РІШЕННЯ

21 січня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/610/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув справу

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра (вул. Вулецька, 14, м. Львів, 79066)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Самбірський радіозавод Сигнал (вул. Виговського, 7, м. Самбір, Львівська область, 81400)

до відповідача 1 Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Максима Кривоноса, 10, м. Тернопіль, 46027)

відповідача 2 Південно - Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001)

про визнання протиправним та скасування розпорядження

За участю від:

позивача Вербенко П.О.

відповідача 1 Левченко А.Г.

відповідача 2 не прибув

третьої особи Кучмій М.Я.

Суть справи.

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Південно - Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування розпорядження адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2020 №69/2-рп/к (справа №936-УД) про початок розгляду справи за ознаками вчинення ТОВ Самбірський радіозавод Сигнал та ТОВ ТД ЛЕЛЗІ порушень, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч.2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що розпорядження видане адміністративною колегією Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з перевищенням наданих відділенню повноважень, передбачених Законом України «Про Антимонопольний комітет України» та Законом України «Про захист економічної конкуренції». А саме, з порушенням вимог п. 5 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України щодо територіальної підвідомчості.

Разом із позовною заявою, ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра подано до суду заяву б/н від 11.09.2020 (вх. №6353 від 16.09.2020), в якій просило поновити строк звернення до суду щодо оскарження зазначеного в позові розпорядження.

Ухвалою суду від 12.10.2020: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/610/20 за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Самбірський радіозавод Сигнал; підготовче судове засідання призначено на 05.11.2020; встановлено відповідачам та третій особі строк для подачі відзивів та пояснень.

Південно - Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві №72-02/2620 від 02.11.2020 (вх. №7843 від 02.11.2020) просило відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування цьому, відповідачем 2 зазначено, що оскаржуване розпорядження винесене в межах компетенції відповідача 1 та не порушує прав позивача.

Ухвалою суду від 05.11.2020: прийнято відзив відповідача 2 на позов №72-02/2620 від 02.11.2020 (вх. №7843) з додатками; відкладено підготовче судове засідання на 26.11.2020; встановлено позивачу та третій особі в строк для подачі відповіді на відзив та письмових пояснень, а також відповідачу 2 для подачі матеріалів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження.

У відповіді на відзив б/н від 09.11.2020 (вх. №8231 від 12.11.2020) позивачем зазначено, що позов ніяким чином не зачіпає оцінки правомірності дій позивача та третьої особи в ході їх участі в публічних закупівлях в системі прозоро, що було підставою для винесення оспорюваного розпорядження. Адже для встановлення правомірності дій позивача та третьої особи під час їх участі у публічних закупівлях - необхідно щоб відповідач 2 провів відповідні дії, дослідив всі обставини справи та прийняв законне та справедливе рішення.

Натомість, підставою позову є те, що відповідач 1 виніс оспорюване розпорядження від 05.03.2020 № 69/2-рп/к (справа № 936-УД) поза межами своєї компетенції, з порушенням вимог щодо територіальної, а також відомчої юрисдикції.

Зміст поданих відповідачем 2 додаткових заперечень №72-02/2731 від 10.11.2020 (вх. 8278 від 13.11.2020) зводиться до того, що встановлена ЦК України позовна давність не застосовується до спірних правовідносин. Адже, відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Зазначений строк є присічним, і його не може бути відновлено. Такі ж роз`яснення наведено Вищим господарським судом України у постанові пленуму №15 від 26.12.2011. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Ухвалою суду від 13.11.2020 надано адвокату Вербенко Петру Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), як представнику ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра доступ до електронної справи №921/610/20 в підсистемі "Електронний суд".

