ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 січня 2021 року Справа № 21-32-2/44-10-2632

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В.,

при секретарі судового засідання Коновалової Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

кредитора ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до банкрута: Кредитної спілки «Україна» (65026, м.Одеса, пров.Маяковського, 7, )

ліквідатор: Вудуд Г.І. (65012, м.Одеса, а/с 13)

про визнання кредиторських вимог в сумі 53000,0 грн.,

представники учасників справи в судове засідання не з`явилися,

встановив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2010р. було порушено провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки «Україна», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 07.09.2010р. введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майном боржника; зобов`язано кредитора подати оголошення про порушення справи про банкрутство з метою виявлення усіх кредиторів та можливих санаторів (інвесторів).

Оголошення про порушення провадження по справі про банкрутство Кредитної спілки «Україна» опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» № 168 від 11.09.2010р.

23.06.2011р. до Господарського суду Одеської області від гр. ОСОБА_1 надійшла заява про визнання кредиторських вимог до Кредитної спілки «Україна» від 23.06.2011р. б/н (вх.№20471/2011) в сумі 53000,0 грн.

Постановою Господарського суду Одеської області від 18.09.2013р. у даній справі Кредитну спілку «Україна» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.08.2017р. у даній справі заяву арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича задоволено, призначено його ліквідатором Кредитної спілки «Україна».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. справу №21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна», на підставі ст. 28, ч. 8 ст. 31 ГПК України, передано на розгляд до Господарського суду Миколаївської області, оскільки суддя Господарського суду Одеської області ОСОБА_2 є учасником справи про банкрутство Кредитної спілки «Україна», яка перебувала у Господарському суді Одеської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2019р., справу №21-32-2/44-10-2632 призначено судді Ткаченко О.В.

Ухвалою суду від 11.03.2019р. справу №21-32-2/44-10-2632 прийнято до провадження суддею Ткаченко О.В.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020р. №10 здійснено електронну реєстрацію у системі документообігу Господарського суду Миколаївської області нерозглянутих заяв у справі №21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна», які раніше були подані до Господарського суду Одеської області, у тому числі заяви кредитора.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду судової справи між суддями від 21.02.2020р., вищевказану заяву передано на розгляд судді Ткаченка О.В.

Ухвалою суду від 24.12.2020р. було прийнято заяву кредитора та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.01.2021р.; зобов`язано ліквідатора розглянути заяву кредитора, про що письмово повідомити заявника і суд та надати до суду письмовий звіт про надіслане кредитору повідомлення про результати розгляду його вимог та його отримання кредитором.

27.01.2021р. до суду від ліквідатора банкрута Вудуда Г.І. надійшов звіт ліквідатора, до якого додано повідомлення ліквідатора від 22.01.2021р. (з доказами надсилання його кредитору) про визнання грошових вимог кредитора у повному обсязі із задоволенням їх у другу чергу без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала суду від 24.12.2020р., яку надіслано на адресу кредитора, вручена кредитору.

Розглянувши матеріали заяви та повідомлення ліквідатора про визнання грошових вимог кредитора, господарський суд встановив наступне.

23.06.2011р. до Господарського суду Одеської області від гр. ОСОБА_1 надійшла заява про визнання кредиторських вимог до Кредитної спілки «Україна» від 23.06.2011р. б/н (вх.№20471/2011) в сумі 53000,0 грн. (т. 106, а.с. 106-118).

Вказана заява подана до суду з пропуском строку встановленого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній станом на момент подання заяви кредитора).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску до кредитної спілки АВВ №СВ-150708Й від 15.01.2008р., кредитор передав кредитній спілці грошові кошти в сумі 4000,0 грн., з виплатою відсотків щоквартально 15-го числа кожного кварталу.

Відповідно до договору внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитних рахунок №СВ-190608Н по програмі «Ювілейна» від 19.06.2008р., гр. ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок КС «Україна» внесок в сумі 45000,0 грн. під 28% річних за користування на умовах даного договору на строк 12 місяців з виплатою відсотків 19-числа кожного місяця.

На підтвердження фактичної передачі коштів заявником надано суду копії квитанцій до прибуткового касового ордеру: СВ-150708038 від 15.01.2008р. на суму 4000,0 грн.; №СВ-170108023 від 17.01.2008р. на суму 1000,0 грн.; №СВ-270308016 від 27.03.2008р. на суму 3000,0 грн.; №СВ-190608030 від 19.06.2008р. на суму 42692,6 грн.; №СВ-190608031 від 19.06.2008р. на суму 2307,4 грн., а також копією членської книжки.

Матеріали справи не містять доказів повернення банкрутом внесених кредитором грошових коштів.

Натомість, вказані грошові вимоги кредитора визнані арбітражним керуючим Бєловим О.Д. (який виконував обов`язки ліквідатора банкрута) та були включені до додаткового реєстру вимог кредиторів банкрута, що надійшли після спливу місячного строку для подання заяв кредиторів, передбаченого ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (т. 220, а.с. 47-127).

Ліквідатором банкрута Вудудом Г.І. також визнані грошові вимоги кредитора у повному обсязі, що підтверджується наданим ліквідатором повідомленням про визнання грошових вимог кредитора.

Відповідно до ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21.10.2019р. набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства №2597-VIII.

Відповідно до п.п. 4 п. 14 Прикінцевих та Перехідних Положень вказаного Кодексу установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, розгляд справи №21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна» відбувається за правилами, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 1 КУзПБ, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора виникли до порушення провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки «Україна», тобто є конкурсними.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків кредитної спілки.

Відповідно до частини першої ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов`язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах.

Пунктом 3 частини першої статті 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту в процесі господарської діяльності вправі залучати на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами (абзац 3 частини другої статті 23 Закону України «Про кредитні спілки»).

Крім того, ч. 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно з ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 КУзПБ: 1) у першу чергу задовольняються зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; 2) у другу чергу задовольняються зокрема, вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, враховуючи, що грошові вимоги не заперечується ліквідатором, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, грошові вимоги кредитора до банкрута в розмірі 53000,0 грн., які є вимогами 2-ї черги задоволення вимог кредиторів згідно п. 2 ч. 1 ст. 64 КУзПБ.

Крім того, суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ кредитор не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 58-61, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, п.п. 1, 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Кредитної спілки «Україна» (65026, м.Одеса, пров.Маяковського, 7, ) у сумі 53000,0 грн. (2-а черга задоволення вимог кредиторів), а також 85,0 грн. держмита та 236,0 грн. витрат на ІТЗ судового процесу (І черга) та зобов`язати ліквідатора Вудуда Г.І. включити ці вимоги до реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки «Україна».

2. Ухвалу надіслати на адресу кредитора та ліквідатора.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суддя О.В. Ткаченко