РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2021Справа № 910/17218/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Неонік-Груп»
простягнення 79024,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Неонік-Груп» 79024,00 грн, з яких: 24,00 грн заборгованості з орендної плати за користування кавовими автоматами, 5000,00 грн штрафу за порушення грошового зобов`язання, 74000,00 грн штрафу за порушення строків повернення кавових автоматів.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору суборенди №30 від 01.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/17218/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/17218/20 отримана відповідачем 12.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №180, а відтак, строк для подання відзиву на позов сплив 27.11.2020

Проте, відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нестле України» (власник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Неонік-Груп» (орендодавець) було укладено договір суборенди №30 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець зобов`язується передати суборендарю, а суборендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування (суборенду) кавові автомати, та/або автомати та/або кавомолку (надалі по тексту - орендоване майно), яке належить власникові, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.3 Договору повний перелік орендованого майна, що передається за цим договором в суборенду, визначення його ознак (найменування, модель, номери та інші характеристики, а також найменування, тип додаткового обладнання) зазначаються в Акті передачі орендованого майна в суборенду (надалі по тексту - акт передачі орендованого майна).

У п. 1.5 Договору зазначено, що підписанням цього договору суборенди власник майна підтверджує свою згоду з наданням майна орендодавцем в суборенду та умовами такої суборенди. Право орендодавця передати орендоване майно в суборенду ґрунтується на Договорі оренди №170520 від 31.12.2018, що укладений між орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нестле України».

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 Договору передача орендованого майна в суборенду здійснюється у відповідності до умов цього Договору та на підставі акту передачі орендованого майна, який підписується повноважними представниками орендодавця та суборендаря та скріплюється печатками (за наявності). Якщо інше не передбачено умовами цього договору, повернення орендованого майна здійснюється на адресу, зазначену в п. 5.1.7 цього договору за рахунок суборендаря в комплектації, цілісності та стані, в якому орендоване майно було отримано, з врахуванням його амортизації, про що складається акт повернення орендованого майна, який підписується повноважними представниками орендодавця та суборендаря та скріплюється печатками (за наявності).

Наявним у справі актом приймання-передачі від 01.11.2019 підтверджується, що в рамках Договору 01.11.2019 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування наступне орендоване майно із зазначенням погодженої сторонами відновної вартості такого орендованого майна:

- Barista E/3, кількість - 1 штука, серійний номер 1, відновна вартість обладнання на момент передачі - 32000,00 грн;

- Mini, кількість - 1 штука, серійний номер 04221034, відновна вартість обладнання на момент передачі - 10000,00 грн;

- Barista E/3, кількість - 1 штука, серійний номер 9, відновна вартість обладнання на момент передачі - 32000,00 грн.

Відповідно до п. 10.4 Договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором піднайму.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору розмір орендної плати за користування орендованим майном встановлений у Додатку №3 до цього договору.

В Додатку №3 до Договору визначено, що орендна плата за користування орендованим майном на місяць становить:

- Barista E/3 - 100,00 грн, ПДВ 20,00 грн, всього з ПДВ 120,00 грн;

- Mini - 35,83 грн, ПДВ 7,17 грн, всього з ПДВ 43,00 грн.

За твердженням позивача, користуючись правом, передбаченим п. 5.2.2 Договору оренди №170520 від 31.12.2018 зі змінами, внесеними Додатковою угодою №4 від 01.10.2019, позивач за погодженням з відповідачем встановив інший, ніж передбачений Додатком №3 до Договору суборенди, розмір орендної плати за користування кавовими автоматам, визначивши оренду плату в розмірі 3,00 грн.

Суд зазначає, що зміна ціни є зміною договору, яка, відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, повинна вчинятись в такій самій формі, що й договір. Незважаючи на відсутність доказів зміни ціни у письмовій формі (форма Договору), оскільки визначений позивачем розмір орендної плати є меншим, ніж вказаний у Договорі, суд, при визначені розміру заборгованості, виходить з зазначеної позивачем ціни оренди.

Пунктами 3.2, 3.3 Договору встановлено, що незалежно від результатів господарської діяльності суборендар щомісячно зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату за користування (суборенду) орендованим майном шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця до 5 числа кожного місяця за місяць, за який проводиться оплата. Обов`язок внесення суборендарем орендної плати наступає з дати підписання акту передачі орендованого майна. Не виставлення рахунку орендодавцем не є підставою для несплати орендної плати суборендарем у розмірах, строки та порядку, що передбачені п. 3.2 цього договору.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Неонік-Груп» зобов`язання зі сплати орендної плати належним чином не виконувались, а саме: відповідач сплатив орендну плату лише за листопад та грудень місяці 2019 року з порушенням строків, визначених Договором (лише 29.11.2020, що підтверджується банківською випискою від 29.11.2019), та не сплатив орендну плату за період з січня по серпень 2020 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 24,00 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту існування заборгованості не спростовано, доказів її погашення в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 24,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку порушення суборендарем строків внесення орендної плати, він зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за порушення грошового зобов`язання суборендар на вимогу орендодавця зобов`язаний сплатити 40 відсотків річних, а також одноразовий штраф в розмірі 5000,00 грн.

