ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" січня 2021 р. Справа № 918/946/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Маціщук А.В.

суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Секур Інтеграція"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2020р.

(ухвалене о 13:29год. у м.Рівному, повний текст складено 18.11.2020р.)

у справі № 918/946/20 (суддя Романюк Р.В.)

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Секур Інтеграція"

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Сметанін Д.Є.

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року в судове засідання Північно-західного апеляційного господарського суду з`явився представник відповідача.

Також, в судове засідання з`явилися представники Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Левенда О.П. та Бойчур П.В., на підтвердження повноважень представництва надали довіреність від 20.01.2021р. №86-05/21 та довіреність від 20.01.2021р. №87-05/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно Перехідних положень Конституції України представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В частині 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності), тобто без будь-яких обмежень (вказаної позиції дотримується Велика палата Верховного Суду у справі №9901/39/20 від 02.07.2020).

При з`ясуванні питання щодо наявності у представників позивача наявності повноважень на здійснення представництва інтересів позивача у суді, колегією суддів встановлено, що подана головним спеціалістом із забезпечення договірної та позовної роботи Левендою О.П. довіреність від 20.01.2021р. №86-05/21, а також подана головним спеціалістом сектору з питань управління об`єктами державного майна Бойчуром П.В. довіреність від 20.01.2021р. №87-05/21, не можуть розцінюватися у якості достатніх та належних доказів наявності повноважень для здійснення представництва у суді у даній справі.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд (вказаної позиції дотримується Верховний Суд у справі №908/592/19 від 23.11.2020).

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, єдиним підписантом є Вдовиченко Віктор Володимирович керівник. Натомість, інформація про Левенду О.П., Бойчура П.В., як осіб, які діють в порядку самопредставництва, в такому Реєстрі відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність у представників Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області належних повноважень на представництво інтересів товариства в суді.

Відповідно до частини 8 статті 202 ГПК України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Частиною 3 статті 216 ГПК України про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.

З огляду на необхідність заслухання пояснень інших учасників процесу, надання можливості Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Рівненській області забезпечити належне представництво в судовому засіданні, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, судова колегія вважає за доцільне відкласти розгляд справи на іншу дату.

Керуючись ст. ст. 197, 202, 216, 234, 273 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Розгляд справи відкласти на "22" лютого 2021 р. о 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №6.

2. Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Рівненській області протягом трьох днів з дня одержання даної ухвали надати суду, за підписом уповноваженого представника:

- обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи;

- письмові відповіді на питання зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву від 30.10.2020р. у порядку ст.90 ГПК України та докази надсилання їх копій іншому учаснику справи;

- письмові пояснення щодо заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів та докази надсилання їх копій іншому учаснику справи.

3. Попередити учасників справи, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд має право застосувати заходи процесуального примусу передбачені ст. ст. 134, 135 ГПК України, постановити окрему ухвалу в порядку ст. 246 ГПК України.

4. Ухвалу надіслати учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.