ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 місто Дніпро Справа № 912/687/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Білецької Л.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Боруш А.О., ордер від 26.11.2020, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третіх осіб (фізичних осіб): не з`явилися;

від третьої особи (апелянта): не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2020 (повний текст складено 22.09.2020, суддя Вавренюк Л.С.) у справі №912/687/17

за позовом Фермерського господарства "Рис-К", с. Недогарки, Олександрійський район, Кіровоградська область

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

м. Кропивницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Олександрійської районної державної адміністрації, м. Олександрія, Кіровоградська область

та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

гр. ОСОБА_1 , смт. Успенка, Луганська область

гр. ОСОБА_2 , с. Переможне, Луганська область

гр. ОСОБА_3 , м. Луганськ

гр. ОСОБА_4 , с. Новочервоне, Луганська область

гр. ОСОБА_5 , м. Сєвєродонецьк, Луганська область

гр. ОСОБА_6 , с. Білоскелювате, Луганська область

гр. ОСОБА_7 , м. Кропивницький

гр. ОСОБА_8 , м. Луганськ

гр. ОСОБА_9 , м. Стаханов, Луганська область

гр. ОСОБА_10 , м. Кропивницький

гр. ОСОБА_11 , м. Кропивницький

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра", м. Кропивницький

про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Рис-К" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просило:

- визнати поновленим договір оренди землі від 05.12.2006, укладений між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 за № 00965;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.12.2006, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарство "Рис-К", у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, щодо земельної ділянки площею 17,7164 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9018, розташованої на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області у наступній редакції:

"Додаткова угода

до договору оренди землі № 47 від 05.12.2006

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, іменований як Орендодавець, з однієї сторони та Фермерське господарство "Рис-К" в особі голови Ремез Сергія Івановича, що діє на підставі Статуту, іменоване як Орендар, з іншої сторони, уклали дану угоду про наступне:

1. Поновити строк дії договору оренди землі від 05.12.2006, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрованого у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 за № 00965, на той самий строк - п`ять років (до 31 жовтня 2021 року) і на тих самих умовах.

2. Інші умови договору оренди землі від 05.12.2006, зареєстрованого у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 за №47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 за № 00965, залишаються незмінними.

Орендодавець: Орендар:

Головне управління Держгеокадастру Фермерське господарство "Рис-К"

у Кіровоградській області ідентифікаційний код 20642999

ідентифікаційний код 39767636 вул. Садова, 24, с. Недогарки,

вул. Академіка Корольова, 26 Олександрійського району,

м. Кропивницький, 25030 Кіровоградської області, 28033".

Справа неодноразово переглядалась.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2020 у справі №912/687/17 позовні вимоги задоволено повністю:

- визнано поновленим договір оренди землі від 05.12.2006, укладений між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрований у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 за № 00965;

- визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.12.2006, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, щодо земельної ділянки площею 17,7164 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9018, розташованої на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області у наступній редакції:

"Додаткова угода

до договору оренди землі № 47 від 05.12.2016

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, іменований як Орендодавець, з однієї сторони та Фермерське господарство "Рис-К" в особі голови Ремез Сергія Івановича, що діє на підставі Статуту, іменоване як орендар, з іншої сторони уклали дану угоду про наступне:

1. Поновити строк дії договору оренди землі від 05.12.2006, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрованого у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 за № 47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 за № 00965, на той самий строк - п`ять років (до 31 жовтня 2021 року) і на тих самих умовах.

2. Інші умови договору оренди землі від 05.12.2006, укладеного між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "Рис-К", зареєстрованого у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 за №47, у редакції додаткової угоди від 08.09.2011, зареєстрованої в управління Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 за № 00965, залишаються незмінними.

Орендодавець: Орендар:

Головне управління Держгеокадастру Фермерське господарство "Рис-К"

у Кіровоградській області ідентифікаційний код 20642999

ідентифікаційний код 39767636 вул. Садова, 24, с. Недогарки,

вул. Академіка Корольова, 26 Олександрійського району,

м. Кропивницький, 25030 Кіровоградської області, 28033";

- з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стягнуто на користь Фермерського господарства "Рис-К" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 200,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивач після закінчення строку дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965 продовжив користуватися відповідною земельною ділянкою та сплачувати відповідні платежі.

