розслідування у кримінальному провадженні № 0000107, вважає, що договір позики має ознаки недійсності, оскільки при його укладенні не додержано вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства.

Позивач за первісним позовом (Judson Trading Limited) 09.11.2020 надав відзив на пояснення ФДМУ, в яких його доводи заперечив та зазначив, що договір позики не містить ознак недійсного правочину, які наведені у ст. 228 ЦК України. Наведені ФДМУ обставини вважає недоведеними.

АТ Сбербанк (третя особа-2) зазначило, що зобов`язальні відносини Банку з АТ ЗАлК випливають з договорів банківського обслуговування рахунків та інших підстав, а не з договору позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, стягнення за яким є предметом спору даної справи. У матеріалах справи наявна копія договору банківського рахунку № РКО 30041, що укладений 22.10.2008 АТ СБЕРБАНК та АТ ЗАлК, відповідно до якого банк здійснював розрахункове-касове обслуговування відповідача. АТ ЗАлК 04.08.2016 закрив усі рахунки, які були відкриті у АТ СБЕРБАНК на підставі договору банківського рахунку № РКО 30041 від 22.10.2008, та, відповідно, з 04.08.2016 не є клієнтом банку. Будь-які інші договори між банком та відповідачем не укладені, тобто будь-які інші взаємні права та обов`язки відсутні, а відповідно будь-які вимоги теж.

Компанія VELBAY HOLDINGS LIMITED (третя особа-3) у наданих суду письмових поясненнях при первісному розгляді справи та під час нового розгляду первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказує, що договір купівлі-продажу акцій ПАТ ЗАлК, його укладення та розірвання не мають жодного відношення до договору позики №JT-ZALK/L-0000-000 та не здійснюють жодних правових наслідків для його сторін. Договір№ JT-ZALK/L-0000-000, що є предметом розгляду у даній справі, є договором позики та не має жодних ознак кредитного договору чи інвестиційного проекту. Предметом вказаного договору є виключно позика ПАТ ЗАлК та її повернення із сплатою процентів. Обставини витрачання ПАТ ЗАлК позикових коштів не стосуються предмету договору і не впливають на права і обов`язки за ним. Твердження щодо наявності в діях посадових осіб VELBAY HOLDINGS LIMITED ознак злочину є безпідставними та суперечать ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Після визнання додаткової угоди № 4 до договору позики недійсною, дата повного погашення за договором визначена відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.11.2010 - через 1095 днів після дати вступу Договору в силу, тобто 18.01.2013. Вважає, що позовну давність не пропущено, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову третя особа-3 у наданих суду 09.09.2020 поясненнях зазначила про відсутність підстав для визнання договору позики недійсним (нікчемним). Вважає що АТ «ЗАлК» не надано жодних доказів на підтвердження наявності вини, яка виражається в намірі порушення публічного порядку сторонами договору або однією із сторін, а також не доведено, що договір позики порушує публічний порядок.

Прокурор, яким здійснено вступ у справу № 908/3736/15 з метою захисту економічних інтересів держави, проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що під час розгляду даної справи Радою національної безпеки та оборони України 02.05.2018 прийнято рішення Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), яке введено в дію Указом Президента України від 14.05.2018 № 126/2018 Про рішення національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших межувальних заходів (санкцій). Відповідно до вказаного рішення Рада національної безпеки і оборони України вирішила застосувати строком на 3 роки персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до юридичних осіб згідно з додатком 2. Відповідно до вказаного додатка позивача та третю особу-3 включено до санаційного списку, зокрема, до позивача застосовано 8 персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) строком на 3 роки: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України; 4) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 5) заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походження з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з Законом України Про санкції; 6) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно із Законом України Про санкції; 7) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави; 8) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності. Таким чином, уряд України вважає дії позивача та третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору такими, що підривають українську економіку, в тому числі економічне становище відповідача. Тож, враховуючи, що наслідком можливого стягнення спірної суми коштів стане виведення капіталів за межі України, у задоволенні позову має бути відмовлено. Також прокурор вказав на відсутність в матеріалах справи належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перерахування 30,0 млн. доларів США за договором позики від 25.11.2009 № JT-ZALK/L-0000-000.