24.11.2020 від позивача надійшла відповідь на додаткові заперечення б/н від 16.11.2020 (вх. №8568). У ній ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра, з посиланням на ст. 236 ГПК України, зазначено, що при виборі і застосуванні норм права застосуванню підлягають висновки Верховного Суду, а не роз`яснення, наведені у постанові пленуму Вищого господарського суду України. Ним звернено увагу на відсутність сформованої правової позиції Верховного Суду щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин. Посилаючись на численну практику Європейського суду з прав людини та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ним також зазначено, що хоча законодавство країни може встановлювати розумні строки для подачі скарг (позовів) до суду, такі строки не можуть бути присічними. Решта доводів позивача зводяться до повторення міркувань, викладених у заяві б/н від 11.09.2020.

25.11.2020 від відповідача 1 надійшов відзив №69-02/609 від 23.11.2020 (вх. №8612), з додатками.

Ухвалою суду від 26.11.2020 прийнято до розгляду: відповідь позивача на відзив б/н від 09.11.2020 (вх. №8231 від 12.11.2020) відповідача 2; додаткові заперечення №72-02/2731 від 10.11.2020 (вх. №8278 від 13.11.2020) відповідача 2; відповідь позивача на додаткові заперечення б/н від 16.11.2020 (вх. №8368 від 24.11.2020) відповідача 2; документи, що долучені до відзиву на позов відповідача 1; відмовлено у прийнятті до розгляду відзиву відповідача 1 на позов від 23.11.2020 №69-02/69 (вх. №8612 від 25.11.2020); відкладено підготовче судове засідання на 10.12.2020.

07.12.2020 відповідачем 1 подано заяву №69-02/617 від 04.12.2020 (вх. № 9000), в якій просив суд визнати поважними причини пропуску строку для подачі відзиву на позов, поновити пропущений строк для подачі відзиву на позов, продовжити строк для подачі відзиву на позов, прийняти відзив на позов №69-02/609 від 23.11.2020, який повторно подано до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.12.2020: відмовлено відповідачу 1 у задоволенні заяви №69-02/617 від 04.12.2020 (вх. №9000 від 07.12.2020) про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву на позов; закрито підготовче провадження по справі №921/610/20 та призначено її до розгляду по суті на 11.01.2021.

06.01.2021 ТОВ Самбірський радіозавод Сигнал подано до матеріалів справи письмові пояснення б/н від 05.01.2021 (вх. №84). У них третьою особою зазначено, що відповідно до Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції голова комітету має право за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, за поданням державного уповноваженого комітету, керівника структурного підрозділу комітету, голови територіального відділення або з власної ініціативи будь-які матеріали, що є в провадженні органу чи посадової особи, уповноваженої на їх розгляд, передавати на розгляд іншого органу чи посадової особи. В спірній ситуації мало місце лише доручення голови АМК №13-01/1269 від 12.12.2019 провести дослідження щодо дотримання позивачем та третьою особою законодавства про захист економічної конкуренції, та за результатами дослідження вжити заходів відповідно до чинного законодавства. Голова АМК не видавав доручення про передачу справи, яка вже розпочата органом в межах підвідомчості та його компетентності, як цього вимагає п. 5 та п. 11 Правил. Таким чином, відповідачем 1 винесено спірне розпорядження за межами його компетенції та підвідомчості. Правовою підставою даного позову є факт винесення оскаржуваного розпорядження відповідачем 1, якому дана справа не підвідомча. Третьою особою зазначено, що предметом позову у даній справі є скасування розпорядження, яке винесено непідвідомчим органом, що порушує права позивача на розгляд справи за територіальною належністю.

Ухвалою суду від 11.01.2021 судове засідання у даній справі відкладалось на 21.01.2021.

Представниками позивача та третьої особи в судовому засіданні 21.01.2021 підтримано позовні вимоги.

Повноважним представником відповідача 1 в судовому засіданні 21.01.2021 заперечено проти позову.