Оскільки строк дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965 повинен був закінчитись 31.10.2016, відповідач мав до 31.11.2016 надіслати позивачу листа - повідомлення із запереченнями щодо поновлення договору. Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що лист-повідомлення від 04.11.2016 №Ф-17434/0-9940/0/6-16 таким запереченням не є з тих підстав, що він є відповіддю на лист - повідомлення позивача від 16.09.2016, який стосувався реалізації позивачем переважного права, визначеного частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та у якому підставою для відмови у поновленні договору зазначено пропуск Фермерським господарством "Рис-К" строку, передбаченого пунктом 7 договору для повідомлення про продовження терміну дії договору та посилання на положення статті 33 Закону України "Про оренду землі", які регулюють переважне право орендаря перед іншими на поновлення строку дії договору. Зазначено, що направлений відповідачем лист від 14.02.2017 №Ф-1235/0-1501/0/6-17 також не є запереченням орендодавця, направленим в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренди землі", оскільки виходить за межі встановленого наведеною нормою місячного строку, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено право позивача на поновлення договору і на укладення відповідної додаткової угоди.

Місцевий господарський суд встановив, що земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 на момент нового розгляду справи у іншому складі суду, як об`єкт цивільного права, не існує; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018 була поділена під час розгляду справи №912/687/17 до прийняття остаточного рішення в цій справі.

Станом на момент поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 за Фермерським господарством "Рис-К" не припинилось право користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки остаточне рішення у вказаній справі не було прийняте, через її перегляд судом касаційної інстанції. Отже, відповідач здійснював фактичний поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 на момент розгляду справи судом, що свідчить про його недобросовісність.

Разом з цим, право власності на новоутворені земельні ділянки за громадянами було закріплено вже 09.11.2017, 10.11.2017 та 18.05.2018, що підтверджується Витягами із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто після винесення Вищим господарським судом України постанови від 01.11.2017, якою направлено на новий розгляд справу №912/687/17.

Місцевий господарський суд, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц та від 01.10.2019 у справі №922/2723/17, дійшов до висновку, що формування земельних ділянок внаслідок поділу з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб та сприятиме ефективному захисту порушеного права позивача.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2020 у справі №912/687/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у зв`язку з тим, що в матеріалах справи є лист-повідомлення відповідача від 04.11.2016 №Ф-17433/0-9941/0/6-16 про заперечення у поновленні спірного договору, що спростовує висновки місцевого господарського суду про відсутність заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі.

Апелянт звертає увагу, що на сьогодні відсутній такий об`єкт цивільних прав як земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018, тому будь-які відносини щодо неіснуючого об`єкту неможливі. Крім того, за приписами Закону України "Про оренду землі", у разі зміни меж земельної ділянки поновлення договору оренди здійснюється у порядку одержання.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 19.10.2020 для розгляду справи №912/687/17 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий - Антонік С.Г., судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

19.10.2020 судді Антонік С.Г., судді: Дармін М.О., Іванов О.Г. подали заяву про самовідвід у справі № 912/687/17.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2020 задоволено заяву суддів Антоніка С.Г., Дарміна М.О., Іванова О.Г. про самовідвід у справі №912/687/17, справу передано для визначення складу суду, в порядку встановленому статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 20.10.2020 для розгляду справи №912/687/17 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий - Чус О.В., судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

23.10.2020 судді Чус О.В., Кощеєва І.М. подали заяву про самовідвід у справі №912/687/17.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2020 задоволено заяву суддів Чус О.В. та Кощеєва І.М. про самовідвід у справі №912/687/17, справу передано для визначення складу суду, в порядку встановленому статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №912/687/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Кузнецової Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги (подання доказів направлення копії апеляційної скарги на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_11 ) протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

04.11.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" надійшла заява про усунення недоліків та докази направлення копії апеляційної скарги на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_11 .

У зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Орєшкіної Е.В. (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження) на підставі розпорядження керівника апарату суду №2059/20 від 09.11.2020 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 у справі №912/687/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач), суддів: Кузнецової І.Л., Білецької Л.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач), суддів: Кузнецової І.Л., Білецької Л.М. відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2020 у справі №912/687/17.

