ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021м. ДніпроСправа № 904/4889/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, 174) в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49004, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд.1, ідентифікаційний код 00022467) та Нікопольської районної державної адміністрації (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 130, ідентифікаційний код 04052318)

до Приватного підприємства "Брокер Н" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, проспект Трубників, буд. 6, кв. 1, ідентифікаційний код 30540476)

про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та повернення земельної ділянки водного фонду загальною площею 118,0054 га

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Кок С.А., довіреність, адвокат

В засіданні бере участь: Карюк Д.О., посвідчення, прокурор відділу

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Нікопольської районної державної адміністрації з позовною заявою №04/40-4690вих20 від 03.09.2020 до Приватного підприємства "Брокер Н" якою просить суд:

1) розірвати договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 118,0054 га, в т.ч. 71,8264 га - ставки, 30,0798 га - пасовища, 8,9536 га - під господарськими шляхами, 0,1948 га - інші захисні насадження, 6,5704 га - чагарники, 0,3804 га - яри, яка розташована на території Червоногригорівської ОТГ (Дмитрівська сільська рада) укладений 17.07.2003 між Нікопольською районною державною адміністрацією () та приватним підприємством "Брокер Н" ();

2) зобов`язати приватне підприємство "Брокер Н" () повернути державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації () земельну ділянку водного фонду загальною площею 118,0054 га, в т.ч. 71,8264 га - ставки, 30,0798 га - пасовища, 8,9536 га - під господарськими шляхами, 0,1948 га - інші захисні насадження, 6,5704 га - чагарники, 0,3804 га - яри, яка розташована на території Червоногригорівської ОТГ (Дмитрівська сільська рада) за актом приймання - передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дніпропетровська ОДА та Нікопольська РДА з моменту виникнення боргу за користування земельною ділянкою, не ініціювали питання розірвання договору оренди спірної землі та її повернення державі. Відповідач не виконує своїх договірних зобов`язань, з квітня 2018 року по теперішній час орендну плату за договором оренди від 18.07.2013 не сплачує, внаслідок чого раніше виниклий борг з орендної плати не сплачується і щомісячно зростає, що свідчить про систематичну несплату орендної плати, чим істотно порушено умови договору, що є підставою для його розірвання.

Заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області зазначає, що Нікопольська місцева прокуратура листами №04/40-3079 вих-20 від 28.05.2020 та №04/40-4042 від 05.08.2020 повідомляла Нікопольську РДА про наявність у ПП "Брокер Н" заборгованості зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку та її систематичну несплату, однак згідно відповідей Нікопольської РДА від 01.06.2020 за №01-52-917/0/320-20 та від 07.08.2020 №01-52-1298/0/320-20 Нікопольською РДА позови до суду щодо розірвання договору оренди з ПП "Брокер Н" у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати не подавались, відповідні заходи не вживались. Крім того, Нікопольська місцева прокуратура листом №04/40-4401 вих20 від 18.08.2020 повідомила Дніпропетровську ОДА про наявність у ПП "Брокер Н" заборгованості зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку та її систематичну несплату. З листа Дніпропетровської ОДА №2-5483/0/261-20 від 31.08.2020 встановлено, що останньому відомо про систематичну несплату орендної плати ПП "Брокер Н", однак заходи щодо розірвання договору в судовому порядку не вживались. Оскільки орган, уповноважений державою на захист інтересів держави, не належним чином здійснює надані йому повноваження, до цього часу до суду з таким позовом не звернувся, тому вказаний позов вноситься прокурором в інтересах держави в особі Дніпропетровської ОДА, Нікопольської РДА, що свідчить про правові підстави дня звернення прокурора з позовом до суду у межах своєї компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №904/4889/20 за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче судове засідання на 08.10.2020 о 11:30 год.

До суду 06.10.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву яким просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю оскільки станом на 21.09.2020 за 2018 - 2020 роки з боку Приватного підприємства "Брокер Н" сплачено орендної плати за договором оренди земельної ділянки (водного фонду) від 17.07.2013 в сумі 69 200,00 грн., що з урахуванням орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 23 049,99 грн. на рік складає три річних розміри орендної плати. Отже є усі підстави вважати, що з боку відповідача зроблено переплату орендної плати за вказаний період.

