ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 справа № 914/2999/20

Господарський суд Львівської області в складі судді О.Д. Запотічняк

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім», м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхній Замок», м.Львів,

про стягнення 8 211,00 грн.

без виклику (без повідомлення) представників сторін

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхній Замок» про стягнення 8 211,00 грн.

Ухвалою від 02.12.2020 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін.

03.12.2021 на адресу суду повернувся поштовий конверт від ТОВ «Верхній Замок» з ухвалою Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі, із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ТОВ «Верхній Замок» укладеного сторонами договору купівлі-продажу №ХД-29/2016 від 02.02.2016 в частині оплати за поставлений товар. Заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 8 211,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №Б_22 від 20.04.2019р.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову в установленому порядку не заперечив.

Фактичні обставини встановлені судом.

02.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім», (Продавець за договором), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхній Замок», (Покупець за договором), було укладено Договір купівлі - продажу

№ ХД-29/2016.

Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується передати Покупцеві продукцію окремими партіями (далі - Товар) за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що погоджуються сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною Договору, а Відповідач зобов`язаний прийняти Товар та оплатити його на умовах, встановлених цим Договором.

Згідно п. 3.3 Договору передавання товару Продавцем і його приймання Покупцем по найменуванню, кількості якості і ціні проводиться представниками Сторін на підставі накладних на товар і тільки у відповідності з замовленнях.

Відповідно до п. 3.6. Договору, право власності на товар переходить до Відповідача з моменту підписання уповноваженою особою Відповідача накладних на Товар.

Відповідно до п. 5.1. Договору, Відповідач сплачує повну вартість отриманого товару по цінах, що зафіксовані в документах на відвантаження.

Згідно п. 5.3. Договору, у разі, якщо товар передається на умовах відтермінування платежу, Відповідач сплачує повну вартість отриманого товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту його фактичного отримання.

В межах укладеного Договору № ХД-29/2016, Позивачем передано, а Відповідачем прийнято товару на загальну суму 8 211,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № Б_22 від 20 квітня 2019 року.

В порушення вищенаведених договірних зобов`язань, Відповідачем не оплачено прийнятого ним Товару на суму 8211,00 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором

№ХД-29/2016 станом на дату подання позову становила 8 211,00 грн.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем належно виконано умови Договору купівлі-продажу, а саме поставку товару на суму 8 211,00 грн, що підтверджується підписаною видатковою накладною № Б_22 від 20.04.2019р.

Згідно з домовленістю сторін Покупець сплачує повну вартість отриманого товару по цінах, що зафіксовані в документах на відвантаження. У разі, якщо товар передається на умовах відтермінування платежу, Покупець сплачує повну вартість отриманого товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту його фактичного отримання.

Однак оплати за поставлений товар відповідач не провів, докази протилежного суду не подав.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхній Замок» про стягнення 8 211,00 грн на підставі Договору купівлі-продажу є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, зокрема, підписаною видатковою накладною за довіреністю та скріпленою печаткою ТОВ «Верхній Замок» про отримання товару, та підлягають до задоволення.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхній Замок» (79019, м.Львів, вул. Огіркова, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, будинок 367, ) 8 211,00 грн заборгованості з оплати поставленого товару та 2 102,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2020р.

Суддя О.Д. Запотічняк