У зв`язку із усуненням обставин, що зумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу справи, а саме вихід на роботу після лікарняного судді-доповідача Орєшкіної Е.В., відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до пункту 2.6.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, 16.11.2020 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи №912/687/17.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2020 у справі №912/687/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів: Кузнецової І.Л., Білецької Л.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2020 справу №912/687/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Кузнецової І.Л., Білецької Л.М.; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 14.12.2020.

30.11.2020 від Фермерського господарства "Рис-К" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у зв`язку з тим, що лист-повідомлення відповідача від 04.11.2016 №Ф-17433/0-9941/0/6-16 про заперечення у поновленні договору направлений з пропуском місячного строку на надання таких заперечень. Також позивач не погоджується із доводами апелянта про те, що поділ спірної земельної ділянки унеможливлює поновлення договору, посилаючись на те, що станом на час звернення з позовом до суду земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018 існувала, її поділ здійснено без згоди позивача як землекористувача, що суперечить вимогам статті 186 Земельного кодексу України, при цьому контури земельної ділянки після їх поділу не змінились.

Розгляд справи був відкладений з 14.12.2020 на 21.01.2021.

У судове засідання, яке відбулося 21.01.2021, представник апелянта не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся шляхом направлення копії ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020 на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" () та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду

Представники Олександрійської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду, також на електронну адресу Олександрійської районної державної адміністрації () направлялась копія ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020; відзиву на апеляційну скаргу треті особи не надали.

Враховуючи, що явка представників учасників судового процесу у судове засідання обов`язковою не визнавалась; вони повідомлялися про день, час та місце розгляду справи; не скористалися правом взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідача та третіх осіб.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2006 між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) та Фермерським господарством "Рис-К" (орендар) укладений договір оренди, відповідно до умов якого орендарю передано в оренду земельну ділянку загальною площею 17,72 га, в тому числі ріллі - 17,72 га, кадастровий номер :02:000:9018, що знаходиться на території Недогарівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно даних Державного земельного кадастру площа земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9018 складає 17,7164 га.

Відповідно до пункту 7 договору його укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 37 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстровано в Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр Державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2006 №47.

19.12.2006 за актом приймання-передачі Фермерському господарству "Рис-К" передано в оренду відповідну земельну ділянку.

Відповідно до змін до договору оренди землі №47 від 19.12.2006 від 08.09.2011 договір укладено на 5 років з моменту реєстрації змін до договору. Згідно внесених змін визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з урахуванням її індексації станом на 01.01.2011 (226 486,40 грн.) та збільшено розмір орендної плати до 4% від нормативної грошової оцінки. Змінами до пункту 7 договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Зміни зареєстровано в управлінні Держкозему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.10.2011 №00965.

Згідно з Витягом з державного земельного кадастру, сформованим 30.01.2017, право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9018, зареєстровано за позивачем, строк дії речового права (права оренди) 5 років з 31.10.2011. Зазначена земельна ділянка розташована на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, є земельною ділянкою державної власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року № 5245-17, відповідно до якого райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Вищезазначені повноваження передано до центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Кіровоградської області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Кіровоградській області.

Наказом від 25.01.2013 №40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з пунктом 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до пунктів 2 та 5 частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №294-р "Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв`язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Земельна ділянка, яка є предметом договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою, в тому числі й за договором оренди землі №47 від 19.12.2006 відноситься до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.09.2016 Фермерське господарство "Рис-К" через Центр надання адміністративних послуг Олександрійської районної державної адміністрації звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про продовження договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965 на 7 років.

До вказаного листа позивачем додано, зокрема, проект додаткової угоди про продовження договору, в якій Фермерське господарство "Рис-К" пропонувало змінити строк дії договору з 5 на 7 років та встановити орендну плату в розмірі 8% нормативної грошової оцінки землі.

У листі від 04.11.2016 №Ф-17434/0-9940/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило Фермерське господарство "Рис-К" про прийняте рішення стосовно заперечення в поновлені договору оренди землі у зв`язку з пропуском орендарем строку, встановленого пунктом 7 договору оренди від 19.12.2006 № 47 зі змінами від 31.10.2011 за № 00965, для подання відповідної заяви щодо поновлення договору оренди, що є порушенням частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

01.02.2017 Фермерське господарство "Рис-К" направило до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області лист від 01.02.2017 з проектом додаткової угоди про поновлення дії договору на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та просило підписати зазначену додаткову угоду.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у листі від 14.02.2017 №Ф-1235/0-1501/0/6-17 із посиланням на лист від 04.11.2016 №Ф-17434/0-9940/0/6-16 вказало про те, що зазначеним листом Фермерському господарству "Рис-К" було відмовлено у поновленні договору оренди землі, а тому відповідно до статті 34 Закону України "Про оренду землі" направило для підписання акт приймання - передачі земельної ділянки у зв`язку із припинення дії договору.