При новому розгляді справи від прокуратури Запорізької області надійшли письмові пояснення, в яких прокурор з приводу зустрічного позову зазначив, що договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 є недійсним, оскільки при його укладанні не дотримано вимоги щодо його відповідності інтересам держави та суспільства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні 12.01.2021 представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Фондом державного майна України (продавець) та закритим акціонерним товариством "АвтоВАЗ-Інвест" (покупець) 08.02.2001 укладений договір купівлі-продажу №КПП-307.

За умовами договору купівлі-продажу №КПП-307 закрите акціонерне товариство "АвтоВАЗ-Інвест" придбало 423514923 простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", номінальною вартістю 0,25 гривень кожна, що становить 68,01% статутного фонду товариства за ціною 380 604 000 грн.

Відповідно до пункту 3.3 та пункту 5.1.1 договору купівлі-продажу №КПП-307 закрите акціонерне товариство "АвтоВАЗ-Інвест" взяло на себе зобов`язання поряд зі сплатою ціни пакета акцій на користь продавця, здійснити інвестиції на суму, еквівалентну 200 000 000 доларів США на користь відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" у порядку, визначеному додатком №1 до договору купівлі-продажу №КПП-307, а також зобов`язання щодо здійснення рефінансування зобов`язань відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" за кредитною угодою від 28.05.1997 у порядку, погодженому сторонами в додатку №2 до договору купівлі-продажу №КПП-307.

24.03.2006 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", який діяв від імені Закритого акціонерного товариства "АвтоВАЗ-Інвест" на підставі договору доручення №К-201/4273 від 21.03.2006 та довіреності від 21.03.2006, та компанією Velbay Holdings Limited укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким компанія Velbay Holdings Limited придбала пакет акцій відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" у кількості 423514923 простих іменних акцій, який у встановленому законом порядку був погоджений Фондом державного майна України.

Відповідно до умов договору від 24.03.2006 компанія Velbay Holdings Limited стала правонаступником усіх прав і обов`язків Закритого акціонерного товариства "АвтоВАЗ-Інвест" за приватизаційним договором. У зв`язку з цим, Компанія Velbay Holdings Limited зобов`язалась здійснити рефінансування довгострокових зобов`язань Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" за кредитною угодою №14/02-145 від 28.05.1997 на суму, яка відповідає сумі невиконаних зобов`язань щодо рефінансування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2012 у справі №48/448-13/364, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 29.10.2014, встановлено порушення компанією Velbay Holdings Limited взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу від 24.03.2006; задоволено позовні вимоги Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, розірвано договори купівлі-продажу пакета акцій відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", що становить 68,01% статутного капіталу товариства та повернуто пакет акцій у державну власність в особі Фонду державного майна України.

В подальшому, 25.11.2009 відкритим акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (новим найменуванням якого є акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат") (позичальник), Judson Traiding Limited (кредитор) та Компанією "Velbay Holdings Limited" (поручитель) укладений договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 (надалі договір позики).

Відповідно до пункту 2.1 договору позики кредитор надає позичальнику на умовах та в строки, визначені даним договором, поновлювальну кредитну лінію в доларах США з максимальною сукупною основною сумою заборгованості $30.000.000,00 (тридцять мільйонів) доларів США.

У пункті 1.1 статті 1 договору позики сторони визначили значення термінів, які вживаються у даному договорі, зокрема:

- "кредит" - грошові кошти кредитора, які передаються у тимчасове користування у вигляді поновлювальної кредитної лінії в доларах США, з фіксованим максимальним лімітом, посвідчені гарантіями поручителя і позичальника та фіксованою відсотковою ставкою, що надаються позичальнику в порядку та на умовах договору;

- "банк" - Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", Україна, м. Київ, який виконує в рамках даного договору позики за згодою кредитора, позичальника та поручителя роль банка-агента або інший Український банк, який щорічно підлягає Міжнародному аудиту;

- "дата видачі кредиту" - датою видачі кредиту вважається дата надходження коштів першого траншу на рахунок позичальнику у банку;

- "дата повного погашення" - дата, яка наступає через 1095 днів після дати набрання законної сили цього договору або більш пізня дата, на яку кредитор погодиться на власний розсуд в письмові формі (з врахуванням змін внесених додатковою угодою № 1 від 01.11.2010 до договору позики);

- "відсоткова ставка" - річна відсоткова ставка у розмірі 6,5%.

Згідно із пунктом 2.2 договору позики грошові кошти, в рамках вказаного ліміту кредитної лінії, кредитор надає позичальнику окремими траншами, згідно направлених позичальником кредитору сповіщень про списання коштів шляхом кредитування доларового рахунку позичальника у банку, зазначеному у статті 19 даного договору.

Позичальник погашає кожен наданий транш повністю в дату погашення, яка застосовується до такого траншу (пункт 5.1 договору позики).

Пунктами 4.1, 4.3 договору позики сторони узгодили, що відсотки за користування кредитом нараховуються кредитором та підтверджуються банком виходячи з фіксованої ставки для всіх траншів кредиту у розмірі 6,5% річних. Відсотки нараховуються щоденно на фактичну суму кредиту і за весь час користування, починаючи з першого дня видачі кредиту і до дати повного погашення. З точки зору нарахування відсотків вважається, що у році 365 днів.

Відповідно до пункту 5.2 договору позики у період погашення кредиту позичальник погашає всю фактичну заборгованість за всіма отриманими траншами упродовж максимум 10 днів. Першочерговому погашенню підлягає поточна заборгованість за відсотками, далі позичальник погашає заборгованість за основною сумою кредиту. Надання кредитором в період погашення кредити нових траншей в рамках даного договору позики припиняється.

Договір позики набирає чинності з моменту його реєстрації у Національному Банку України та виконання сторонами умов статті 3 даного договору, та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе обов`язків. Дострокове припинення дії даного договору позики здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної угоди про припинення дії договору позики (п. 18.1 договору позики).

Умови договору змінювались та доповнювались шляхом укладення додаткових угод до нього, а саме: додаткової угоди № 1 від 01.11.2010, додаткової угоди № 2 від 14.06.2011, додаткової угоди № 3 від 21.11.2013, додаткової угоди № 4 від 10.11.2014, додаткової угоди № 5 від 10.12.2014.

Договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 (зміни до договору) зареєстровано в управлінні Національного банку України в Запорізькій області за № 2 від 18.01.2010, додаток № 1 від 22.12.2010 до реєстраційного свідоцтва, додаток № 2 від 07.09.2011 до реєстраційного свідоцтва.

У зв`язку з переходом резидента-постачальника ПАТ «ЗАлК» на обслуговування до Миколаївського відділення № 5 АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», зміни до договору позики зареєстровано в управлінні Національного банку України в Миколаївській області 17.12.2014 за № 3 (т. 1, а.с. 85-86, т. 3, а.с. 173/зворотня частина-177).

Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1029/16 від 24.10.2017 додаткову угоду №4 від 10.11.2014 до договору позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, якою сторонами змінено дату повного погашення (дату повернення суми позики) на більш пізній строк (не пізніше 25.12.2014) - визнано недійсною. Дане рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1029/16 від 24.10.2017 переглянуто в апеляційному та касаційному порядках та залишено судами вищих інстанцій без змін.

На виконання умов договору позики Judson Traiding Limited у період: з 05.02.2010 по 13.04.2011, у межах узгодженої сторонами договору поновлювальної кредитної лінії та на підставі отриманих від відповідача повідомлень про списання коштів, здійснено перерахування на користь відповідача траншів на загальну суму 30 000 000,00 доларів США.

Згідно наданого Judson Traiding Limited розрахунку заборгованість АТ «ЗАлК» за договором позики складає 39154924,11 доларів США (30 000 000,00 - сума позики, 9154924,11 - відсотки).

За поясненнями Judson Traiding Limited, АТ «ЗАлК» отриману суму позики у визначений строк (1095 днів після набрання законної сили договором) не повернуто та не сплачено визначені договором відсотки.

У платіжних документах, наданих Judson Traiding Limited на підтвердження перерахування суми позики, наявні розбіжності при зазначені номеру договору, на підставі якого здійснювалось перерахування коштів, вказано договори №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 та №JT-ZALK/L-0000-00 від 25.11.2009.