Як вже зазначалось, ухвалою суду від 26.11.2020 відмовлено у прийнятті до розгляду відзиву відповідача 1 на позов від 23.11.2020 №69-02/69 (вх. №8612 від 25.11.2020) та прийнято до розгляду документи, що долучені до відзиву на позов відповідача 1.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

Відповідач 2 явку повноважного представника в судове засідання 21.01.2021 не забезпечив.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

На виконання ухвал суду від 24.11.2020, від 03.12.2020, від 16.12.2020, в підготовчих судових засіданнях 26.11.2020, 10.12.2020 та судовому засіданні 11.01.2021 представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів. Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N108XE16D8140554B1.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

В матеріалах справи міститься адресоване Чорномаз Н.Є. доручення №13-01/1269 від 12.12.2019 голови Антимонопольного комітету України щодо необхідності проведення дослідження щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал» (м. Самбір, Львівська область, ідентифікаційний код 37752996) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» (м. Львів, ідентифікаційний код 39999745) законодавства про захист економічної конкуренції під час участі у торгах:

- «Лампи розжарювання», замовник - Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», оголошення UA-2017-02-20-002247-с;

- «Лампи розжарювання», замовник - Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», оголошення UA-2017-03-17-000924-b;

- «Частини до світильників та освітлювального обладнання (люмен лампа світлодіодна А60 9W/ 4000 Е27, люмен лампа світлодіодна Т8 1200 mm 18W/4000 G13, люмен лампа світлодіодна Т8 600 mm 10W/4000 G13)», замовник - Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, оголошення UA-2017-06-27-000551-а;

- «Придбання енергоощадних ламп», замовник - Управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, оголошення UA-2017-06-29-001567- b;

- «Електролампи та інші світильні пристрої», замовник - Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», оголошення UA-2017-07-06-000635-b;

- «Лампи люмінесцентні низького тиску», замовник - Комунальне підприємство «Київський метрополітен», оголошення UA-2017-06-30-001565- b;

- «Лампи енергозберігаючі компактні люмінесцентні (цоколь Е)», замовник Комунальне підприємство «Київський метрополітен», оголошення UA-2017-06-23-000175-с;

- «Електричні лампи розжарення», замовник - Публічне акціонерне товариство "Уктранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба», оголошення UA-2017-08-01-000019-а;

- «Лампа світлофорна», замовник - Peгіональна філія "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", оголошення UA-2017-08-07-000769-b;

- «Придбання енергоощадних ламп», замовник - Управління освіти Подільської районної в м.Києві державної адміністрації, оголошення UA-2018-04-27-001312- b;

- «Лампи електричні в асортименті», замовник - AT "Укргазвидобування", оголошення UA -2018-06- 14-002725-а;

- «Частини до світильників та освітлювального обладнання», замовник - Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Солом"ямської районної в місті Києві державної адміністрації, оголошення UА-2018-09-05-000616- b;

- «Реконструкція водоочисної станції по вул. Я. Мудрого, 413Д в м. Мостиська Львівської області», замовник - Департамент розвитку та експлуатації житловокомунального господарства Львівської обласної державної адміністрації, оголошення UA-2018-09-28-000980-а;

- «Лампи світлодіодні трубчаті лампи люмінесцентні трубчаті», замовник Національний Університет "Львівська політехніка", оголошення UA-2018-09-26-002194-е;

- «Світильники», замовник - Національний університет "Львівська політехніка", оголошення UA -2018-09-26-002198-c.

За результатами проведеного дослідження Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України доручено вжити заходів відповідно до чинного законодавства.

Обидва товариства, згадані в дорученні голови Антимонопольного комітету України, знаходились у Львівській області.