Фермерське господарство "Рис-К" посилається на непідписання Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області додаткової угоди, направленої листом від 01.02.2017, та просить визнати поновленим договір оренди землі та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі.

Предметом позову у справі є вимога позивача про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах та визнання укладеною відповідну додаткову угоду.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Пунктом 37 договору передбачено, що він набирає чинності після підписання та його державної реєстрації.

Таким чином, перебіг строку дії договору розпочався після його реєстрації з 19.12.2006 та закінчувався 19.12.2011.

Внаслідок внесення змін до договору оренди землі №47 від 19.12.2006 згідно додаткової угоди від 08.09.2011 та продовження строку його дії на 5 років (пункт 7 договору в зміненій редакції), строк дії договору встановлено до 31.10.2016.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 22.12.2016 у справі №912/4396/16 за позовом Фермерського господарства "Рис-К" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди землі від 05.12.2006 та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 05.12.2006, який було заявлено на підставі частин 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", встановлено, що фермерським господарством дотримано строк, в межах якого він має право використати своє переважне право на укладення договору оренди на новий строк (на поновлення договору). Однак, із рішення вбачається, що Фермерське господарство "Рис-К" звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з проектом додаткової угоди про поновлення договору не на тих самих умовах і на той самий строк, а на інших умовах, що відповідає частині 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Також в рішенні зазначено про те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не надало господарському суду докази на підтвердження того, що ним у встановлений місячний термін було розглянуто надісланий позивачем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевірено його на відповідність вимогам закону та прийнято рішення про поновлення договору оренди землі, або ж направлено на адресу позивача заперечення щодо поновлення договору оренди. В листі - повідомленні відповідача №Ф-17433/0-9941/0/6-16 від 04.11.2016, який підготовлено Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області поза межами строку, передбаченого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", останній повідомив про заперечення в поновленні договору оренди землі з підстав пропуску позивачем строку звернення до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно із цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Матеріалами справи підтверджується, що Фермерське господарство "Рис-К" до закінчення строку дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965, а саме 16.09.2016 звернулось до відповідача з листом-повідомленням про продовження зазначеного договору на 7 років, додавши проект відповідної додаткової угоди.

Вказане звернення подано 16.09.2016 через Центр надання адміністративних послуг Олександрійської районної державної адмінстрації, що не суперечило основним завданням та функціям вказаного Центру.

З цих підстав місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача щодо порушення позивачем строку подання листа-повідомлення про поновлення договору, який встановлено пунктом 7 договору та частиною 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Як зазначено у рішенні місцевим господарським судом, позивач при направленні листа-повідомлення від 16.09.2016 з проектом додаткової угоди, яка передбачала внесення змін до договору при його поновленні, не порушував положень частин 1-4 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та статті 777 Цивільного кодексу України, адже запропоновані позивачем умови договору відповідали змісту листа Управління Держгеокадастру в Олександрійському району від 01.02.2016 №01-11/206, в якому останній, посилаючись на лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №ДС-22-28-0.13-17122/23-15 від 14.12.2015 пропонував позивачу звернутися до відповідача з питання перегляду діючих договорів оренди землі та встановлення розміру орендної плати на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки та строку дії договорів на 7 років.

В свою чергу, відповідач у відповідності до частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" зобов`язаний був розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди у місячний термін. Проте, в порушення наведеної норми лист з відповіддю на звернення позивача підготовлено відповідачем лише 04.11.2016, про що зазначено вище.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відповідач не виконав встановленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, а тому його поведінку не можна визнати добросовісною, наведені в листі від 04.11.2016 №Ф-17434/0-9940/0/6-16 підстави заперечення в поновленні договору не відповідають фактичним обставинам, а отже є неправомірними.