Невиконання АТ «ЗАлК» свого обов`язку щодо повернення грошових коштів за договором позики та сплати визначених договором позики процентів стало підставою для подання первісного позову щодо стягнення цих коштів у судовому порядку.

Предметом зустрічного позову стали вимоги АТ «ЗАлК» про визнання недійсним (нікчемним) договору позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, як вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та не відповідає вимогам закону.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, заслухавши представників сторін, суд визнав первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з якою господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За своєю правовою природою договір № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 є змішаним договором та місить елементи договору позики та інвестиційного договору, оскільки даний договір породжує зобов`язання сторін, що підпорядковуються різним інститутам права.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1049 ЦК України встановлений обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (у редакції, чинній на момент укладання договору), що визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути: зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери; рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

За змістом статті 7 цього Закону (у відповідній редакції) всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом (ч. 1). Інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, що регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є інвестиційний договір.

Інвестиційний договір, як окремий вид цивільно-правових договорів може містити положення різних видів цивільно-правових договорів залежно від предмету та цілей інвестування (договору про спільну діяльність, капітального будівництва, кредитування, купівлі-продажу, довірчого управління майном).

Тобто, з аналізу вищевказаних норм законодавства слідує, що предметом договору позики є надання грошових коштів або інших речей на певний строк та, можливо, за певні проценти, а предметом договору інвестування є вкладання в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Таким чином, за предметом спірного договору у справі № 908/3736/15 кінцевою метою є як надання коштів на певних строк за певні проценти, так і досягнення певного результату інвестування поручителем в модернізацію та розвиток АТ «ЗАлК».

Предметом первісного позову є стягнення перерахованих на користь АТ «ЗАлК» коштів та процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позики Judson Traiding Limited у період: з 05.02.2010 по 13.04.2011, у межах узгодженої сторонами договору поновлювальної кредитної лінії та на підставі отриманих від АТ «ЗАлК» повідомлень про списання коштів, здійснено перерахування траншів на загальну суму 30,0 млн. доларів США.

За твердженням Judson Traiding Limited, загальна сума заборгованості АТ «ЗАлК» за договором позики складає 39154924,11 доларів США (30000000,00 сума позики, 9154924,11 - відсотки).

Суд звертає увагу, що у платіжних документах, наданих позивачем на підтвердження перерахування суми позики наявні розбіжності при зазначені номеру договору, на підставі якого здійснювалось перерахування коштів, вказано договори №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 та №JT-ZALK/L-0000-00 від 25.11.2009.

Згідно пояснень третьої особи-2 (АТ Сбербанк) договір позики №JT-ZALK/L-0000-00 від 25.11.2009 не обслуговувався банком, згоду на його обслуговування банк не надавав. Грошові кошти за договором позики надійшли на рахунок відповідача 27 траншами у період: з 08.02.2010 по 13.04.2011. З реквізитів SWIFT-повідомлень, які в автоматичному режимі були визначені у призначеннях платежу, вбачається належність грошових коштів, які були зараховані на поточний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 1580000,00 дол. США 08.02.2010, в сумі 1200000 дол. США 22.02.2010, в сумі 1000000 дол. США 26.02.2010, в сумі 450000 дол. США 12.03.2010, в сумі 1320000 дол. США 29.03.2010, в сумі 970000 дол. США 06.05.2010, в сумі 380000 дол. США 12.05.2010, в сумі 860000 дол. США 31.05.2010, в сумі 1600000 дол. США 22.06.2010, в сумі 290000 дол. США 30.06.2010, в сумі 1180000 дол. США 29.07.2010, в сумі 880000 дол. США 12.08.2010, в сумі 540000 дол. США 30.08.2010, в сумі 1440000 дол. США 09.09.2010, в сумі 1050000 дол. США 11.10.2010, в сумі 1160000 дол. США 11.11.2010, в сумі 2000000 дол. США 20.01.2011, в сумі 1320000 дол. США 28.01.2011, в сумі 1400000 дол. США 28.01.2011, в сумі 300000 дол. США 04.02.2011, в сумі 1960000 дол. США 11.02.2011, в сумі 850000 дол. США 25.02.2011, в сумі 280000 дол. США 03.03.2011, в сумі 1220000 дол. США 12.03.2011, в сумі 2100000 дол. США 16.03.2011, в сумі 960000 дол. США 12.04.2011, в сумі 1710000 дол. США 13.04.2011 за договором позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 611, 612 Цивільного кодексу України).