Відповідач стверджує, що спір у справі виник внаслідок помилкового розрахунку Нікопольським управлінням ГУ ДПС у Дніпропетровській області заборгованості Приватного підприємства "Брокер Н" з орендної плати, а саме податковим органом безпідставно нараховується 2 917,68 грн. орендної плати в місць, в той час як повинно нараховуватись 1 920,83 грн. Таке нарахування зроблено внаслідок автоматичного застосування податковим органом нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідач зазначає, що у орендаря відсутній обов`язок автоматичного самостійного застосування нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки під час розрахунку орендної плати на підставі положень ПК України. Адже такі доводи ґрунтуються на безпідставному пріоритетному застосуванню норм податкового законодавства у порівнянні з положеннями земельного законодавства та Закону України "Про оренду землі", якими дійсно регулюються орендні правовідносини.

Таким чином, відповідача вважає, що з боку Приватного підприємства "Брокер Н" належним чином виконувалися зобов`язання з оплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки (водного фонду) від 17.07.2003 у період з квітня 2018 року по теперішній час у розмірі, визначеному у пункті 4.2 зазначеного договору, що також підтверджується довідкою Червоногригорівської селищної ради від 21.09.2020 №1730 та листом від 21.09.2020 №90863/10/04-36-13-12 Нікопольського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Дніпропетровська обласна державна адміністрація 07.10.2020 звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутністю представника Дніпропетровської обласної державної адміністрації за наявними у справі матеріалами. Також Дніпропетровська обласна державна адміністрація зазначила, що правову позицію Нікопольської місцевої прокуратури викладену у позовній заяві, щодо необхідності розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду з Приватним підприємством "Брокер Н" та повернення земельної ділянки водного фонду державі, підтримує повністю.

Підготовче засідання 08.10.2020 відкладено на 03.11.2020 о 12:00 год.

До суду 22.10.2020 Нікопольською районною державною адміністрацією подана відповідь на відзив де вказує, що посилання відповідача на неправомірність дій податкового органу є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України обчислення суми плати за землю здійснюється щороку самостійно платником, в даному випадку Приватним підприємством "Брокер Н". Заборгованість за відповідачем з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 98 268,24 грн. виникла у зв`язку із несплатою відповідачем у встановлені законом строки сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань відповідно до наступних податкових розрахунків з земельного податку (орендної плати):

- податкового розрахунку №1465 від 15.02.2018 по термінам сплати: 30.04.2018 в сумі 2 782,81 грн., 30.05.2018 - 2 917,68 грн., 30.06.2018 - 2 917,68 грн., 30.07.2018 - 2 917,68 грн., 30.08.2018 - 2 917,68 грн., 30.09.2018 - 2 917,68 грн., 30.10.2018 - 2 917,68 грн., 30.11.2018 - 2 917,68 грн., 30.12.2018 - 2 917,68 грн., 30.01.2019 - 2 917,72 грн.;

- податкового розрахунку №1133 від 19.02.2019 по термінам сплати 02.03.2019 в сумі 2 917,68 грн., 30.03.2019 - 2 917,68 грн., 30.04.2019 - 2 917,68 грн., 30.05.2019 - 2 917,68 грн., 30.06.2019 - 2 917,68 грн., 30.07.2019 - 2 917,68 грн., 30.08.2019 - 2 917,68 грн., 30.09.2019 - 2 917,68 грн., 30.10.2019 - 2 917,68 грн., 30.11.2019 - 2 917,68 грн., 30.12.2019 - 2 917,68 грн., 30.01.2020 - 2 917,72 грн.;

- податкового розрахунку №972 від 20.02.2020 по термінам сплати 01.03.2020 в сумі 2 917,68 грн., 30.03.2020 - 2 917,68 грн., 30.04.2020 - 2 917,68 грн., 30.05.2020 в сумі 2 917,68 грн.

Також Нікопольська районна державна адміністрація зазначає, що відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.09.2020 №3568/9/04-36-13-12, податковий орган постійно звертається до суду до Приватного підприємства "Брокер Н" щодо стягнення з нього боргу з орендної плати за землю за рішенням суду, справи №804/6453/13-а, №804/7739/14, №804/9090/15. Рішення по даним справам набули чинності.