Матеріально-правовою підставою поданого позову Фермерським господарством "Рис-К" зазначено частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та як предмет позову визначеновимогу про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Матеріалами справи підтверджується, що Фермерське господарство "Рис-К" листом від 01.02.2017 з прикладенням проекту додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9018 пропонував відповідачу поновити договір на той самий строк і на тих самих умовах у порядку, встановленому частиною 6 - 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Матеріалами справи встановлено, що Фермерське господарство "Рис-К" після закінчення строку дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965 продовжило користуватися відповідною земельною ділянкою. Згідно довідки Олександрійської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області за № від 17.03.2017 Фермерське господарство "Рис-К" станом на 17.03.2017 не має заборгованості із сплати податків, зборів та платежів.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" пов`язано поновлення договору з фактом відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди.

Оскільки строк дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за № 00965 повинен був закінчитись 31.10.2016, відповідач мав до 31.11.2016 включно для надіслання позивачу листа - повідомлення із запереченнями щодо поновлення зазначеного договору.

Місцевим господарським судом зазначено, що лист-повідомлення від 04.11.2016 №Ф-17434/0-9940/0/6-16 таким запереченням не є з тих підстав, що вказаний даний лист є відповіддю на лист-повідомлення позивача від 16.09.2016, який стосувався реалізації позивачем переважного права, визначеного частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та у якому підставою для відмови у поновленні договору зазначено пропуск Фермерським господарством "Рис-К" строку, що передбачений пунктом 7 договору, визначеного для повідомлення про продовження терміну дії договору, а саме не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, крім того із посиланням на положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" та використанням положень, які регулюють переважне право орендаря перед іншими на поновлення строку дії договору.

Зазначені вище обставини спростовують твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Грін-Терра", викладене у поясненнях від 20.08.2019 щодо того, що лист від 04.11.2016 № Ф-17434/0-9940/0/6-16 можна розцінювати як заперечення.

Крім того, місцевим господарським судом зазначено, що направлений відповідачем лист від 14.02.2017 № Ф-1235/0-1501/0/6-17 не є запереченням орендодавця, направленим в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренди землі", оскільки виходить за межі встановленого наведеною нормою місячного строку.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області посилається на звернення до Фермерського господарства "Рис-К" із листом №32-11-0.63-3557/2-17 від 31.03.2017 стосовно заперечення у поновленні договору орендаря на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" із доданим актом приймання - передачі земельної ділянки. Однак у матеріалах справи відсутні докази направлення такого листа позивачу.

Частиною 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З наведеного вбачається, що законодавець в порядку вищевказаної статті перебачив можливість оскаржити відмову або наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі. При цьому, законодавством чітко не визначений спосіб такого оскарження.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Фермерське господарство "Рис-К" звернулося до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

Поновлення договору оренди за приписами частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відбувається на тих самих умовах і на той самий строк, які були передбачені договором, автоматично з наступної дати після дати його припинення, втім в подальшому такий юридичний факт потребує відповідного оформлення сторонами додатковою угодою.

Місцевим господарським судом враховано, що про поновлення договору оренди землі орендареві стане відомо після спливу місячного терміну, передбаченого для направлення заперечень орендодавця щодо поновлення договору, тому орендар має право після вказаного строку направити орендодавцеві для підписання додаткову угоду про поновлення договору. У разі відмови орендодавця від укладення додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах, орендар має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Відтак, непідписання сторонами додаткової угоди у межах місячного строку саме по собі не може бути достатньою правовою підставою для припинення у орендаря права за договором оренди. Відсутність підписаної додаткової угоди про поновлення договору не є тією обставиною, з якою закон пов`язує сам факт пролонгації орендних відносин.

З підстав викладеного та враховуючи, що частиною 6 статті 33 Закону України передбачена автоматична пролонгація договору за наявності встановлених цією нормою юридичних фактів, а саме вчиненням сторонами юридично значущих дій - користування орендарем землею протягом місяця після закінчення строку дії договору та відсутністю заперечень орендодавця, що було встановлено у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем порушено право позивача на поновлення договору і на укладення відповідної додаткової угоди.

Матеріалами справи підтверджується, що додаткової угоди, яка б засвідчувала юридичний факт поновлення дії договору оренди землі №47 від 19.12.2006 із змінами від 31.10.2011 за №00965 в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" укладено не було, чим відповідач, враховуючи встановлені вище обставини судом, порушив права позивача.

Апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", посилаючись на те, що в матеріалах справи є лист-повідомлення відповідача від 04.11.2016 №Ф-17433/0-9941/0/6-16 про заперечення у поновленні спірного договору, що спростовує висновки місцевого господарського суду про відсутність заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі.

Між тим, як правильно зазначено місцевим господарським судом, лист-повідомлення від 04.11.2016 №Ф-17434/0-9940/0/6-16 є відповіддю на лист-повідомлення позивача від 16.09.2016, який стосувався реалізації позивачем переважного права, визначеного частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та у якому підставою для відмови у поновленні договору зазначено пропуск Фермерським господарством "Рис-К" строку, що передбачений пунктом 7 договору, визначеного для повідомлення про продовження терміну дії договору, а саме не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, із посиланням на положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" та використанням положень, які регулюють переважне право орендаря перед іншими на поновлення строку дії договору.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для поновлення договору оренди землі відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 29.05.2019 наголосив, що за доводами відповідача земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018 є поділеною, внаслідок чого сформовано інші земельні ділянки, яким присвоєно інші кадастрові номери та які передано у власність фізичним особам для ведення особистого селянського фермерського господарства.

У порушення вимог статей 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України зазначені обставини і надані відповідачем на їх підтвердження докази судами попередніх інстанцій не досліджувалися і цим доказам та обставинам не було надано відповідної правової оцінки, підстав їх неприйняття до уваги судами також не наведено.

Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій належним чином не з`ясували та в рішеннях не зазначили, чи існує станом на час розгляду справи земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018, яка була предметом договору оренди, про поновлення якого подано позов у цій справі, та чи є зазначена земельна ділянка об`єктом цивільних прав відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 9 статті 791 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно з частинами 1, 2 статті 791 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Частиною 10 статті 791 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера відповідно до частини 4 статті 791 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Під час нового розгляду справи, місцевий господарський суд встановив, що земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 на момент нового розгляду справи у іншому складі суду, як об`єкт цивільного права, не існує.

Так, в матеріалах справи наявні заяви третіх осіб про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Недогарської сільської ради, Олександрійського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту), подані у період із 03.03.2017 по 27.03.2017 включно.

Накази про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою громадянам було видано відповідачем, як повідомлено ним самим, у період із 31.03.2017 по 19.06.2017, тобто під час першого розгляду справи судом першої інстанції.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи листа відділу ГУ Держгеокадастру в Олександрійському районі від 16.05.2018 № 0-11-0.33-256/102-18 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018 в результаті поділу 21.09.2017 була перенесена до архівного шару.

Місцевим господарським судом встановлено, що надання вказаних дозволів на розробку проектів із землеустрою було здійснено без попереднього погодження із Фермерським господарством "Рис-К", як землекористувачем, щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 та утворення за її рахунок нових земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:5000, :02:001:5008, :02:001:5004, :02:001:5003, :02:001:5002, :02:001:5006, :02:001:5001, :02:001:5009, :02:001:5005, :02:001:0485, :02:001:0486, :02:001:0487. Крім того, у матеріалах справи відсутнє повідомлення орендаря про поділ земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018 була поділена 21.09.2017, в той час як ухвалою від 06.09.2017 Вищий господарський суд України прийняв касаційну скаргу Фермерського господарства "Рис-К" та призначив її до розгляду у судовому засіданні, тобто на момент віднесення зазначеної земельної ділянки до земель архівного фонду та її поділу відбувався перегляд справи у касаційній інстанції.

Про поділ земельної ділянки Фермерське господарство "Рис-К" дізналось шляхом направлення на адресу відповідача листів та отримання відповіді на них від 04.10.2017 №12882/0/6-17 та від 19.10.2017 №32-11-0.61-9416/2-17 із зазначенням, що земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9018 було перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру у зв`язку з поділом та формування нових земельних ділянок на підставі розроблених та погоджених документацій із землеустрою.

Станом на момент поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 за ФГ "Рис-К" не припинилось право користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки остаточне рішення у вказаній справі не було прийняте, через її перегляд судом касаційної інстанції. Отже, відповідач здійснював фактичний поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 на момент розгляду справи судом, що свідчить про його недобросовісність.

Разом з цим, право власності на новоутворені земельні ділянки за громадянами було зареєстровано вже 09.11.2017, 10.11.2017 та 18.05.2018, що підтверджується Витягами із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто після винесення Вищим господарським судом України постанови від 01.11.2017.

На момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами (момент закінчення строку дії договору) зміни меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 або її цільового призначення не відбулось, тобто остання була об`єктом цивільних прав відповідно до положень статті 791 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), однак внаслідок протиправних дій відповідача припинила своє існування як така.

До того ж, позов пред`являвся до фактичного поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 відповідачем та утворення нових 12 земельних ділянок, які створювались під час розгляду вказаної справи та за відсутності остаточного рішення суду у даній справі.

Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.05.2020 у справі №908/299/18 та з висновками Верховного Суду у справі № 912/686/17, викладеними у постанові від 27.07.2020.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 56) та від 01.10.2019 у справі №922/2723/17 (пункт 7.36).

За викладеного місцевий господарський суд дійшов до висновку, що спосіб захисту, обраний позивачем шляхом звернення до суду із вимогою про визнання укладеною додатковою угодою, є належним та ефективним, тобто таким, що сприятиме відновленню його порушеного права.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду з тих підстав, що на сьогодні відсутній такий об`єкт цивільних прав як земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018, тому будь-які відносини щодо неіснуючого об`єкту неможливі.

Крім того, відповідно до частини 12 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що у процесі її розгляду земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018 є поділеною, внаслідок чого сформовано інші земельні ділянки, яким присвоєно інші кадастрові номери, та які надано у власність фізичним особам для ведення особистого селянського господарства, які в подальшому передані в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра".

Тобто, земельна ділянка, про поновлення договору оренди землі якої подано позов у цій справі, була поділена в її межах на 12 інших земельних ділянок і ці дії були здійснені відповідачем після звернення позивача до суду з даним позовом та вже під час розгляду справи в судах до прийняття остаточного рішення у цьому спорі.

Відповідно до пункту 12 статті 186 Земельного кодексу України у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується із землекористувачем.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не дотримано вимог пункту 12 статті 186 Земельного кодексу України під час поділу земельної ділянки, яка перебувала в орендному користуванні у позивача за договором від 19.12.2006.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що позивач на момент звернення до суду з даним позовом мав статус землекористувача земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 відповідно до договору від 19.12.2006 з урахуванням обставин, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", за яких цей договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Проте, внаслідок неправомірних дій відповідача фактично сформовано 12 нових земельних ділянок та присвоєно цим ділянкам нові кадастрові номери шляхом поділу існуючої земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, яка перебувала в орендному користуванні позивача, без його згоди, що суперечить приписам статті 186 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі №914/1128/16.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Отже, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі №916/3156/17.

Статтею 27 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №908/299/18, частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до частини 8 статті 33 названого Закону таке передання здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі. Зазначена додаткова угода відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З наведеного вбачається, що якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" не направляв у визначений цим Законом строк заперечення проти поновлення договору оренди землі, яке має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі; враховуючи відсутність повідомлень про заперечення у поновленні договору оренди землі апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що дії позивача щодо укладення додаткової угоди на тих самих умовах у цьому випадку спрямовані виключно на оформлення тих правовідносин, які склалися між сторонами внаслідок поновлення договору з наведених вище підстав, на що, зокрема, вказує предмет заявленого в межах зазначеної справи позову, а також враховуючи, що у даній справі позов пред`являвся до здійснення відповідачем поділу земельної ділянки і в інших фізичних осіб виникло речове право щодо створених 12 земельних ділянок вже в процесі розгляду справи, такі дії відповідача щодо поділу земельної ділянки під час вирішення в суді спору щодо спірної земельної ділянки, свідчать про його недобросовісність поведінки, тому апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що порушене право позивача підлягає захисту саме в заявлений позивачем спосіб - визнання укладеною додаткової угоди.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 56) та від 01.10.2019 у справі №922/2723/17 (пункт 7.36).

З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2020 у справі №912/687/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2020 у справі №912/687/17 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повна постанова складена 22.01.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.М. Білецька

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №912/687/17 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси (за наявної інформації в матеріалах справи) представника Фермерського господарства "Рис-К" адвоката Боруша Андрія Олександровича (), Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (), Олександрійської районної державної адміністрації (), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Грін-Терра" ().

Про прийняття постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №912/687/17 повідомити сторін шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду.