ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/4025/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал», 61037, м. Харків, пр. Московський, 199 Б, поверх 10, оф. 1026 А, ;
доДержавного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ;
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»
за участі представників учасників справи:

позивача Тамазликар Л.Й. (ордер серії КС № 664304 від 07.12.2018).

відповідача Бабка С.А. (довіреність № 569-13 від 30.12.2020).

ВСТАНОВИВ:

14.12.2020 Товариств з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором поставки № 898дп від 13.07.2020 у розмірі 110651, 00 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2102, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.12.2020 позовна заява вх. № 4025/20 передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., суддя Хотенець П.В., суддя Яризько В.О.

Ухвалою суду від 21.12.2020 прийняти позовну заяву (вх. № 4025/20 від 14.12.2020) до розгляду в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11, відкрито провадження у справі № 922/4025/20, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 18.01.2021 о 11:45 год.

22.12.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» надійшло клопотання (вх. № 2989) про доручення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу, а саме: копію платіжного доручення № 352 від 21.12.2020.

16.01.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 928), в якому останній просив відмовити у задоволенні позову та зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

16.01.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» надійшла відповідь на відзив (вх. № 900), в якій останній просив позов задовольнити в повному обсязі. Вказана відповідь на відзив досліджена судом та приєднана до матеріалів справи.

В судовому засіданні повноважний представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні повноважний представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

За результатами дослідження матеріалів справи, у відповідності до приписів ч. 1 статті 177 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що здійснені всі дії, які необхідні для реалізації завдань підготовчого провадження (остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд, зокрема постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

18.01.2021 суд закрив підготовче провадження та за письмовою згодою учасників справи (вх. № 1045, 1046) перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представники сторін наполягали на своїх позиціях, викладених у заявах по суті справи, до мирного врегулювання спору не прийшли.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників учасників справи у судових дебатах, суд встановив наступне.

13.07.2020 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» (постачальник) укладено договір поставки № 898дп (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується прийняти та оплатити товарно матеріальні цінності (далі 0 Товар), асортимент комплектність, кількість та вартість якого визначається сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 8 - 19).

Відповідно до п. 1.3. Договору, якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна Договору дорівнює загальній вартості всього товару, поставленого за цим Договором та складає 225600, 00 грн. у тому числі ПДВ 20 % 37600, 00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору, вартість окремих одиниць товару в цілому визначена сторонами а специфікації, яка складається в порядку, передбаченому в п. 1.2. цього Договору, та включає вартість тари, пакування, маркування та інші видатки постачальника.

Згідно з п. 2.4. Договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в безготівковій формі.

Відповідно до п.10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту печатками (у разі їх наявності) діє до 31.12.2020, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

13.07.2020 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 1 до договору поставки № 898дп від 13.07.2020 (а.с. 19).

Відповідно до вказаної Специфікації сторони погодили поставку товару на загальну суму 225600, 00 грн.

Згідно з умовами Специфікації № 1, оплата здійснюється 50 % передплата, 50 % за фактом постачання, відтермінування платежу протягом 30 календарних днів з дати поставки.

Строки поставки: на протязі 5-ти днів з моменту отримання 50 % передплати.

04.11.2020 відповідачем сплачено на рахунок позивача 112800, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6023 на суму 56400, 00 грн. та № 6024 на суму 56400, 00 грн. (а.с. 19-20).

09.11.2020 позивачем здійснено поставку продукцію на суму 223451, 42 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 20 від 09.11.2020, товарно транспортною накладною № 020 від 09.11.2020, відомостями про вантаж та довіреністю на отримання товару № 709 від 06.11.2020 (а.с. 15-18).

На підставі Специфікації № 1, відповідач повинен був остаточно розрахуватись з позивачем не пізніше 09.12.2020, однак заборгованість за поставлений товар у розмірі 110651, 00 грн. сплачено не було.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 статті 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У даному разі, матеріалами справи підтверджено, що позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 223451, 42 грн. Однак, відповідачем умови договору виконано частково та сплачено лише частину вартості прийнятого товару на суму 112800, 00 грн.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму боргу, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару на суму 110651, 00 грн., а позовні вимоги в частині стягнення цієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до АБ «Леноніда Тамазликар», з метою надання йому юридичних послуг з приводу захисту інтересів в суді, про що було укладено відповідний договір № 01/12-2020/Е від 01.12.2020 (а.с. 24-31).

Факт надання юридичних послуг підтверджують наявні в матеріалах справи документи :

- копією договору № 01/12-2020/Е від 01.12.2020 (а.с. 24-31);

- копією Акту приймання передачі наданої правової допомоги від 11.12.2020 (а.с. 31);

- копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7159/10, виданого 07.12.2018 (а.с. 32).

- копією Ордера серії КС № 664304 від 01.12.2020 (а.с. 23);

- копією платіжного доручення № 325 від 21.12.2020 на суму 16000, 00 грн., призначення платежу: «за надання правової допомоги згідно акту № 1 від 11.12.2020, за договором № 01/12-2010Е від 01.12.2020 (а.с. 42).

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тобто витрати на послуги адвоката мають бути фактично понесеними та підтвердженими належними фінансовими документами.

Колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного суду у своїй постанові від 05.02.2019 у справі № 906/194/18 та постанові від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18 зауважила, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Позивачем надано до суду докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000, 00 грн., зокрема, платіжне доручення № 325 від 21.12.2020 на суму 16000, 00 грн., призначення платежу: «за надання правової допомоги згідно акту № 1 від 11.12.2020, за договором № 01/12-2010Е від 01.12.2020 (а.с. 42). Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу ще у розмірі 4000, 00 грн., як заявлено у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат до суду не надано.

Разом з тим, відповідач заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування вказує, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи (яка за своєю категорією не є складною) та обсягу наданих адвокатом послуг. У зв`язку з чим просить зменшити суму судових витрат.

Виходячи зі змісту положень ч. 5, 6 статті 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000, 00 грн. (10 % від ціни позову).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 11000, 00 грн. є обґрунтованими, в іншій частині у розмірі 9000, 00 грн. суд відмовляє.

Крім того, в силу статті 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 2102, 00 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 232-241 ГПК України, статтями 6, 11, 509, 535, 526, 530, 549, 598, 612, 629, 655, 692, 697, 712 ЦК України, статтями 173, 174, 179, 193, 198, 216, 230, 231, 232, 265, 343, статями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» заборгованість у розмірі 110651, 00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 11000,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал», (61037, м. Харків, пр. Московський, 199 Б, поверх 10, оф. 1026 А, ).

Відповідач: Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "20" січня 2021 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько П.В. Хотенець