З аналізу викладених норм вбачається, що підставою для захисту в судовому порядку прав позивача шляхом стягнення заборгованості є встановлення обставин щодо порушення таких прав відповідачем шляхом невиконання чи неналежного виконання відповідного зобов`язання з урахуванням як умов договору, так і вимог законодавства.

Частинами 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Одним із нормативно правових актів, що підлягає врахуванню при вирішенні спорів про виконання зобов`язань за участю відповідних суб`єктів (щодо яких застосовані спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи, далі санкції), є Закон України "Про санкції".

Згідно з преамбулою Верховна Рада України прийняла наведений Закон, виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальновизнаних міжнародних норм і правил, констатуючи, що пріоритетами національних інтересів України є, зокрема, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопущення втручання у внутрішні справи України, розвиток рівноправних взаємовигідних відносин з іншими державами світу в інтересах України, заявляючи, що пряме або опосередковане втручання у внутрішні і зовнішні справи України під будь-яким приводом є неприпустимим, усвідомлюючи потребу невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

Відповідно до положень статей 1, 4 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави передбачено застосування по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, ряду санкцій, зокрема: запобігання виведенню капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.

Рішення про застосування зазначених санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання (ст. 5 Закону України "Про санкції").

Рада національної безпеки і оборони України 2 травня 2018 року (зі змінами 21.06.2018) прийняла рішення Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), додатком 2 якого визначено перелік юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції). Рішення введено в дію Указом Президента України від 14.05.2018 №126/2018.

Згідно п. 230 додатку № 2 до Рішення РНБО України до Джадсон Трейдінг Лімітед (Judson Trading Limited; Кіпр, Нікосія, 1101, Tagmatarchou Pouliou, 23, оф 4-5, реєстраційний номер 1486301) строком на 3 роки застосовуються наступні санкції: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій на території України; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України; 4) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 5) заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб - резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з Законом; 6) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно із Законом України Про санкції; 7) заборона здійснення НБУ реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави; 8) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності.

Оскільки до Judson Trading Limited застосовані санкції строком на 3 роки відповідно до положень Закону України "Про санкції", з метою запобігання виведенню капіталів за межі України зупинено виконання економічних та фінансових зобов`язань, заблоковані активи, суд дійшов висновку, що позивач строком на 3 роки обмежений у праві виконання на його користь зобов`язань, зокрема, АТ «ЗАлК».

Положення ЦК України, що визначають певні права позикодавця, застосовуються з урахуванням вимог Закону України "Про санкції" та обмежень, установлених рішенням щодо застосування санкцій, прийнятого відповідно до положень цього закону.

Суд виходить із того, що санкції застосовуються з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, тому обмеження права власності у вигляді блокування активів, права розпоряджатися та користуватися активами, в тому числі переданими Judson Trading Limited АТ «ЗАлК» коштами, є виправданими та не порушують статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо захисту права власності.

Judson Trading Limited не надано доказів оскарження в установленому законом порядку рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 травня 2018 року Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), на момент прийняття рішення у даній справі, вказане рішення є чинним.

Відносно наданого третьою особою-3 рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі №9901/215/19, суд відзначає, що зазначене рішення стосується застосування обмежувальних заходів до Компанії Velbay Holdings Limited, окрім того, зазначене рішення оскаржене, не набрало чинності у зв`язку з апеляційним оскарженням (призначено Великою Палатою Верховного Суду до розгляду на 03.03.2021).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявність застосованих до Judson Trading Limited на підставі Закону України «Про санкції» чинних обмежувальних заходів (санкцій) щодо запобігання виведенню капіталів за межі України, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, виключає можливість суду стягнути з АТ «ЗАлК» на користь Judson Trading Limited заявлену до стягнення заборгованість.