До суду 29.10.2020 надійшло клопотання Заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про залучення до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. Клопотання обґрунтовано тим, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області є контролюючим органом державної влади, що реалізує державну податкову та митну політику, у тому числі щодо сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У судовому засідання представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Положеннями ст. 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Суд дослідив позовні матеріли та дійшов висновку про недоцільність залучення Головне управління ДПС у Дніпропетровській області до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення у справі не може вплинути на права та обов`язки останнього.

Також Заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду із клопотанням про витребування у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області наступну інформацію та належним чином засвідчені копії документів:

- податкових декларацій поданих ПП "Брокер Н" з моменту виникнення боргу та по 2020 рік;

- ґрунтовний розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати ПП "Брокер Н", який існував станом на 03.09.2020 (момент подання прокуратурою позову), в якому обов`язково зазначити: суму нарахованої орендної плати, суму сплаченої орендної плати, суму заборгованості саме зі сплати орендної плати, суму недоїмки, суму пені за кожен рік окремо та усього за період виникнення заборгованості;

- загальну суму коштів сплачених ПП "Брокер Н" з моменту виникнення боргу та по 03.09.2020;

- копії податкових вимог (повідомлень-рішень) направлених ПП "Брокер Н";

- чи оскаржувались ПП "Брокер Н" податкові вимоги (повідомлення-рішення) чи інші рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду, зазначити результати розгляду;

- чи перебувають на виконанні в органах виконавчої служби виконавчі провадження про стягнення з ПП "Брокер Н" заборгованості зі сплати орендної плати за вищевказану земельну ділянку та стан їх виконання.

Клопотання обґрунтовано тим, що прокурором було вжито заходів для одержання та надання до господарського суду копій вищевказаних матеріалів, однак орган, у розпорядженні якої знаходяться вказані матеріали, відмовив у їх наданні. Внаслідок цього прокурор позбавлений можливості надати до суду докази, які стосуються предмету спору, а також ґрунтовну відповідь на відзив у встановлений судом строк.

Розглянувши клопотання прокурора, з огляду на обставини зазначені в клопотанні, суд дійшов до висновку про його обґрунтованість та відповідність вимогам статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим задоволено.

На електрону пошту суду 02.11.2020 клопотання Нікопольської районної державної адміністрації про розгляд справи без присутності представника у зв`язку із неможливістю забезпечити присутність представника Нікопольської районної державної адміністрації на судовому засіданні. Також Нікопольська районна державна адміністрація зазначила, що клопотання Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про залучення до участі у справі податковий орган та витребування доказів підтримує та просить їх задовольнити.

У підготовчому засідання 03.11.2020 прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження підготовчого провадження на 30 днів для забезпечення надання до суду додаткових доказів для всебічного розгляду справи.

З огляду на обставини справи, а також з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, суд задовольнив клопотання прокурора та продовжив підготовче провадження у справі №904/4889/20 на 30 днів.

Підготовче засідання 03.11.2020 відкладено на 03.12.2020 о 11:00 год.

Заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури 02.12.2020 долучено до матеріалів справи інформацію та копії документів надані ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

До суду 03.12.2020 надійшла відповідь заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури на відзив де вказує, що з інформації та документів наданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом №4879/9/04-36-04-18-23 від 24.11.2020 згідно даних інтегрованої картки платника ПП "Брокер Н" з орендної плати з юридичних осіб у підприємства станом на 30.11.2014 виник податковий борг в сумі 1 081,12 грн., у зв`язку з чим, відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України підприємству сформовано та направлено податкову вимогу від 02.12.2014 №6144-25, яка не оскаржувалась. Станом на 03.09.2020 заборгованість з орендної плати за землю ПП "Брокер Н" складала 103 840,00 грн., у тому числі недоїмка 88 973,08 грн. за період з 30.06.2018 по 03.09.2020. Крім того, як встановлено з вказаного листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області та доданих до нього документів, ПП "Брокер Н" самостійно обчислено та подано податкові декларації за період з 2014 по 2020 роки, згідно яких за 2014 рік орендна плата склала 13 126,92 грн., за 2015 рік в сумі 23 049,99 грн., за 2016 рік в сумі 33 030,89 грн., за 2017 рік в сумі 35 012,20 грн., за 2018 рік в сумі 35 012,20 грн., за 2019 рік в сумі 35 012,20 грн., та за 2020 рік в сумі 35 012,20 грн. Таким чином, відповідач, відповідно до поданих ним же податкових декларацій, за період з 2014 по 2020 рік повинен був сплатити 209 256,60 грн. орендної плати. Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.09.2020 № 3568/9/04-36-13-12, наданого на запит Нікопольської райдержадміністрації податковий орган неодноразово звертався до суду до ПП "Брокер-Н" щодо стягнення з нього боргу з орендної плати за землю за рішенням суду, справи №804/6453/13-а, №804/7739/14, №804/9090/15, рішення по даним справам набули чинності. Сума заборгованості розрахована податковим органом, відповідачем була сплачена 18.09.2020 у повному обсязі, тобто після пред`явлення прокурором вказаного позову та відкриття судом провадження у справі.

Також заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури зазначає, що за період виникнення заборгованості з 30.11.2014 по 03.09.2020 відповідач повинен був сплатити всього орендної плати на суму 132 791,62 грн. Однак, відповідно до інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області з моменту виникнення боргу (30.11.2014) по 03.09.2020 ПП "Брокер Н" сплачено орендної за землю на загальну суму 123 900,00 грн. Таким чином, різниця між сумою необхідною до сплати за умовами договору (132 791,62 грн.) та фактично сплаченими коштами (123 900,00 грн.) складає 8 891,62 грн., тобто більш ніж за 4 місяці. На думку заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури вказаними доказами повністю спростовуються доводи відповідача про те, ним у повному обсязі сплачувалась орендна плата зазначена у договорі та відсутня заборгованість з орендної плати відповідно до умов договору.

Крім того, з листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області №4915/9/04-36-12-07-45 від 27.11.2020 встановлено, що згідно даних інформаційної системи органів моменту виникнення боргу по 03.09.2020 ПП "Брокер Н" була сплачено орендну плату з юридичних осіб в загальній сумі 123 900,00 грн., в тому числі у 2015 році - 19 700,00 грн., у 2016 році - 16 500,00 грн., у 2017 році - 19 500,00 грн., у 2018 році - 28 000,00 грн., у 2019 році - 21 100,00 грн., станом на 03.09.2020 році - 19 100,00 грн. Таким чином, у повному обсязі орендна плата відповідачем згідно договору була сплачена лише у 2018 році.

У підготовчому засіданні 03.12.2020 оголошувалась перерва до 08.12.2020 о 15:00 год.

До суду 08.12.2020 відповідачем подана заява про застосування позовної давності посилаючись на те, що станом на 30.08.2020 сплинув строк позовної давності щодо вимог сплати орендної плати за липень 2017 року та більш пізні періоди. Тобто, на момент звернення у вересні 2020 року заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Нікопольської районної державної адміністрації з позовом до Приватного підприємства "Брокер Н" сплинув строк позовної давності щодо сплати орендної плати за липень 2017 року та більш пізні періоди. З урахуванням цієї заяви відповідач вважає, що предметом позову може бути сплата орендної плати ПП "Брокер Н" у періоди серпень 2017 року - вересень 2020 року.

Також відповідач зазначає, що ПП "Брокер Н" у встановленому законодавством порядку 05.10.2020 поштою до Нікопольської ОДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано Податкові декларації з плати за землю (земельний податок та або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік (уточнюючі), в яких податкове зобов`язання з орендної плати за спірну ділянку зменшено до 23 050,00 грн. за рік. Як вбачається з листа від 24.11.2020 № 4879/9/04-36-04-18-23 ГУ ДПС у Дніпропетровській області інформація згаданих Уточнюючих Податкових декларацій ніяким чином не відображена. Таким чином, відповідач наголошує, що спір у справі виник внаслідок помилкового розрахунку Нікопольським управлінням ГУДПС у Дніпропетровській області заборгованості ПП "Брокер Н" з орендної плати.

Ухвалою суду від 08.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 14.01.2021 о 14:30год.