Оскільки штрафом є одноразовий платіж, умовою настання обов`язку зі сплати якого є факт порушення зобов`язання, що встановлено судом вище, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5000,00 грн за порушення строків внесення орендної плати також є правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 74000,00 грн за порушення строків повернення кавових автоматів суд зазначає таке.

Відповідно до п. 8.6 Договору у випадку порушення суборендарем строків повернення орендованого майна орендодавцю, суборендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі відновної вартості орендованого майна, зазначеній в акті приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з 1, 2 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

У п. 10.4 Договору сторони погодили, що Договір діє до 31.12.2020.

Разом з цим, згідно з п. 4.2.4 Договору у разі невиконання або неналежного виконання суборендарем умов цього договору, орендодавець має право вимагати дострокового розірвання цього договору в односторонньому порядку, стягнення збитків та повернення орендованого майна.

Відповідно до п. 9.1 Договору цей договір може бути достроково припинений за згодою сторін, а також у випадках, передбачених чинним законодавством України. Одна зі сторін має право розірвати цей договір, попередивши іншу сторону про це за 30 календарних днів до дати розірвання. Орендодавець вправі в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору, а договір буде вважатися, відповідно, розірваним, за умови попереднього повідомлення суборендаря про таку відмову за 30 календарних днів до розірвання цього договору у випадку неодноразового невиконання або неналежного виконання суборендарем своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі якщо: суборендар використовував у процесі експлуатації орендованого майна витратні матеріали, не затверджені в додатку №1 до цього договору; суборендар не виконав зобов`язання, передбачені у п.п. 3.2, 5.1 цього договору.

При цьому, у п. 10.10 Договору сторони погодили, що повідомлення сторін за цим договором здійснюються рекомендованим листом або кур`єрською доставкою або засобами електронного зв`язку на електронну адресу, зазначену в розділі 12 цього договору. Моментом отримання повідомлення/вимоги є дата отримання рекомендованого листа/кур`єрської доставки або відмітки про його повернення з будь-яких причин, а в разі повідомлення електронною поштою - дата відправки електронного повідомлення, якщо таке було відправлене до 14.00 години та наступний день, якщо електронне повідомлення відправлене після 14.00.

Листом від 13.07.2020 позивач повідомив відповідача, що відповідно до п. 9.1 Договору суборенди №30 від 01.11.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» повідомляє за 5 календарних днів про відмову від виконання даного договору, а договір вважатиметься розірваним, у зв`язку з істотним порушенням суборендарем даного договору, а саме: п. 3.2, п. 5.1.1 цього договору.

Вказане повідомлення було надіслано на адресу відповідача 13.07.2020, що підтверджується накладною №819, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком поштової установи від 13.07.2020.

Згідно доданого позивачем до позовної заяви відстеження виконання Укрпоштою операції з відправки поштового відправлення, вказане повідомлення позивача було вручене відповідачу 31.07.2020.

Отже, з огляду на положення п.п. 9.1, 10.10 Договору, укладений між сторонами Договір суборенди №30 від 01.11.2019 є розірваним з 31.08.2020 (через 30 календарних днів з моменту отримання відповідачем повідомлення про відмову позивача від договору).

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що у разі закінчення терміну дії цього договору чи дострокового припинення його дії з будь-яких підстав, суборендар зобов`язується повернути орендоване майно орендодавцю протягом 5 календарних днів з моменту закінчення терміну дії цього договору або з моменту дострокового припинення дії цього договору в порядку та на умовах, визначених в п. 2.3 цього договору.

Згідно з п.п. 5.1.7 Договору суборендар зобов`язується у випадку припинення або розірвання цього договору за власні кошти повернути орендодавцеві орендоване майно на адресу знаходження орендодавця: 03124, м. Київ, провулок Радищева, 3 або за адресою вказаною в акті передачі орендованого майна, в порядку і на умовах, повідомлених орендодавцем в комплекті та справному і чистому стані, у якому воно було отримане, з урахуванням його нормального зносу.

Таким чином, оскільки, як встановлено судом, Договір суборенди №30 від 01.11.2019 було достроково припинено (розірвано) з 31.08.2020, то в силу п. 2.4 Договору у відповідача виник обов`язок повернути позивачу орендоване майно у строк до 05.09.2020 включно.

З наявних у справі Актів повернення орендованого майна вбачається, що відповідач повернув позивачу орендоване майно 02.09.2020, про що зазначає і сам позивач у позовній заяві.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що орендоване на підставі Договору суборенди №30 від 01.11.2019 майно Товариством з обмеженою відповідальністю «Неонік-Груп» повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» в межах встановленого Договором строку.

За таких обставин, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення суборендарем строків повернення орендованого майна орендодавцю, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі відновної вартості орендованого майна (у сумі 74000,00 грн) є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Неонік-Груп» (Україна, 04075, місто Київ, вулиця Курортна, будинок 15, ідентифікаційний код 38736434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» (Україна, 03680, місто Київ, провулок Радищева, будинок 3, ідентифікаційний код 38076888) заборгованість з орендної плати у розмірі 24 (двадцять чотири) грн 00 коп., штраф у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 133 (сто тридцять три) грн 64 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова