ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2907/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича, м.Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , м.Харків,
до Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича, м.Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , м.Харків,
про розірвання договору,
за участю представників:

позивача - Самойленко Л.В. (ордер серії ХВ № 000148 від 10.06.2020);

відповідача - Мироненко І.С. (ордер серії АХ № 1024525 від 15.09.2020);

третьої особи ( ОСОБА_1 ) - не з`явився;

третьої особи ( ОСОБА_2 ) - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Пікун Роман Іванович, м.Харків, 09.09.2020 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича, м.Харків, про розірвання Договору № 5 від 17.05.2012 оренди нежитлового приміщення, площею 140 кв.м, яке розташоване на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між позивачем та відповідачем, з 31.12.2018. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п.п. 4.2.2 та 4.2.3, не повідомив позивача про свої наміри щодо подальшого використання орендованого приміщення за 1 місяць та втрутився в його господарську діяльність шляхом створення умов, які не дозволили позивачу працювати, оскільки було відключено опалення, вода та світло. Тобто, як вказує позивач, відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства, припинив свої договірні зобов`язання, фактично розірвавши договір в односторонньому порядку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2020 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/2907/20 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 13.10.2020, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на порушення позивачем предметної юрисдикції, оскільки наразі дійсним власником орендованих приміщень та орендодавцем за Договором № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2017 є ОСОБА_2 , яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, у зв`язку з чим позов не підлягає розгляду в господарському суді. Як вказує відповідач, позивачем не надано разом з позовною заявою жодного доказу надсилання відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору оренди та доказів відмови відповідача від отримання такого листа. Доводи позивача щодо проведення ремонтних робіт в орендованому нежитловому приміщенні ґрунтуються виключно на припущеннях. Жодного доказу на підтвердження щомісячного внесення готівкою плати за оренду у відповідності до умов договору в розмірі 16800,00 грн позивачем не надано. Також позивачем не надано доказів відключення опалення та електропостачання у орендованому приміщенні восени та в грудні 2018 року. Також відповідач вважає непідтвердженою інформацію щодо вивезення майна з орендованого приміщення 10.01.2019 та передачі приміщень іншому орендарю - ФОП Бакар. Крім того, відповідач заперечує проти вимоги позивача про стягнення з нього витрат на правову допомогу, а також проти долучення до матеріалів справи нотаріально посвідчених заяв свідків на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як таких, що не відповідають вимогам ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 88 ГПК України.

22.10.2020 позивачем було надано до суду відповідь на відзив відповідача, в якій він, зокрема, зазначив, що ФОП Пікун Р.І. дізнався про те, що власником спірного орендованого приміщення з 14.08.2017 стала ОСОБА_2 тільки у вересня 2019 року. Будь-яких додаткових договорів щодо оренди позивач з ОСОБА_2 не підписував, відтак позовна заява повинна розглядатись у господарському суді. У відповіді на відзив позивач просив розірвати Договір оренди з 14.08.2017, стягнути з відповідача судові витрати та розглянути клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , який є співвласником двоповерхового приміщення АДРЕСА_1 .

27.10.2020 до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач зазначив, що позивач був неодноразово повідомлений ОСОБА_2 в усній формі про те, що з 14.08.2017 вона є власником орендованих ним приміщень. Тобто з цієї дати зобов`язання щодо оренди не припинилось, а перестало бути господарським, у зв`язку з чим справа в господарському суді має бути закрита. Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на показання яких посилається позивач, перебувають з позивачем у трудових стосунках і є залежними він нього, що дає відповідачу підстави сумніватися у правдивості їх показаннях. Також позивачем не доведено, що свідок ОСОБА_6 дійсно є клієнтом ветеринарної клініки ФОП Пікуна Р.І. Відповідач вважає, що позивач безпідставно змінив позовні вимоги, виклавши їх у відповіді на відзив відповідача у новій редакції. А саме просив розірвати договір оренди з 14.08.2017, а не з 31.12.2018, як це зазначено в прохальній частині позовної заяви. Також відповідач заперечував проти залучення до участі у справі ОСОБА_1 , оскільки стосунки між ним та відповідачем не чіпають прав та інтересів ФОП Пікуна Р.І. та ніяк не впливають на реалізацію його прав як орендаря.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2020 було задоволено клопотання Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, співвласника двоповерхового приміщення АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 27.10.2020, занесеною до протоколу судового засідання, строк підготовчого провадження у справі № 922/2907/20 продовжено на 30 днів - до 13.12.2020.

10.11.2020 до суду надійшли письмові пояснення відповідача, в яких останній, зокрема, зазначив, що Договір тимчасового користування нежилим приміщенням від 15.12.2015, укладений між ОСОБА_1 та ФОП Пікуном Р.І., є нікчемним правочином, оскільки був укладений ОСОБА_1 без наявності в нього відповідних повноважень. Положення вказаного договору його сторонами не виконувалися. Також відповідач зазначив, що надані позивачем заяви свідків не є допустимими доказами, оскільки не відповідають приписам ч. 2 ст. 88 ГПК України, а саме не містять інформації про обізнаність даних осіб про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань. Крім того, позивачем не було дотримано вимог ст. 188 ГК України при зверненні до суду із заявою про розірвання договору оренди, а саме не надано належних доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача повідомлення від 01.01.2019 про розірвання договору оренди. Справа про розірвання договору оренди, орендодавцем за яким є особа без статусу суб`єкта підприємницької діяльності, не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та має бути закрита.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2020 за клопотанням ОСОБА_2 та клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено на стороні відповідача ОСОБА_2 , як власника спірних орендованих приміщень з 14.08.2017.

04.12.2020 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких третя особа на стороні відповідача проти позову заперечувала, просила закрити провадження у справі, посилаючись на недотримання позивачем предметної юрисдикції. Третя особа також зазначила про невжиття останнім заходів досудового врегулювання спору, передбаченого ст. 188 ГК України. На думку третьої особи, Договір № 5 оренди нежилого приміщення від 17.05.2012 є розірваним з 21.11.2020, у зв`язку з чим предмет спору у справі відсутній. Доводи позивача є необґрунтованими та не доведені належними доказами. Також позивачем не доведено понесення витрат на правову допомогу в розмірі 3400 грн.

15.12.2020 до суду надані письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких третя особа на стороні позивача зазначила, що 01.04.2011 ним було надано ОСОБА_7 письмову згоду на укладення договорів оренди першого поверху нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 . Починаючи з 2014 року додаткових угод до Договору № 5 не укладалося. З 15.12.2015 по 31.12.2018 ФОП Пікун Р.І. користувався нежитловим приміщенням першого поверху по АДРЕСА_1 на підставі Договору тимчасового користування нежитловим приміщенням від 15.12.2015, укладеного між ФОП Пікун Р.І. та ОСОБА_1 , як зберігачем арештованого майна. Таким чином, третя особа вважає, що Договір № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012 був фактично припинений 15.12.2015.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2020, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 922/2907/20 закрито; розгляд справи по суті призначено на 14.01.2021.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.01.2021, представниця позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представниця відповідача проти позову заперечувала повністю, просила відмовити у його задоволенні.

Представники третіх осіб на стороні позивача та відповідача у судове засідання не з`явились.

ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, про що свідчить її підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Від представника ОСОБА_1 13.01.2021 надійшла заява про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його представника. У заяві третя особа підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача та третьої особи на стороні відповідача про закриття провадження у справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Сторонами за даним позовом є фізичні особи - підприємці, а саме позивачем є ФОП Пікун Р.І., відповідачем - ФОП Омельченко О.М.

Спірний Договір оренди, який просить розірвати позивач, був укладений ним з ФОП Омельченком О.М., як орендодавцем.

Доказів повідомлення позивача про зміну орендодавця у письмовому вигляді учасниками справи не надано; змін щодо суб`єктного складу сторін до Договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012 сторонами не вносилося.

Оскільки предметом спору за даним позовом є розірвання Договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012, який був укладеним між двома суб`єктами підприємницької діяльності, суд вважає за необхідне розглянути справу за правилами господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представниць позивача і відповідача, суд встановив наступне.

17.05.2012 між фізичною особою - підприємцем Омельченком Олегом Миколайовичем (орендодавець), який діяв на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серія В02 № 220075 від 17.04.1998, та фізичною особою - підприємцем Пікуном Романом Івановичем (орендар), який діяв на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серія В02 № 991748 від 20.05.2009, було укладено Договір № 5 оренди нежитлового приміщення.

На підставі вищевказаного Договору, орендодавець передав орендарю в оренду строком з 01.06.2012 до 30.05.2013 нежитлове приміщення площею 140 кв.м, яке розташоване на першому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана нежитлова будівля літ. "А-1", загальною площею 61,5 кв.м., в якій розташовані спірні орендовані приміщення, належала на праві власності ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в рівних частках на підставі Договору купівлі-продажу від 29.01.2004, реєстр. № 512.

Додатковими угодами від 28.05.2013 та 27.05.2014 до Договору оренди № 5 його дія продовжувалася на один рік. Останньою угодою Договір був доповнений пунктом 6.6 у такій редакції: "у випадку якщо Орендатор продовжує користуватись приміщеннями оренди після закінчення строку Договору, і при відсутності заперечень з боку Орендодавця протягом місяця, Договір вважається поновленим на той же самий строк і тих же умовах, які були раніше встановлені Договором, при цьому кількість поновлень не обмежена".

Після цього будь-яких інших додаткових угод до Договору оренди № 5 сторонами не укладалося.

Згідно з п. 2.2 Договору, орендна плата складає 16800 грн на місяць, а її розмір, відповідно до п. 2.4, може бути змінений лише за згодою сторін. Орендна плата має сплачуватись щомісяця в строк до 10-го числа поточного місяця.

На підставі Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 17.05.2012, який є Додатком № 1 до Договору, ФОП Омельченко О.М. передав, а ФОП Пікун Р.І. прийняв у користування частину нежилого приміщення площею 140 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1128400 грн з метою використання під ветеринарну лікарню.

Як вказує позивач, в орендованому приміщенні ним було зроблено необхідний для повноцінної роботи ветклініки ремонт за власні кошти, у зв`язку з чим ФОП Омельченком О.М. було зроблено новий технічний паспорт на переобладнане та відремонтоване приміщення у КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.07.2014 по справі №640/16091/13-ц було припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 247,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та виділено частки кожного з відповідачів у праві володіння даною будівлею.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.07.2017 по справі №638/8647/17 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно якої в рахунок погашення боргу, відповідач передав ОСОБА_8 права та обов`язки на належні йому на праві приватної власності нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-8, 12-:-25 загальною площею 247,4 кв.м. в нежитловій будівлі літ. А-2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14.08.2017 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 917, укладеного з ОСОБА_8 , власницею нежитлових приміщень першого поверху №№ 1-:-8, 12-:-25 в нежитловій будівлі літ. "А-2", загальною площею 247,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності стала ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, він не був повідомлений про заміну орендодавця та продовжував використовувати орендоване приміщення включно до 31.12.2018, орендна плата сплачувалась ним готівкою в повному розмірі. В 2018 році позивачем був проведений ремонт у приміщеннях, а саме покладено кахельну плитку в операційній та інших приміщеннях за власні кошти.

Восени 2018 року в орендованому позивачем приміщенні було відключено опалення і він фізично не міг працювати - проводити прийом та оперування тварин. 31.12.2018 в орендованому приміщенні було відключено постачання електроенергії і води. Того ж дня ОСОБА_2 , яку позивач до цього часу вважав співмешканкою орендодавця, повідомила позивача про те, що вона є власницею орендованих приміщень, та звернулася до позивача з вимогою терміново закрити ветеринарну клініку і звільнити приміщення.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідач грубо порушив умови п.п. 4.2.2 та 4.2.3 Договору оренди, а саме не повідомив орендаря про свої наміри щодо подальшого використовування орендного приміщення за 1 місяць, всупереч умовам договору втрутився в господарську діяльність орендаря та фактично 31.12.2018 вигнав позивача з орендованого приміщення, умисно створивши умови, які не дозволяли б йому працювати.

Отже, на думку позивача, Договір № 5 від 17.05.2012 був фактично розірваний відповідачем в односторонньому порядку.

Як вказує позивач, 01.01.2019 ним було направлено на адресу ФОП Омельченко О.М. повідомлення про дострокове розірвання Договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012 листом на замовлення, але вказаний лист було повернуто без вручення адресатові.

10.01.2019 позивачем з орендованого приміщення було вивезено все медичне обладнання та ліки.

Позивач вказує, що з кінця січня 2019 року приміщення першого поверху, площею 140 кв.м у будинку по АДРЕСА_1 було передано іншому орендарю - ФОП Бакар, який працює в ньому і до теперішнього часу, проте доказів на підтвердження даного факту позивачем не надано.

Оскільки позивач залишив орендовані приміщення 31.12.2018, він відмовився від підписання акту передачі приміщення 2020 роком, чого вимагали від нього ФОП Омельченко О.М. та ОСОБА_2 , та звернувся до суду з позовом про розірвання Договору № 5 від 17.05.2012 оренди нежитлового приміщення, площею 140 кв.м, яке розташоване на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між позивачем та відповідачем, з 31.12.2018.

З`ясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд, приймаючи рішення у даній справі, виходить з наступного.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Згідно зі ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, з 14.08.2017 до ОСОБА_2 перейшли права та обов`язки орендодавця, які передбачені Договором № 5 оренди нежитлових приміщень від 17.05.2012, тобто відбулась заміна кредитора у зобов`язанні.

При цьому, 14.08.2017 між ОСОБА_2 та ФОП Омельченком О.М. було укладено Договір про здійснення спільної діяльності, відповідно до якого сторони дійшли згоди про здійснення спільної діяльності у сфері нагляду та контролю за нежитловими приміщеннями першого поверху № 1-:-8, 12-:-25 в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 247,4 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оплату за користування орендованими приміщеннями позивач здійснював готівкою особисто ФОП ОСОБА_7 , як орендодавцю, або ОСОБА_2 , яку вважав співмешканкою орендодавця.

Як вбачається з пояснень позивача, про те, що новим власником орендованих приміщень є ОСОБА_2 йому стало відомо лише 31.12.2018.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

15.12.2015, у зв`язку з накладенням арешту на орендовані позивачем приміщення в межах виконавчого провадження № 44786478 та передачею даного майна на зберігання ОСОБА_1 , як співвласнику нежитлової будівлі та позивачу за цивільним позовом до ОСОБА_7 , між ФОП Пікуном Р.І. та ОСОБА_1 було укладено Договір тимчасового користування нежитловим приміщенням.

Проте, вищевказаний Договір був укладений ОСОБА_1 на підставі акту опису та арешту майна від 09.11.2015 по ВП № 44786478, за відсутністю у нього відповідних повноважень щодо розпорядження спірним майном, у зв`язку з чим даний договір слід вважати нікчемним, як такий, що суперечить приписам діючого законодавства.

За таких обставин, доводи третьої особи на стороні позивача щодо фактичного припинення дії Договору оренди № 5 з 15.12.2015 є хибними та не приймаються судом.

Отже, враховуючи, що після зміни орендодавця за спірним договором оренди (з 14.08.2017) орендар продовжував користуватися орендованими приміщеннями та сплачував орендну плату, Договір № 5 оренди нежитлових приміщень від 17.05.2012 продовжив свою дію.

Зокрема, на підставі Додаткової угоди від 27.05.2014 до Договору оренди № 5, дія договору була продовжена до 30.05.2019 у зв`язку з відсутністю заперечень з боку орендодавця.

З пояснень позивача вбачається, що він припинив свою підприємницьку діяльність в орендованих приміщеннях 31.12.2018 та остаточно їх звільнив 10.01.2019, на підтвердження чого позивач посилається на нотаріально посвідчені заяви свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського процесуального кодексу України, у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Приймаючи до уваги, що надані позивачем заяви свідків не містять такого обов`язкового реквізиту як підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень, суд не приймає вищевказані докази як такі, що не є належними та допустимими.

При цьому, суд враховує, що факт звільнення орендованих приміщень на початку січня 2019 року підтверджується третьою особою на стороні позивача - ОСОБА_1 , який є співвласником будівлі, в якій ці приміщення розташовані.

За умовами Договору оренди (п. 3.3), орендар має право відмовитися від даного Договору, попередивши орендодавця в строк за 1 місяць.

Як вказує позивач, 01.01.2019 він направив поштою на адресу ФОП ОСОБА_7 повідомлення про дострокове розірвання Договору № 5 оренди нежитлових приміщень від 17.05.2012, яке було повернуто позивачу без вручення адресатові "за закінченням терміну зберігання". На підтвердження направлення відповідачу вищевказаного повідомлення позивач надав копію конверта, копію повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.01.2019 та копію фіскального чеку від 25.01.2019.

08.04.2020 ОСОБА_2 , як власник нежитлових приміщень першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , направила позивачу Претензію за Договором № 5 оренди нежилих приміщень від 17.05.2012, в якій просила: дотримуватись умов укладеного між орендодавцем ФОП Омельченком О.М. та орендарем ФОП Пікуном Р.І. Договору № 5 оренди нежитлових приміщень від 17.05.2012, Додаткових угод, укладених до цього Договору; протягом одного календарного тижня погасити заборгованість за договором оренди, яка станом на 08.04.2020, за розрахунком ОСОБА_2 , склала 345324,73 грн.

У відповіді на вказану Претензію, яку було отримано ОСОБА_2 05.05.2020, ФОП Пікун Р.І. відмовився погашати заборгованість по орендній платі та разом із цією відповіддю надіслав ОСОБА_2 "Пропозицію про розірвання Договору opeнди нежитлового приміщення". У своїй відповіді від 22.05.2020 ОСОБА_2 повідомила ФОП Пікуна Р.І. про згоду розірвати з ним Договір № 5 оренди нежитлових приміщень від 17.05.2012 та запропонувала позивачу з`явитись 05.06.2020 о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем розташування спірних нежитлових приміщень, для підписання Акту приймання-передачі приміщень, які орендував позивач.

05.06.2020 ФОП Пікун Р.І. з`явився із своїм представником за вищевказаною адресою, однак наполягав на підписанні Акту приймання-передачі приміщення заднім числом, а саме 31.12.2018, у зв`язку з чим ОСОБА_2 відмовилась від підписання акту.

Посилаючись на те, що ФОП Пікун Р.І. станом на 19.11.2020 не повернув ОСОБА_2 орендоване ним нежитлове приміщення та не сплатив заборгованість по орендній платі за останні 14 місяців, починаючи з грудня 2018 року, ОСОБА_2 прийняла рішення про відмову від Договору № 5 оренди нежилого приміщення від 17.05.2012.

19.11.2020 ОСОБА_2 поштовим відправленням № 699 надіслала на адресу ФОП Пікуна Р.І. "Повідомлення про відмову від Договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012 (в порядку ст. 782 ЦК України)". Вказане повідомлення останній отримав 21.11.2020, що підтверджується роздруківкою із сайту "Укрпошта" щодо руху поштового відправлення № 699.

Отже, ОСОБА_2 вважає, що Договір № 5 оренди нежилого приміщення від 17.05.2012, який був укладений між ФОП Омельченко О.М. та ФОП Пікуном Р.І., є розірваним з 21.11.2020.

Згідно з ч.ч. 1-3 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ГК України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Під час судового розгляду справи позивач проти розірвання договору оренди з 21.11.2020 заперечував та наполягав на його розірванні з 31.12.2018.

Отже, вбачається, що сторони не досягли згоди щодо розірвання Договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012.

При цьому, на підставі встановлених судом фактів, в їх сукупності, а саме: продовження дії договору до 30.05.2019; здійснення орендарем дій, які свідчать про відсутність у нього наміру в подальшому продовжувати дію договору (звільнення приміщення орендарем в січні 2019 року, направлення орендарем повідомлення від 01.01.2019 орендодавцю про дострокове розірвання договору), суд дійшов висновку, що Договір № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012 припинив свою дію з 01.06.2019 на підставі п. 6.6 Договору, викладеного в редакції Додаткової угоди від 27.05.2014.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже, вимога про розірвання попереднім числом ,а саме з 31.12.2018 Договору № 5 оренди нежитлового приміщення від 17.05.2012 не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає чинному законодавству з підстав невірно обраного способу захисту .

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт припинення дії договору з 01.06.2019, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого ФОП Пікуном Р.І. позову, у зв`язку з чим визнав за необхідне відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ), про розірвання договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "25" січня 2021 р.

Суддя Н.М. Кухар