ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 Справа № 917/1297/20

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів: 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14", вул. Київська, 14, НОМЕР_7, м. Кременчук, Полтавська область, 39631;

2. Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Комунальне підприємство "Квартирне управління" Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, будинок 32)

про: визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Більда В.В.

від відповідачів: 1. Пузь Ю.А., 2. не з`явились

від третьої особи: не з`явились

Обставини справи: 11.08.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів: 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14"; 2. Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, про: 1. визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 оформлене протоколом №1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; 2. скасування державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14" вчинену державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Виконавчого комітет Кременчуцької міської ради/ запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань номер 1 010804 від 24 січня 2020 року про державну реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що позивачу взагалі не було відомо, як власнику квартири, про проведення установчих зборів. У протоколі № 1 від 27.12.2019 року зазначено загальну площу всіх квартир та нежитлових приміщень 13094,8 м2, але даний факт, за твердженням позивача, не відповідає дійсності, так як відповідно до відповіді Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське" згідно даних інвентарної справи загальна площа квартир складає 10475, 7 кв.м., а нежитлових приміщень 1995,3 кв.м., загальна площа квартир та нежитлових приміщень складає 12471 кв.м. Також позивач вказує, що в списках голосування у графі "Документ, що підтверджує право власності на квартиру і не житлове приміщення", щодо співвласників квартир № 113,114, 116, 120, 121, 140, 142, 144, 156, 181, 195, 198, 203, 220, 223, 233, 253, 269, 270, 272, 276 не зазначено реквізитів таких документів (номер та дату видачі). У графі "Загальна площа житлового та нежитлового приміщення" щодо співвласників квартир № 6,10, 26,33, 46, 48, 73, 78, 82, 85, 88, 103, 105, 117, 135, 141, 189, 193, 202, 205, 217, 230, 231, 247, 249, 276, 43 не зазначено площу об`єктів нерухомості. На думку позивача, це унеможливлює при проведені зборів перевірити та підрахувати загальну площу всіх квартир ті нежитлових приміщень. В графі "Результати голосування " та "Підпис" відсутні підписи та результаті голосування більшості зазначених осіб та в графі "Підпис", щодо власників квартир АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за твердженням позивача, за різних співвласників проставлено однаковий підпис, що доводить факт голосування за декількох осіб іншою особою та фактичної відсутності під час голосувань співвласників зазначених квартир. З урахування цього та з посиланням на норми Законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", "Про особливості здійснення права власності і багатоквартирному будинку", " Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадські формувань", ст. ст. 15,110,317,385 Цивільного Кодексу України позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою від 12.08.2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання у справі на 10.09.2020 на 11:00год.

Ухвалою від 31.08.2020 р. було задоволене клопотання позивача про участь у судовому засіданні господарського суду Полтавської області в режимі відеоконференції по справі №917/1297/20.

Під час розгляду справи у підготовчому провадженні у судових засіданнях 10.09.2020 року, 05.10.2020 року, 27.10.2020 року оголошувались перерви.

03.09.2020 року від відповідача 2 надійшов відзивна позову заяву (арк. справи 225-228, том 1). У даному відзиві відповідач 2 проти позову заперечував, зазначаючи, що відповідно до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.07.2016 "Про надання доручення КП "Квартирне управління" брати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку від імені Кременчуцької міської ради Полтавської області як власника житлових і нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Кременчука" вищезазначене комунальне підприємство приймає участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком. Про проведення установчих зборів повідомляється безпосередньо КП "Квартирне управління". Пунктом 2 вищезазначеного рішення зобов`язано КП "Квартирне управління" визначити уповноважену (уповноважених) особу (осіб), яка буде приймати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком на підставі довіреності, виданої Кременчуцькою міською радою Полтавської області. Довіреністю № 526 від 08.06.2019 було уповноважено головного інспектора КП "Квартирне управління" Стебло Олену Петрівну брати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком. У відзиві відповідач 2 просив суд залучити КП "Квартирне управління" Кременчуцької міської ради Полтавської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та відмовити в задоволенні позову ( арк. справи 225-228, том 1).

07.09.2020 року від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14" надійшов відзив ( арк. справи 235-246, том 1). У своєму відзиві ОСББ повідомило, що не погоджується з позовною заявою повністю, вважає її необґрунтованою та безпідставною. Відповідач 1 вказує, що члени ініціативної групи особисто ходили по квартирах співвласників та вручали кожному під розписку повідомлення про проведення установчих зборів, що підтверджується списком з підписами сповіщених власників. Однак, членам ініціативної групи не було відомо прізвищ деяких співвласників (про них відсутня інформація в отриманих реєстрах), частина співвласників не мешкає у квартирах (живуть квартиранти), а частина просто не відчиняла двері. У зв`язку з цим, таким співвласникам повідомлення про проведення установчих зборів направлялося поштою, що підтверджується списками згрупованих відправлень рекомендованих листів. В квартирі позивача ОСОБА_1 № 35 мешкає не вона, тому і повідомлення про проведення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку направлялося їй також поштою. Крім того, повідомлення про проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 протягом місяця висіло на під`їздах будинку, та кожному було залишено у поштових скриньках. ОСББ стверджує, що надані позивачем як докази письмові "особисті думки" співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , 224, 209, 212, 195, 238, 214,165, 176, 175, 279, 263, 259, 250, 246, 269, 257, 284, 249, 127, 143, 107,111, 123, 124, 166. 161, 130) не можуть вважатися належним доказом, оскільки особи, які ставили підпис не встановлені; невідомо, чи справді саме ці особи ставили цей підпис; до 16 заяв взагалі не додано копії паспорту. Відповідач 1 не заперечує, що позивачка не брала безпосередньої участі в установчих зборах співвласників багатоквартирного будинку за адресою вул. Київська, 14; в реєстрах голосування відсутні її підписи. Однак, на думку ОСББ, її неучасть в установчих зборах ОСББ "Київська 14" в цілому не може впливати на наявність у неї правомірного інтересу у припиненні існування юридичної особи ОСББ "Київська 14". За створення в будинку АДРЕСА_2 ОСББ проголосувало 57,55% від загальної кількості всіх співвласників, отже, прийняте рішення є законним. З огляду на наведене відповідач 1 просив суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Квартирне управління" Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, будинок 32) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

06.10.2020 року до суду надійшли пояснення від третьої особи ( арк. справи 139-141, том 2). У поясненнях третя особа зазначила, що відповідно до рішення Кременчуцької міської ради від 27.07.2016 "Про надання доручення КП "Квартирне управління" брати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку від імені Кременчуцької міської ради Полтавської області як власника житлових та нежитлових приміщень комунальної форми власності територіальної громади міста Кременчука", КП "Квартирне управління" уповноважене брати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку, приймати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком. Пунктом 2 вищезазначеного рішення зобов`язано КП "Квартирне управління" визначити уповноважену (уповноважених) особу (осіб), яка буде приймати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком на підставі довіреності, виданої Кременчуцькою міською радою Полтавської області. КП "Квартирне управління" було отримано повідомлення про проведення 27.12.2019 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку № 14 по вул. Київська. Інтереси Кременчуцької міської ради Полтавської області були представлені головним інспектором КП "Квартирне управління" за довіреністю від 08.06.2019 №526. Третя особа також просила відмовити позивачу в задоволенні позову, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими.

09.10.2020 року позивач подав відповідь на відзив ( арк. справи 146-148, том 2).

В судових засіданнях 10.12.2020 року та 13.01.2021 року суд розглянув справу по суті.

В судовому засіданні 13.01.2021 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив коли буде виготовлено повне рішення, роз`яснив порядок набрання рішенням чинності, порядок і строки його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, дослідивши та оцінивши всі наявні в справі докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Предметом спору в даній справі є вимога позивача про визнання недійсним рішення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та скасування державної реєстрації ОСББ "Київська 14".

Статтею 385 Цивільного кодексу України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (частина 1 статті 4 Закону).

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частиною 1 статті 6 Закону визначено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

Відповідно до частини 10 статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" реалізація або здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

01.11.2019р. власниками квартир НОМЕР_6, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - в будинку АДРЕСА_2 було створено ініціативну групу зі скликання і проведення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та визначено порядок її роботи (копія протоколу № 1 від 01.11.2019р. в мат.справи, арк.247-249, том 1).

Матеріали справи свідчать, що 29.11.2019 року для підготовки проведення зборів було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк. справи 1-43, том 2), яка була використана членами ініціативної групи для складення переліку співвласників будинку та визначення площу приміщень у їх власності.

Судом встановлено, що 27.12.2019 року відбулися установчі збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м.Кременчук, вул. Київська,14, на яких прийнято рішення, оформлені протоколом № 1 (арк. справи 31-32, том 1).

Згідно протоколу № 1 від 27.12.2019р. співвласники на установчих зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вирішили створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 ; затвердити назву - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14"; затвердити Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14"; обрати правління у кількості трьох осіб, персонально ОСОБА_2 НОМЕР_7, ОСОБА_8, НОМЕР_8, ОСОБА_4 НОМЕР_9; обрати ревізійну комісію у кількості 4х осіб, персонально: ОСОБА_3 НОМЕР_7, ОСОБА_4 НОМЕР_10, ОСОБА_6 НОМЕР_11, ОСОБА_7 НОМЕР_12; уповноважити ОСОБА_2 підготувати, підписати та подати всі необхідні документи для державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 14".

В протоколі зазначено, що за створення ОСББ в будинку АДРЕСА_2 проголосувало 57,55% від загальної кількості всіх співвласників.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 24.01.2020 року було проведено державну реєстрацію відповідача, як юридичної особи.

Статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено порядок створення об`єднання, скликання і проведення установчих зборів об`єднання. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів. Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Установчі документи об`єднання підписує голова.

Указана норма імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Вказана позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 по справі № 904/2796/17, провадження № 12-26гс18.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 77 -79 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні були досліджені всі докази, надані учасниками справи до матеріалів справи.

В ході розгляду справи з`ясовано, що у період з 01.12.2019р. по 07.12.2019р. члени ініціативної групи вручили під розписку власникам повідомлення про проведення установчих зборів, що підтверджується списком з підписами сповіщених власників (арк. справи 45-53, том 2).

За поясненнями відповідача 1, членам ініціативної групи не було відомо прізвищ деяких співвласників (про них відсутня інформація в отриманих реєстрах), частина співвласників не мешкає у квартирах (живуть квартиранти), а частина просто не відчиняла двері. З огляду на що, повідомлення про проведення установчих зборів було направлено їм поштою. Дана обставина підтверджується списком згрупованих відправлень рекомендованих листів з відповідною відміткою поштового відділення (арк. справи 55-57, том 2).

Відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів регулюється Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженою постановою Кабінету Міністру України №270 від 05.03.2009, відповідно до п. 66-68 яких (у редакції на час здійснення спірного відправлення), у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв`язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності). Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Отже, було дотримано норми Закону щодо повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Також в матеріалах справи є надані відповідачем 1 нотаріально посвідчені заяви свідків (власників квартир 273,135 та 91), згідно яких ці власники вказують, що їх було належним чином повідомлено про проведення установчих зборів, від своїх підписів вони не відмовляються, зі змістом ст. 88 ГПК України ознайомлені (арк. справи 58-60, том 2).

Суд не оцінює як правомірне посилання позивача на пояснення осіб, які не є учасниками справи, а самі пояснення не відповідають приписам ст. 73,76,77,ст. 87-88 ГПК України (арк. справи 154-202, том 1).

Згідно з абз. 1 ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання.

Частиною 16 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

В матеріалах справи є реєстри голосування з кожного питання на зборах ( арк. справи 34-148, том 1).

Стосовно тверджень позивача щодо не зазначення в графі "документ, що підтверджує право власності на квартиру і не житлове приміщення" щодо співвласників деяких квартир, то безпосередньо при розгляді по суті було досліджено реєстри голосування та встановлено, що ці власники участі у зборах не приймали, їх підписи в реєстрах відсутні, їх голоси і не враховувались при підрахунку.

Матеріалами справи підтверджується факт, що позивачка не брала участі у спірних зборах, її підпис відсутній в реєстрах голосування. Однак, як вже зазначалося судом вище, направлення позивачу повідомлення про проведення установчих зборів підтверджується списком згрупованих відправлень рекомендованих листів ( арк. справи 57, том 2).

Щодо доводів позивача про те, що за власників квартир АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , за різних співвласників проставлено однаковий підпис, то ці твердження ґрунтуються лише на припущеннях позивача та доказами не підтверджені. Докази не визнання цими власниками факту свого голосування на спірних зборах в матеріалах справи відсутні.

Посилання позивача на те, що у протоколі № 1 не вірно зазначено загальну площу всіх квартир та нежитлових приміщень, що підтверджується відповіддю Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське", спростовуються доказами, наявними у справі. Так, матеріалами справи підтверджується, що при визначенні площі було використано актуальні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк. справи 1-43, том 2), які є належними доказами.

Безпідставними є твердження позивача про невідповідність документів, поданих для реєстрації новоутвореного ОСББ у зв`язку з відсутністю нотаріально посвідченої довіреності представника.

Вимоги до оформлення документів, що подаються на державну реєстрацію, встановлює ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Нею передбачено, що нотаріально посвідчуються підписи на рішенні про внесення змін до відомостей про юридичну особу (п.6 ч.1 ст.15). Для рішення про створення юридичної особи такої вимоги не встановлено.

Також, згідно п.9 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", установчий документ юридичної особи (крім державного органу, органу місцевого самоврядування, юридичної особи, яка створена та діє на підставі модельного статуту) викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами, крім випадків заснування юридичної особи). Справжність підписів на установчому документі юридичної особи, викладеному у письмовій формі (крім юридичної особи, створеної на підставі розпорядчого акта державного органу, органу місцевого самоврядування) нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом. Дія абзацу першого цього пункту в частині нотаріального засвідчення справжності підпису не поширюється на державну реєстрацію створення юридичної особи (крім створення в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), на державну реєстрацію, що проводиться на підставі установчого документа юридичної особи, створеного на порталі електронних сервісів та підписаного з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри, а також на державну реєстрацію громадського об`єднання, благодійної та релігійної організацій, професійних спілок, їх об`єднань, організацій профспілок, передбачених статутами профспілок та їх об`єднань.

Отже, пункти 6, 9 ч.1 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб..." вимагають нотаріального посвідчення підписів лише в разі реєстрації змін до установчих документів. При первинній реєстрації ОСББ такої вимоги немає.

Позивач зауважує про відсутність повноважень у представника Кременчуцької міської ради Стебло О.П. ставити підпис у документах, оскільки довіреність № 526 від 08 червня 2019 року не відповідає вимогам закону та не містить інформації про надання представнику КП "Квартирне управління" права підпису.

Відповідно до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.07.2016 "Про надання доручення КП "Квартирне управління" брати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку від імені Кременчуцької міської ради Полтавської області як власника житлових і нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Кременчука" вищезазначене комунальне підприємство приймає участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком (арк. справи 29, том 1). Про проведення установчих зборів повідомляється безпосередньо КП "Квартирне управління".

Пунктом 2 вищезазначеного рішення зобов`язано КП "Квартирне управління" визначити уповноважену (уповноважених) особу (осіб), яка буде приймати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком на підставі довіреності, виданої Кременчуцькою міською радою Полтавської області.

Довіреністю № 526 від 08.06.2019 року уповноважено головного інспектора КП "Квартирне управління" Стебло Олену Петрівну брати участь у зборах співвласників багатоквартирного будинку під час визначення форми управління будинком (арк. справи 28, том 1). Довіреність підписана безпосередньо міським головою В.О. Малецьким. Позивачем не подано доказів щодо заперечення Кременчуцькою міською радою повноважень свого представника на спірних зборах чи дій з перевищенням таких повноважень.

Доводи позивача стосовно не зазначення яким чином підтверджуються повноваження представників ТОВ «Медлайф» та ПП «Медіасервіс», також не є підставою для задоволення позовних вимог. На зборах від вказаних юридичних осіб приймала участь та голосувала Березна Ю.М., яка є керівником і підписантом у ПП «Медіасервіс» та одним із засновників ТОВ «Медлайф», що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( арк. справи 63-68, том 2). Доказів щодо заперечення ПП «Медіасервіс» дій свого представника позивач суду не надав.

Суд, також, зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Суд також враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 по справі №916/4625/15, про те, що обставина порушення права позивача на повідомлення і участь у спірних установчих зборах відповідача, навіть у випадку її доведення, може використовуватись виключно для обґрунтування порушення цього права позивача, а не наявності у позивача правомірного інтересу у припиненні існування цієї юридичної особи. У даній справі ж позивачу було направлено повідомлення про проведення спірних зборів, як вже зазначалося судом вище.

Суд зауважує, що створення ОСББ жодним чином не позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на прийняття участі в управлінні будинком, натомість ліквідація об`єднання призведе до негативних наслідків для інших мешканців будинків, волевиявлення яких було спрямовано на створення ОСББ.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсними оспорюваних рішень установчих зборів відповідача. Оскільки позовна вимога про скасування державної реєстрації ОСББ має похідний характер від основної вимоги про визнання недійсними рішень установчих зборів вказаного об`єднання, що не підлягає задоволенню, у задоволенні такої похідної вимоги також слід відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача на підставі ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 19.01.2021 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку та строки, встановлені ст. ст. 256- 257 ГПК України

Суддя Тимощенко О.М.