На виконання вищевказаного доручення, Тернопільським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проведено дослідження щодо можливих порушень законодавства про захист економічної конкуренції у діях учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал» (далі - ТОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал»), ідентифікаційний код 37752996, місцезнаходження: вул. Виговського, 7, м. Самбір, Львівська обл., 81400 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» (далі - ТОВ «ТД ЛЕЛЗІ»), ідентифікаційний код 39999745, місцезнаходження: вул. Вулецька, 14, м. Львів, 79066, під час підготовки та участі у відкритих торгах по закупівлі освітлювального обладнання, що проводилися у 2017-2018 роках, за результатами проведення яких встановлено, що дії ТОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» та ТОВ «ТД ЛЕЛЗІ» під час підготовки та участі у закупівлях з ідентифікаторами UA-2017-02-20-002247-C; UA-2017- 03-17-000924-b; UA-2017-06-27-000551-а; UA-2017-06-29-001567- b; UA-2017-07-06-000635- b; UA-2017-06-30-001565-b; UA-2017-06-23-000175-C; UA-2017-08-01-000019-a; UA-2017- 08-07-000769-b; UA-2018-04-27-000312-b; UA-2018-06-14-002725-a; UA-2018-09-05-000616-b; UA-2018-09-28-000980-a; UA-2018-09-26-002194-c; UA-2018-09-26-002198-c містять ознаки порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За наслідками дослідження, головним спеціалістом ВДР, у адресованому В.о. голови Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України поданні №69-03/12п від 05.03.2020 «Про початок розгляду справи», запропоновано винести на розгляд адміністративної колегії ТОТВ Антимонопольного комітету України питання про початок розгляду справи у зв`язку з наявністю в діях позивача та третьої особи ознак порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Розпорядженням №69/2-рп/к від 05.03.2020 (справа №936-УД) В.о. голови Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Чорномаз Н. «Про початок розгляду справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції» розпочато розгляд справи за виявленими ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції у діях ТОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» та ТОВ «ТД ЛЕЛЗІ» ознак порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Листом від 06.03.2020 вих. №69-02/265 Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (відповідач 1) надіслало позивачу вказане розпорядження. Позивачем зазначений лист отримано 10.03.2020, що підтверджується відміткою на конверті, із зазначенням дати та вхідного номера його реєстрації (вх. №83 від 10.03.2020) і визнається Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра.

З врахуванням вищенаведеного ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра зроблено висновки про те, що зазначене розпорядження винесено відповідачем 1 за межами своєї компетенції, з порушенням вимог щодо територіальної, а також відомчої юрисдикції.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України №23-рп від 28.11.2019 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 07.05.2020 №5-рп) «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України» постановлено припинити 01.06.2020 Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21157616) щляхом приєднання до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21312821).

Із змісту п. 4.2, п. 4.7, п. 4.14, п. 7.4 розпорядження №23-рп від 28.11.2019 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 07.05.2020 №5-рп) вбачається наступне: Хмельницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21312821) визначено правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21157616); Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України 01.06.2020 припинити виконання функцій, що покладені на територіальне відділення Антимонопольного комітету України Положенням про територіальне відділення; голова комісії з припинення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України уповноважується представляти інтереси Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в судах, органах державної влади та у відносинах з третіми особами; зміну з 02.06.2020 найменування Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Наказом Антимонопольного комітету України №124-ОД від 28.10.2020 «Про внесення змін до складу комісії з припинення Тернопільського обласного територіального відділення Комітету» внесено зміни до складу комісії з припинення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (затвердженого наказом голови Антимонопольного комітету України від 04.06.2020 №59-ОД «Про утворення комісії з припинення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України»), виклавши його у новій редакції. Згідно наказу до складу комісії належать голова комісії Федорчук О.М. та члени комісії: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; Логінова Т.Ю.

Станом на момент звернення позивача з позовом до суду, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (вул. Максима Кривоноса, 10, м. Тернопіль, 46027, ідентифікаційний код 21157616) перебуває в стані припинення з 02.06.2020. Однак, дані витягу з ЄДР не містять запису про припинення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідача 1) як юридичної особи.

За таких обставин, як на час отримання доручення голови Антимонопольного комітету України, так і на момент прийняття Тернопільським територіальним відділенням оскаржуваного розпорядження, відповідач 1 виконував функції відповідного органу комітету.

Посилаючись на вищенаведені підстави, позивач звернувся до позовом до обох відповідачів з вимогою про визнання недійсним розпорядження Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2020 №69/2-рп/к «Про початок розгляду справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (справа №936-УД).

З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною третьою статті 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Частиною 1 статті 25 ГК України визначено, що держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку. Аналогічне за своєю суттю поняття відображено і в статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно з ч.1 та ч. 6 ст. 40 ГК України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету; Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватися міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом. Територіальне відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення (ч.1, ч.2, ч.3 ст. 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно з приписами статті 14 вказаного Закону адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за: заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України (ч.1 ст. 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Також, частиною 2 статті 15 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що посадові особи апарату Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень з метою виконання завдань, визначених частиною першою цієї статті, за дорученням Голови Антимонопольного комітету України, державного уповноваженого чи іншого органу Антимонопольного комітету України можуть здійснювати такі дії: проводити розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу та попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання, проводити дослідження ринків; проводити перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У п. 11 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження приймати власні нормативно-правові акти у формі розпоряджень з питань, що належать до його компетенції, зокрема щодо контролю за узгодженими діями, концентрацією, підвідомчості та розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, порушення законодавства про захист економічної конкуренції, організації діяльності органів Антимонопольного комітету України.

Основні завдання, компетенцію, повноваження та організаційні засади діяльності територіального відділення Антимонопольного комітету України визначає Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України (затверджене Розпорядженням Антимонопольного комітету України N 32-р від 23.02.2001, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за N 291/5482) (надалі - Положення).

Відділення утворюється Комітетом в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, інших адміністративно-територіальних одиницях (надалі - регіони), йому підпорядковане і підзвітне. Спрямування, координація і контроль діяльності відповідних відділень комітету здійснюються головою комітету, його заступниками, державними уповноваженими комітету згідно з розподілом їхніх функціональних обов`язків (п. 1 Положення).

Згідно п. 2 Положення основним завданням відділення є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

2) контролю за узгодженими діями суб`єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Відповідно до п. 3 Положення у сфері здійснення контролю за узгодженими діями відділення за дорученням голови комітету чи органів комітету проводить розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, що підвідомчі цим органам.

Пунктом 11 Положення передбачено, що діяльність щодо виявлення, попередження та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції здійснюється територіальним відділенням з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України, а також Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що затверджуються комітетом.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 N 5 (z0090-94) (в редакції Розпорядження Антимонопольного комітету N 169-р (z0471-98) від 29.06.1998) затверджено Правила розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (надалі - Правила розгляду справ).

Відповідно до п. 5 Правил розгляду справ справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення комітету, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення.

Частина 1 статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» зазначає, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема: проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження; проводити перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Аналогічні повноваження передбачені пунктом 8 Положення.

Свої завдання відділення здійснює у відповідному регіоні (регіонах), а у випадках, передбачених законодавством, та за дорученням Голови Комітету - за межами регіону (регіонів) (п.2 Положення).

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова Антимонопольного комітету, зокрема, має право за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, поданням органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення або з власної ініціативи витребувати будь-які матеріали, в тому числі заяви і справи про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що перебувають на розгляді органу Антимонопольного комітету України чи голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, та передати їх на розгляд іншому органу Антимонопольного комітету України чи голові територіального відділення Антимонопольного комітету України, за винятком заяв і справ, віднесених до виключної компетенції Антимонопольного комітету України як вищого колегіального органу.

При цьому, на підставі п. 11 Правил розгляду справ, голова Комітету має право за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, за поданням державного уповноваженого комітету, керівника структурного підрозділу комітету, голови територіального відділення або з власної ініціативи будь-які матеріали, що є в провадженні органу чи посадової особи, уповноважених на їх розгляд, передати на розгляд іншого органу чи посадової особи.

У разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» також передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість.

За змістом ст. 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вирішення питання щодо прийняття розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції належить до компетенції адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, та в розумінні ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", є способом реалізації покладених на неї законодавством владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, які з врахуванням спеціальних процесуальних засад діяльності Антимонопольного комітету України (Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України) можуть здійснюватися адміністративною колегією за межами регіону, в якому такою колегією здійснюються її завдання, на підставі доручення голови комітету.