Відносно заявлених вимог за зустрічним позовом суд виходить з наступного.

Предметом зустрічного позову є вимоги про визнання недійсним (нікчемним) договору позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, як такого, що вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та не відповідає вимогам закону.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 зазначеного Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В межах розгляду даної справи щодо вимог за зустрічним позовом підлягають юридичній оцінці доводи АТ «ЗАлК» щодо нікчемності укладеного сторонами договору позики, які ґрунтуються на положеннях статті 228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, Цивільний кодекс України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

З огляду на зазначене, публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Отже, положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 6-1528цс15, Верховного Суду від 10.03.2020 у справі 910/24075/16, від 02.07.2020 у справі № 910/4932/19.

Обставини на які посилається АТ «ЗАлК» в обґрунтування підстав визнання недійсним (нікчемним) договору позики стосуються того, що:

- Judson Trading Limited та VELBAY HOLDINGS LIMITED є пов`язаними Кіпрськими офшорними компаніями з Об`єднаною компанією «РУСАЛ», злочинні дії власника якої встановлено Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 (№ 0000091),

- згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до юридичних осіб Об`єднана компанія «РУСАЛ», Judson Trading Limited та VELBAY HOLDINGS LIMITED застосовано строком на три роки обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»;

- договір позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 укладений з метою штучного створення у ВАТ «ЗАлК» кредиторської заборгованості у розмірі 30,0 млн. доларів США перед офшорною компанією Judson Trading Limited та фактичного перекладення зобов`язань інвестора VELBAY HOLDINGS LIMITED щодо інвестування модернізації і розвитку ПАТ «ЗАлК» за Договором купівлі-продажу від 24.03.2006 на отримувача інвестиційних коштів ВАТ «ЗАлК».

Однак, наведені АТ «ЗАлК» обставини не свідчать про наявність умислу в діях посадових осіб Judson Trading Limited та ВАТ «ЗАлК» щодо вчинення правочину всупереч інтересам держави та суспільства.

Кошти на виконання оспорюваного договору позики перераховані і зазначене сторонами не заперечується.

Докази того, що обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції» застосовані до Judson Trading Limited та компанії VELBAY HOLDINGS LIMITED саме у зв`язку з укладенням договору позики відсутні.

Відносно посилання на встановлені у кримінальному провадженні обставини, суд зазначає, що в силу ч. 6 ст. 75 ГПК України обов`язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, є вирок суду у кримінальному провадження (ухвала про закриття кримінального провадження, тощо).

Вирок, який був би підставою для звільнення від доказування факту вчинення посадовими особами сторін правочину протиправних дії та наявності вини, відсутній.

Наявність та стадія кримінального провадження свідчить лише про повідомлення конкретним посадовим особам про підозру у вчиненні злочину.

При цьому суд зауважує, що отримання результатів у кримінальному провадженні може бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Отже, АТ «ЗАлК» не доведено обставин, з якими закон пов`язує нікчемність правочину внаслідок порушення публічного порядку, тому підстави для визнання договору позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 недійсним (нікчемним) відсутні.

За викладених обставин суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог АТ «ЗАлК», відтак в задоволенні зустрічного позову відмовляється.

Відносно заяв АТ «ЗАлК» та Judson Trading Limited про застосування наслідків спливу позовної давності суд відзначає наступне.

Згідно ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість первісного та зустрічного позовів, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні.

Крім того, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.11.2010 до договору позики, якою сторони у п.1.1 договору змінили визначення терміну дата повного погашення та виклали його наступній редакції: дата повного погашення дата, яка наступає через 1095 днів після дати набрання законної сили цього договору або більш пізня дата, на яку кредитор погодиться на власний розсуд в письмові формі, строк позовної давності за первісним позовом не пропущено.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001, пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994; пункт 29).

За викладених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість як первісних позовних вимог, так і зустрічних позовних вимог.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача за первісним позовом та на позивача за зустрічним позовом, відповідно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити.

2. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 22.01.2020.

Головуючий суддя В.В. Левкут

Судді А.О. Науменко

О.Г. Смірнов