На електрону пошту суду 13.01.2021 надійшло клопотання Нікопольської районної державної адміністрації про розгляд справи за відсутністю представника адміністрації.

До суду 12.01.2021 надійшли пояснення в.о. керівника Нікопольської місцевої прокуратури в яких зазначає, що наданий Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області розрахунок заборгованості з орендної плати повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, обставини та наявність заборгованості з орендної плати повністю підтверджено під час розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи №160/6911/20 та відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також в.о. керівника Нікопольської місцевої прокуратури зазначає, що заява про застосування строків позовної давності подана відповідачем задоволенню не підлягає оскільки кошти, які сплачувались відповідачем після виникнення заборгованості зараховувались в першу чергу на погашення заборгованості, а тому борг за період з 2014 був сплачений за рахунок наступних платежів. Систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказаний правовий висновок викладено Об`єднаною платою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 по справі № 383/708/16-ц.

Крім того, в.о. керівника Нікопольської місцевої прокуратури вказує, що з листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області №4915/9/04-36-12-07-45 від 27.11.2020 встановлено, що згідно даних інформаційної системи органів ДПС з моменту виникнення боргу по 03.09.2020 ПП "Брокер Н" було сплачено орендну штату з юридичних осіб в загальній сумі 123 900,00 грн., а саме у 2015 - 19 700 грн., у 2016 - 16 500 грн., у 2017 - 19 500 грн., у 2018 - 28 000 грн., у 2019 році - 21 100 грн., станом на 03.09.2020 - 19 100 грн. Таким чином у повному обсязі орендна плата відповідачем згідно умов договору була сплачена лише у 2018 році. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що відповідач систематично не сплачував орендну плату ані відповідно до поданих ним самим податкових декларацій, ані відповідно до умов договору.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 14.01.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши прокурора та представників учасників справи, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям "орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Так, порушення інтересів держави полягає в порушенні встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження земельними ділянками і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави. Інтереси держави в сфері правовідносин пов`язаних із раціональним та ефективним використанням земель полягають у забезпеченні правомірного обігу майнових прав на ці об`єкти, додержання законодавчого порядку їх використання, а також у визнанні та захисту законних форм їх використання.

Судом враховано, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №906/506/18, від 11.04.2019 у справі №904/583/18, від 13.02.2019 у справі №914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.

Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично, надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушено інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушено законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання; і позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси, держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо у відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд проголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 904/9169/17.

Необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами держави і суспільства з одного боку та приватними інтересами - з іншого.

При цьому, як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно зі ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Відповідно до ст.ст. 10, 265 Податкового кодексу України, плата за землю є місцевим податком. Пунктом 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже, вказані грошові кошти повинні були бути перераховані відповідачем до Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади. Дніпропетровська ОДА та Нікопольська РДА з моменту виникнення боргу за користування земельною ділянкою, не ініціювали питання розірвання договору оренди спірної землі та її повернення державі.

Так, Нікопольська місцева прокуратура листами №04/40-3079 вих-20 від 28.05.2020 та №04/40-4042 від 05.08.2020 повідомляла Нікопольську РДА про наявність у ПП "Брокер Н" заборгованості зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку та її систематичну несплату, однак згідно відповідей Нікопольської РДА від 01.06.2020 за №01-52-917/0/320-20 та від 07.08.2020 №01-52-1298/0/320-20 Нікопольською РДА позови добуду щодо розірвання договору оренди з ПП "Брокер Н" у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати не подавались, відповідні заходи не вживались.

Крім того, Нікопольська місцева прокуратура листом №04/40-4401 вих20 від 18.08.2020 повідомила Дніпропетровську ОДА про наявність у ПП "Брокер Н" заборгованості зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку та її систематичну несплату. З листа Дніпропетровської ОДА №2-5483/0/261-20 від 31.08.2020 встановлено, що останній відомо про систематичну несплату орендної плати ПП "Брокер Н", однак заходи щодо розірвання договору в судовому порядку не вживались.

З огляду на зазначене, звертаючись до суду з позовом в інтересах вказаного органу прокурор захищає інтерес держави, які полягають у забезпеченні правопорядку в сфері використання та охорони земель, ефективного використання земельних ресурсів. Несплата орендної плати ставить під загрозу повноту надходжень до місцевого бюджету грошових коштів та, в умовах дефіциту бюджетних коштів, суттєво порушує економічні інтереси держави, призводить до не реалізації соціальних та економічних програм, невиконання дохідної частини бюджету, що тягне за собою необхідність здійснення з Державного бюджету України міжбюджетних трансферів з метою забезпечення виконання бюджетом видатків, передбачених ст.89 Бюджетного кодексу України. Неприпинення дії цього договору та неповернення земельної ділянки порушує право Дніпропетровської ОДА на розпорядження власністю в інтересах держави з метою забезпечення дохідної частини бюджету.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що прокурор при зверненні з даним позовом з дотриманням норм статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначив уповноважений орган місцевого самоврядування та належним чином обґрунтував необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок у тому числі бездіяльності позивача.

Отже, у даній справі прокурор підтвердив підстави для представництва.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з систематичною не сплатою землекористувачем плати за землю, наявністю правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 118,0054 га, в т.ч. 71,8264 га - ставки, 30,0798 га - пасовища, 8,9536 га - під господарськими шляхами, 0,1948 га - інші захисні насадження, 6,5704 га - чагарники, 0,3804 га - яри, яка розташована на території Червоногригорівської ОТГ (Дмитрівська сільська рада) укладений 17.07.2003 між Нікопольською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Брокер Н" й повернення земельної ділянки позивачу.

Розпорядженням голови Нікопольської райдержадміністрації №270-р від 04.07.2003 "Про надання земельної ділянки в оренду для рибогосподарських потреб приватному підприємству "Брокер Н" затверджено проект відведення земельної ділянки ПП "Брокер Н" загальною площею 118,0054 га, для рибогосподарських потреб із земель водного фонду на території Дмитрівської сільської ради та надано в оренду ПП "Брокер Н" земельну ділянку загальною площею 118,0054 га, з них: 71,8264 га - ставки, 30,0798 га -пасовища, 8,9536 га - під господарськими шляхами, 0,1948 га - інші захисні насадження, 6,5704 га - чагарники, 0,3804 га - яри, терміном на 49 років (з 1 січня 2003 року по 31 грудня 2052 року) із земель водного фонду на території Дмитрівської сільської ради для рибогосподарських потреб.

На виконання вищевказаного розпорядження 17.07.2003 між Нікопольською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Брокер Н" укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду (далі-договір) загальною площею 118,0054 га, в т.ч. 71,8264 га- ставки, 30,0798 га - пасовища, 8,9536 га - під господарськими шляхами, 0,1948 га - інші захисні насадження, 6,5704 га - чагарники, 0,3804 га - яри. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. та зареєстровано у Нікопольському райвідділі земельних ресурсів, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 18.07.2003 №3.

Згідно з п. 3.1 договору земельна ділянка надається в тимчасове користування строком на 49 (сорок дев`ять) років, починаючи з 01.01.2003 по 31.12.2052.

Пунктами 4.2., 4.3 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати є договірним і складає 30 грн. 00 коп. за 1 га або 3 040 грн. 16 коп. за 118,0054 га, щорічно. Строки орендної плати двічі на рік до 15 серпня поточного року 50%, до 15 листопада поточного року 50%.

В подальшому, між Нікопольською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Брокер Н" укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №3 від 18.07.2003 яким внесено зміни до п. 4.2 договору та викладено його у наступній редакції: "Починаючи з 01.01.2011 року розмір орендної плати складає: 111,24 грн. за 1,0 га, або 13 123,92 грн. за 118,0054 га земель щорічно".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2012 у справі №14/5005/8397/2012, яке набрало законної сили 07.02.2013, внесені зміни до п. 4.2 договору оренди земельної ділянки від 17.07.2003, укладеного між Нікопольської районної державної адміністрації до Приватного підприємства "Брокер Н" про внесення змін п. 4.2 договору оренди землі від 17.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом НРНО Гульбандян Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4229 та зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 18.07.2003 року за № 3, який укладено між Нікопольською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Брокер Н" шляхом викладення його в наступній редакції: "п. 4.2. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 195 грн. 33 коп. за 1 га або 23 049 грн. 99 коп. за 118,0054 га орендованої земельної площі.".

У розмір орендної плати не входить податок за землю (п.4.6 договору).

Пунктом 8.5 договору встановлено, що у разі невиконання умов договору однією із сторін, потерпіла сторона може вимагати від винної сторони дострокового розірвання договору, з наступним відшкодуванням усіх понесених збитків та втраченої вигоди. Сторона, яка має намір достроково припинити дію, або розірвати договір, повинна письмово попередити іншу сторону про такий намір в термін до 2-х місяців.

У разі невиконання умов договору щодо сплати орендної плати за поточний рік орендодавець звертається з позовом до районного суду щодо дострокового розірвання договору. У разі недосягнення сторонами згоди щодо припинення дії договору - спір вирішується судом (п.8.6 договору).

Будь-які зміни або доповнення до договору здійснюються у письмовій формі, за підписами сторін. У разі недосягнення згоди щодо дострокового розірвання договору, зміни та доповнення до договору - спір вирішується судом (п.8.7 договору).

Згідно інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №3441/04-36-58-60 від 16.06.2020 ПП "Брокер Н" податкові декларації сплати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2017-2020 роки подавались підприємством своєчасно, у терміни згідно діючого законодавства, при цьому станом на 16.06.2020 податкова заборгованість ПП "Брокер Н" з орендної плати за землю становить 98 268,24 грн. Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України підприємству сформовано та направлено податкову вимогу від 02.12.2014 за №6144-25.

Заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури посилаючись на інформацію та документи надані ГУ ДПС у Дніпропетровській області лист №4879/9/04-36-04-18-23 від 24.11.2020, зазначає, що станом на 03.09.2020 заборгованість з орендної плати за землю ПП "Брокер Н" складала 103 840,00 грн., у тому числі недоїмка 88 973,08 грн. за період з 30.06.2018 по 03.09.2020. Крім того, як встановлено з вказаного листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області та доданих до нього документів, ПП "Брокер Н" самостійно обчислено та подано податкові декларації за період з 2014 по 2020 роки, згідно яких за 2014 рік орендна плата склала 13 126,92 грн., за 2015 рік в сумі 23 049,99 грн., за 2016 рік в сумі 33 030,89 грн., за 2017 рік в сумі 35 012,20 грн., за 2018 рік в сумі 35 012,20 грн., за 2019 рік в сумі 35 012,20 грн., та за 2020 рік в сумі 35 012,20 грн. Сума податкової заборгованості з орендної плати підприємством погашена в повному обсязі 18.09.2020. Станом на 24.11.2020 заборгованість з орендної плати за землю ПП "Брокер-Н" відсутня, що й стало причиною виникнення спору.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 124 цього Кодексу передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди), шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 цього Закону вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Частиною першою статті 122 Земельного Кодексу України встановлено, що саме до повноважень сільських, селищних, міських рад відноситься передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За частинами першою, другою статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, не може бути меншою за розмір земельного податку - 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

За змістом статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, від 30.03.2018 у справі № 916/3236/16, від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 19.12.2019 у справі №922/1137/19.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 цього Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим за частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідна правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.

Правовідносини позивача з відповідачем є договірними, а не контролюючими. Позивачем не наведено доводів та доказів на підтвердження обставин систематичного невнесення відповідачами орендної плати за спірним договором оренди та підстави для застосування положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтуєтьтся таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, а наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява №43768/07)).

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Відповідні висновки відповідають систематизованій правовій позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у його постанові від 01.10.2020 у справі № 904/4470/19.

З огляду на викладене, оцінюючи докази покладені в основу заявлених позовних вимог, слід дійти висновку про незаконність його намірів втрутитися в правомірне володіння й користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

Тому, позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене, суд зазначає, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом відмовлено в позові з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, заява відповідача про застосування позовної давності підлягає відхиленню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Нікопольської районної державної адміністрації до Приватного підприємства "Брокер Н" про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та повернення земельної ділянки водного фонду загальною площею 118,0054 га.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 22.01.2021.

Суддя Е.М. Бондарєв