Розпорядження про початок розгляду справи є наслідком проведеного дослідження відповідним органом комітету.

Судом встановлено, що дорученням голови Антимонопольного комітету України від 12.12.2019 № 13-01/1269 Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України надано повноваження на проведення дослідження щодо дотримання позивачем та третьою собою (які знаходяться за межами територіальної підвідомчості відповідача 1) законодавства про захист економічної конкуренції, а також на прийняття відповідачем 1 рішення за результатами такого дослідження.

З огляду на підстави позову, законність названого доручення голови Антимонопольного комітету України не є предметом дослідження у даній справі.

Тернопільським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України саме на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України від 12.12.2019 №13-01/1269 проведено дослідження щодо можливих порушень законодавства про захист економічної конкуренції у діях ТОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» та ТОВ «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» та встановлено наявність ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відтак, відповідачем 1 було прийнято спірне розпорядження №69/2-рп/к від 05.03.2020 (справа №936-УД) «Про початок розгляду справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством та наданим головою Антимонопольного комітету України дорученням не передбачено передачі відповідачем 1 матеріалів проведеного ним за вказівкою дослідження на адресу Антимонопольного комітету України для прийняття розпорядження про початок розгляду справи іншим органом чи посадовою особою.

Таким чином, чинні процесуальні засади діяльності Антимонопольного комітету України вказують на існування у Тернопільського обласного територіального відділення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України компетенції для прийняття оскаржуваного розпорядження про початок розгляду справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що спростовує доводи позивача, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Також, слід зазначити, що вирішуючи спір про визнання недійсним розпорядження адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; при цьому саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати прав позивача, оскільки застосування будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 Закону України «Про захист економічної конкуренції», таке розпорядження не передбачає.

Відтак, розпорядження прийняте відділенням 1 в межах повноважень, наданих останньому відповідно до закону, та саме по собі видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції жодним чином не порушує прав чи законних інтересів позивача.

Наведене вище узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, що викладені у постановах від 26.06.2018 у справі № 922/3600/17, від 29.05.2018 у справі № 910/13968/17, від 23.05.2018 у справі № 910/14682/17, від 29.05.2018 у справі №910/15891/17, від 26.06.2018 у справі №914/2335/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи (ч.2 ст. 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

У ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу тощо.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право, зокрема одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі) та оскаржувати рішення в порядку, визначеному законом.

Норма ч.1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» також передбачає, що рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Листом від 06.03.2020 №69-02/265 відповідач 1 надіслав на адресу позивача оскаржуване розпорядження.

Матеріали справи містять докази вручення позивачу 10.03.2020 спірного розпорядження. Дана обставина стверджена позивачем у позові та не заперечується відповідачами.

Як вбачається з відтиску календарного штемпеля підприємства зав`язку «Укрпошта» про прийняття до пересилки поштового відправлення №307, позивач засобами поштового зв`язку звернувся з позовом до суду 11.09.2020. Тобто, після спливу шести місяців з моменту отримання ним розпорядження від 05.03.2020.

Як вже зазначалось, одночасно із зверненням до суду з позовом, позивачем подано заяву б/н від 11.09.2020 (вх. №6353 від 16.09.2020) про поновлення з 06.08.2020 строку на звернення до суду з вимогою про оскарження розпорядження №69/2-рп/к від 05.03.2020 у справі №936-УД.

В обґрунтування даної заяви, ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра зазначено наступне:

- у зв`язку із введенням карантинних заходів на всій території України, з 12.03.2020 на тривалий час була зупинена господарська діяльність позивача;

- Законом України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до чинного законодавства та продовжено процесуальні строки;

- в подальшому, Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 змінено продовження процесуальних строків. Чинна редакція пункту 3 розділу VI та п. 4 Прикінцевих положень ГПК України передбачають, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином;

- Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 набрав чинності 17.07.2020, тому продовжені процесуальні строки закінчуються 06.08.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

У поданих під час розгляду справи додаткових запереченнях №72-02/2731 від 10.11.2020 (вх. №8278 від 13.11.2020) відповідачем 2 зроблено заяву про сплив строку позовної давності на звернення позивача до суду з даним позовом.

Строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу є позовною давністю (ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Частина 1 статті 258 ЦК України передбачає, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено (ч.1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Таким чином, Законом України «Про захист економічної конкуренції» встановлений спеціальний строк для оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, тривалістю у два місяці, який не відновлюється. Тобто, такий строк є присічним.

ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра, звертаючись до суду із заявою від 11.09.2020 про поновлення строку для звернення до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування розпорядження адміністративної колегії ТОТВ Антимонопольного комітету України від 05.03.2020 №69/2-рп/к (справа №936-УД), не здійснюється розмежування, таким чином ототожнюються поняття «рішення» та «розпорядження» системи органів Антимонопольного комітету України, строк на оскарження яких встановлено ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що перебіг строку на звернення до суду із заявленою позовною вимогою розпочався 11.03.2020 та закінчився (сплив) 11.05.2020.

Норма ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» чітко вказує про неможливість відновлення строку на оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України.

Також, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин, дію якого, зокрема згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", було продовжено до 31.07.2020.

При цьому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України було доповнено пунктом 4 наступного змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020 внесено зміни до ГПК України, а саме пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Вказана норма набрала чинності 17.07.2020.

Законами України від 30.03.2020 та від 18.06.2020 вносились зміни до ГПК України щодо продовження процесуальних строків на звернення до суду із визначеним у даних нормативних актах переліком заяв (скарг), подача яких до суду передбачена Господарським процесуальним кодексом України.

Суд враховуючи зміст заяви від 11.09.2020, не оцінює її як заяву з процесуальних питань, порядок та строк подачі якої передбачено та врегульовано ГПК України, саме до якого, а не до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вносились зміни, на які посилається позивач.

Позовна давність не є інститутом процесуального права, до якого підлягають застосуванню строки, вказані у наведених позивачем Законах України від 30.03.2020 та від 18.06.2020. Адже позовна давність, тобто строк на звернення до суду із позовними заявами як загальних, так і окремих вимог регулюються спеціальними матеріально правовими нормами, якою в даному випадку є ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

З огляду на наведене, судом не приймаються до уваги доводи позивача, наведені у заяві від 11.09.2020 про поновлення строку подачі позову до суду.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Суд вважає безпідставними та необґрунтованими наведені у позові ТОВ Торговий дім Львівського електролампового заводу Іскра доводи, оскільки:

- чинні засади діяльності Антимонопольного комітету України вказують на існування у відповідача 1 процесуальної компетенції для прийняття розпорядження №69/2-рп/к від 05.03.2020 у справі №936-УД, що не вказує на порушення будь-яких прав позивача;

- позивачем пропущено законодавчо встановлений двомісячний строк оскарження розпорядження Адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №69/2-рп/к від 05.03.2020 у справі №936-УД.

Вказаний строк, в силу ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є присічним, не підлягає відновленню. А наведені позивачем причини його спливу суд не може оцінити як поважні.

Внаслідок цього позов не підлягає до задоволення.

Окрім цього, суд звертає увагу, на положення ч.1, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» які вказують та те, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення (ч.2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

З аналізу ч. 2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суд приходить до висновку, що недотримання органами Антимонопольного комітету України процесуальних засад їх діяльності є підставою для можливого скасування рішення, прийнятого за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, прийнятим в розумінні та порядку ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що вданій справі відсутнє і не оскаржується.

Слід зазначити, що обов`язок судів обґрунтувати своє рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч. 4 ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В порядку ст. ст. 123,129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 50, 73-80, 86, 91, 123,129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено 27 січня 2021 року.

Суддя І.П. Шумський