номер провадження справи 28/40/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 Справа № 908/582/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Самойленко О.П. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс» (72454, Запорізька область, Приазовський район, село Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А)

до відповідача-1 Приазовської районної державної адміністрації (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31)

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс» (69096, місто Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Степанівська Перша сільська рада (72454, Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-Б, )

про 1) визнання незаконним та скасування розпорядження;

2) визнання недійсним договору оренди землі

За участю представників сторін:

від позивача: Шумейко І.П., посвідчення № ЗП002116 від 09.04.2019, адвокат;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Алуф О.В., посвідчення №798 від 29.06.2010, адвокат;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/582/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс» до відповідачів Приазовської районної державної адміністрації та товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс» про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 №570 та про визнання недійсним договору оренди землі від 21.12.2018, укладеного між Приазовською районною адміністрацією, як орендодавцем, та ТОВ «Геоникс», як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0644, площею 9,2 га.

Ухвалою суду від 01.07.2020 призначено у справі № 908/582/19 повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Київ, 03170). Провадження у справі №908/582/19 зупинено до отримання судом результатів експертизи. Матеріали справи №908/582/19 надіслані Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

02.09.2020 із супровідним листом №19/24/2-19701 від 26.08.2020 на адресу суду надійшло клопотання судового експерта №СЕ-19-20/24781-ЗТ від 19.08.2020, в якому зазначено про неможливість проведення експертизи у встановлений строк у зв`язку із значним поточним навантаженням на судових експертів лабораторії будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності ДНДЕКЦ МВС. Повідомлено суд, що проведення судової земельно-технічної експертизи може бути здійснено в термін понад три місяці.

Ухвалою суду від 03.09.2020 поновлено провадження у справі №908/582/19 для розгляду клопотань Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про погодження строку проведення експертизи та надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи. Призначено розгляд справи в підготовчому засіданні на 14.09.2020. Сторін та третю особу зобов`язано надати необхідні документи для проведення судової експертизи. Явку сторін обов`язковою не визнано.

Ухвалою суду від 14.09.2020 клопотання експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про погодження строку проведення експертизи та надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи задоволено. Погоджено проведення судової земельно-технічної експертизи по справі №908/582/19 в строк, що перевищує 90 календарних днів. Надіслано експерту Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України клопотання позивача від 07.09.2020 з доданими до нього документами. Провадження у справі №908/582/19 зупинено до отримання судом результатів експертизи.

11.11.2020 на адресу суду супровідним листом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 03.11.2020 №19/24/2-26094 повернуті матеріали справи № 908/582/19 та повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 26.10.2020 №СЕ-19-20/24781-ЗТ.

Ухвалою суду від 02.12.2020 провадження у справі №908/582/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 14.12.2020.

09.12.2020 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення стосовно накладання земельних ділянок сторін. В поясненнях позивач зазначив, що в матеріалах справи міститься копія листа Степанівської Першої сільської ради від 01.02.2019 № 28 на підтвердження того, що земельні ділянки сторін накладаються. Крім того, факт передачі Приазовською районною державною адміністрацією 21.12.2018 в оренду ТОВ «Геоникс» саме земельної ділянки, яка орендована ТОВ «Агротіс», встановлений ухвалою слідчого судді. Також дана обставина підтверджується листом Запорізької обласної державної адміністрації від 18.09.2020 №08968/08-49. Зауважував, що на підтвердження факту накладання земельних ділянок сторін позивачем неодноразово надавалася технічна документація, координати земельних ділянок, інші технічні та графічні матеріали, з яких можливо встановити даний факт. Просив врахувати ці пояснення при вирішенні спору.

Також позивачем надана заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. (по 7000,00 грн. з кожного відповідача)

Ухвалою суду від 14.12.2020 закрито підготовче провадження, справу №908/582/20 призначено до судового розгляду по суті на 13.01.2021 о/об 11 год. 00 хв.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені у позові та відповіді на відзиви (Т.1, арк.с. 80-86, 113-126). Підставою для звернення з позовом зазначено протиправне прийняття Приазовською районною державною адміністрацією розпорядження від 21.12.2018 №570 та безпідставну передачу в оренду ТОВ «Геоникс» земельної ділянки загальною площею 9,2 га, яка накладається на земельну ділянку, і яка була передана позивачу в оренду строком на 49 років на підставі розпорядження №524 від 11.08.2008 та договору від 11.08.2008. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача-2 підтримав свою правову позицію, що викладена у відзиві на позов (Т.1, арк.с. 62-64), у запереченнях на відповідь на відзив (Т.1, арк.с. 124-125). Зазначав, що договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018, укладений між Приазовською РДА Запорізької області та ТОВ «Геоникс» не суперечить чинному законодавству, так само як і прийняте головою Приазовської РДА розпорядження №570 від 21.12.2018. З урахуванням наведеної правової позиції просив в позові відмовити.

Представник відповідача-1 (Приазовська районна державна адміністрація) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв/клопотань процесуального характеру не надав. Матеріали справи містять відзив (Т.1, арк. с. 87-90), відповідно до якого відповідач-1заперечив проти доводів позивача, просив в позові відмовити. Зауважив, що розпорядженням голови Приазовської РДА від 11 08 2008 № 524 визнано земельні частки (паї) загальною площею 218,51 га, у т.ч. 136,64 га (пасовища) згідно планів-схем, як невитребувані, з можливістю надання їх в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Також вирішено надати в оренду ТОВ «Агротіс» земельну ділянку 136,64 га (пасовища), розташовану на території Степанівської Першої сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного розпорядження було укладено договір оренди земельної ділянки площею 136,64 га. 10.07.2018 головою Приазовської РДА прийнято розпорядження № 260 «Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», яким договір оренди про передачу ТОВ «Агротіс» в оренду вищевказаної земельної частки (паю) розміром 136,64 га (пасовища) визнано не чинним, а розпорядження голови Приазовською РДА від11.08.2008 № 524, «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс» таким, що втратило чинність. Також, розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 23.11.2018 № 617 скасовано розпорядження голови Приазовської РДА від 11.08.2008 № 524 «Про надання земельних ділянок ТОВ Агротіс». Зазначене розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 23.11.2018 № 617 було видано в межах реалізації облдержадміністрацією власних повноважень і направлене на регулювання відносин між облдержадміністрацією та Приазовською РДА. Розпорядження є чинним, в установленому законодавством порядку не скасовано. Тому, твердження позивача про чинність договору оренди від 11.08.2008, який укладений між Приазовською РДА та ТОВ «Агротіс» не відповідає дійсності. Вказував, що договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018, який був укладений між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс» не суперечить чинному законодавству України, як не суперечить законодавству й прийняте головою Приазовської РДА розпорядження від 21.12.2018 №570.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В заяві про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача зазначав, що Степанівка Перша сільська рада є правонаступником Новокостянтинівської сільської ради. 14.12.2017 було прийнято рішення про добровільне об`єднання територіальних громад в Степанівську Першу сільську територіальну (об`єднану) громаду, до якої увійшло село Новокостянтинівка. На підставі п. 4 рішення Степанівської Першої сільської ради від 31.05.2018 №11 та ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Степанівська Перша сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Новокостянтинівської сільської ради. З 01.01.2019 повноваження щодо розпорядження нерозподіленими земельними ділянками перейшли від районних державних адміністрації до місцевих рад згідно Закону України №2498-VІІІ від 10.07.2018.

В судовому засіданні 13.01.2021 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши представників позивача та відповідача-2, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2008 головою Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області прийнято розпорядження № 524 від «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс».

Зазначеним розпорядженням вирішено надати в оренду ТОВ «Агротіс» земельні ділянки площею 81,87 га (багаторічні насадження) та площею 136,64 га (пасовища) (невитребувані земельні частки (паї)), розташовані на території Степанівської Першої сільської ради, згідно додатку 2, для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.2).

11.08.2008, на підставі вказаного розпорядження голови Приазовська РДА № 524 від 11.08.2008, між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець, відповідач-1) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротіс» (орендар, позивач), укладений договір оренди земельної частки (паю), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду невитребувані земельні частки паї розміром 136,64 га (пасовища), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурі №291, 297, 314, 321 згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Більшовик» Приазовського району Запорізької області та планів-схем, які є невід`ємними частинами цього договору (розділ 1 Договору).

Невитребувані земельні частки (паї) передаються в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.1).

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 договору за користування невитребуваними земельними частками орендар сплачує орендодавцю орендну плату у грошовій формі у розмірі за один календарний рік 20496,00 грн., за місяць - 1708,00 грн. на загальну площу.

Згідно з п. 2.3 договір оренди на невитребувані земельні частки (паї) укладено до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не більш ніж на 49 років.

Договір зареєстрований 11.08.2008 у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за №1.

Відповідно до акту від 12.08.2008 встановлено в натурі межі ділянки площею 136,64 га. Зазначено, що ніяких зауважень з боку зацікавлених осіб при встановленні меж в натурі не надходило. Ділянка, яка виділена в оренду, може використовуватися тільки за цільовим призначенням.

10.07.2018 головою Приазовської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 260 «Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», яким договір оренди земельної частки (паю) від 24.09.2008, укладений між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ «Агротіс» (орендар) про передачу орендарю в оренду невитребувані земельні частки (паї) розміром 136,64 га (пасовища), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурі №291, 297, 314, 321 згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Більшовик» Приазовського району Запорізької області, визнано не чинним, також визнано таким, що втратило чинність, зокрема розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації №524 від 11.08.2008 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс».

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації 23.11.2018 №617 скасовано ряд розпоряджень голови Приазовської районної державної адміністрації, в тому числі розпорядження від 10.07.2018 № 260 «Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» та розпорядження від 11.08.2008 № 524 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс».

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації від 03.12.2018 № 491 надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Геоникс» дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання у користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 9,20 га із земель колишнього КСП «Більшовик» (невитребувані земельні частки (паї) - пасовища), розташованої на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 570 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ТОВ «Геоникс» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 9,2 га - пасовища, із земель колишнього КСП «Більшовик» (невитребувані земельні частки (паї), кадастровий номер :02:004:0644, розташованої на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Геоникс» земельну ділянку (невитребувані земельні частки (паї), загальною площею 9,2 га - пасовища, із земель колишнього КСП «Більшовик», кадастровий номер :02:004:0644, до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не довше ніж на 49 років, встановивши орендну плату в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

21.12.2018 між Приазовською районною державною адміністрацією (орендодавець, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоникс» (орендар, відповідач-2) укладений договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), за умовами якого (пункт 1.1) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 9,2 гектарів (кадастровий номер :02:004:0644), із земель колективної власності колишнього КСП «Більшовик» на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 3.1 договір укладено на строк до моменту отримання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) державних актів на право власності на земельну ділянку, але не довше ніж на 49 років.

Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 22.12.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 29658628.

Передача в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0644, яка накладається на земельну ділянку, що вже передана в оренду ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008 стало підставою для звернення позивач з позовом до суду.

Оцінивши представлені документальні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідачі-1, 2 у відзивах, які містяться в матеріалах справи зазначили, що укладений між позивачем та відповідачем-1 договір оренди від 11.08.2008 є нечинним.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.08.2019 у справі №908/1241/19, яке набрало законної сили 21.01.2020, у задоволенні позову Приазовської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю), який укладений 11.08.2008 між Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротіс», як орендарем, щодо оренди невитребуваної земельної частки паю розміром 136,64 га, який зареєстрований 11.08.2008 у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за № 1, відмовлено повністю.

Як встановлено рішенням суду у справі № 908/1241/19 «договір оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008 укладався відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка на момент укладення договору оренди мала наступну редакцію: «Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки...».

Приписами Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) є необхідним лише в разі виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) за заявами останніх.

Нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка має тимчасовий правовий статус, оскільки в будь-який момент власники паїв можуть виділити в натурі належні їм земельні ділянки. При виділенні ділянки в натурі власнику паю - складається проект землеустрою. При наданні в оренду нерозподіленої земельної ділянки проект землеустрою не складається.

Місце розташування нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки визначено на підставі викопіювань із карти-схеми поділу земель колишнього КСП «Більшовик». Довжину меж земельної ділянки, її площу, поворотні точки, відносне розташування меж, та суміжних землевласників - відображено на кадастрових планах. Вказані документи підписані в.о. начальника відділу земельних ресурсів у Приазовському районі Запорізької області, а також головою та землевпорядником Степанівської Першої сільської ради.

Відповідно до частини 3 статті 124 Земельного кодексу України за проектами відведення здійснюється передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам тільки у разі зміни цільового призначенні землі.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно у власність без зміни її цільового призначення.

Оскільки зміна цільового призначення земель, у зв`язку з передачею їх в оренду ТОВ «Агротіс» на підставі розпорядження № 524 від 11.08.2008 не проводилась, то і проект відведення вказаної земельної ділянки (на час прийняття спірного розпорядження та укладення договорів оренди земельних часток (паїв) не повинен був розроблятися.

Факт укладення щодо тієї самої земельної ділянки нових договорів оренди не свідчить про недійсність договору від 11.08.2008, оскільки його було укладено раніше, і на момент укладення нового договору оренди від 21.12.2018 договір оренди з ТОВ «Агротіс» був чинним, сторонами не розірваний, в судовому порядку недійсним не визнаний.

Прийняття Приазовською РДА розпорядження від 21.12.2018 про передачу в оренду іншому суб`єкту земельну ділянку, раніше передану в оренду ТОВ «Агротіс», не віднесена законом до підстав недійсності договору оренди з ТОВ «Агротіс».

Крім того слід зауважити, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 у справі № 910/1674/19, яке залишено в цій частині без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020, позовні вимоги ТОВ «Агротіс» задоволені повністю. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 23.11.2018 № 617 в частині скасування розпоряджень голови Приазовської районної державної адміністрації від 02.09.2008 № 566 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс»; від 23.02.2009 № 90 «Про надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ТОВ «Агротіс»; від 11.08.2008 № 524 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс»; від 18.02.2009 № 85 «Про визнання переможця конкурсу з питань продажу права на оренду та надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Агротіс».

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, договір оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008, укладений між ТОВ «Агротіс» та Приазовською районною державною адміністрацією, був та є чинним на момент ухвалення спірних розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 570 та договору оренди землі від 21.12.2018.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положення ст. 204 Цивільний кодекс України установлює презумпцію правомірності правочину, а саме - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 905/1227/17).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).

Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 91 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону у редакції, чинній станом на 11.08.2008).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 вищевказаного Закону у редакції, чинній станом на 11.08.2008).

Земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об`єктами земельних відносин і мають різний правовий режим, а договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом, оскільки за договором оренди земельної частки (паю) предметом договору є земельна частка (пай), а за договором оренди земельної ділянки предметом є земельна ділянка. У разі оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом. Орендні відносини повинні оформлюватися договором, як у разі оренди земельної частки (паю), так і у разі оренди земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27.01.2010 у справі № 6-6200св09 та від 17.01.2019 у справі № 908/1947/16.

В пункті 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» № 122 від 04.02.2004 зазначено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (у редакції, чинній на час укладання договору) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Право розпорядження невитребуваними земельними ділянками, яке встановлено для сільських, селищних, міських рад та райдержадміністрацій, обумовлено тим, що до моменту набуття права власності на такі земельні ділянки громадянами, які мають відповідне право, ці земельні ділянки ще перебувають в комунальній та державній власності, на відміну від земельних часток (паїв), суб`єктами права власності на які є громадяни, що виключає можливість розпорядження зазначеними у статті 13 вказаного Закону органами земельними частками (паями) на підставі цієї норми Закону.

Оренда нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок не є сталою і не може забезпечити постійну площу орендованої земельної ділянки, оскільки земельні ділянки надаються на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Аналогічний припис міститься у ст. 95 ЗК України.

Водночас положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Як свідчать матеріали справи, на момент укладення між Приазовською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоникс» договору оренди землі від 21.12.2018 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0644 площею 9,2 га, був чинним договір оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротіс» та Приазовською районною державною адміністрацією.

З метою всебічного та повного встановлення фактичних обставин справи ухвалою суду від 01.07.2020 було призначено повторну судову земельно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання чи накладається земельна ділянка, кадастровий номер :02:004:0644, площею 9,2 га, передана в оренду 21.12.2018 ТОВ «Геоникс», на земельну ділянку площею 136,64 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди, зареєстрованим 11.08.2008 в книзі записів реєстраційної договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за №1?

У повідомленні №СЕ-19-20/24781-ЗТ від 26.10.2020, яке надійшло до суду 11.11.2020, судовий експерт Експертно-криміналістичного центру Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центра Міністерства внутрішніх справ України повідомив про неможливість проведення судової експертизи (Т.3, арк.с. 60-70).

Втім, у листі Степанівської Першої сільської ради від 01.02.2019 вих. № 28 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0644 площею 9,2 га накладається на земельну ділянку площею 136,64 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008 (Т. 1, арк.с. 39-40).

Зазначена інформація підтверджена третьою особою у заяві від 25.05.2020 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Також рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.08.2019 у справі № 908/1241/19 встановлено про прийняття Приазовською РДА рішення від 21.12.2018 про передачу в оренду іншому суб`єкту земельної ділянки, раніше переданої в оренду ТОВ "Агротіс".

Аналізуючи надані документи, суд приходить до висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0644 площею 9,2 га накладається на земельну ділянку площею 136,64 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 11.08.2008, який був та є чинним, сторонами не розірваний.

Вказана обставина відповідачами-1, 2 не спростована.

Чинним законодавством України, у тому числі Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» не передбачена передача в користування (оренду) земельної ділянки, яка на правовій підставі знаходиться у користуванні іншої особи і договір якої не розірвано в установленому законом порядку.

За наведених обставин договір оренди землі від 21.12.2018, який укладений між Приазовською районною державною адміністрацією та ТОВ «Геоникс», порушує права та охоронювані законом інтереси позивача на оренду земельної частки (паю) за договором від 11.08.2008.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018 року є таким, що суперечить положенням статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та статті 122 Земельного кодексу України і підлягає визнанню недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів юридичної особи - позивача у справі.

З урахуванням встановлених фактів вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 № 570, відповідно до якого був укладений оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018 також є правомірними, доведеними та підлягають задоволенню.

Доводи та заперечення відповідачів проти позову спростовуються наведеними вище приписами законодавства.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів навпіл, а саме з відповідача-1 та відповідача-2 стягується по 1921,00 грн. судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Ухвалою суду від 15.05.2019 витрати по сплаті за проведення судової експертизи покладені на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротіс».

Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України виписаний ТОВ «Агротіс» рахунок на оплату № 561 від 23.07.2019 на суму 13564,80 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 496-19 по господарській справі № 908/582/19 (Т. 2, арк. с. 63).

Відповідно до платіжного доручення № 1130 від 07.08.2019 ТОВ «Агротіс» здійснено оплату 13564,80 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи №496-19 по господарській справі № 908/582/19 згідно рахунку № 561 від 23.07.2019 (Т.2, арк.с. 66).

Таким чином, витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, покладаються на відповідачів навпіл по 6782,90 грн.

09.12.2020 від позивача надійшла заява вих. № б/н від 07.12.2020 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме: позивач у позовній заяві виклав попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, зазначивши про очікування понесення у зв`язку з розглядом справи витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 15000,00 грн., який може змінюватися залежно від кількості судових засідань, обсягу процесуальних документів і доказів.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.

Відповідачі будь-яких письмових заперечень на заяви позивача та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката суду не подали.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 14.02.2018, укладеного між ТОВ «Агротіс» (клієнт за договором) та Адвокатським об`єднанням «Гладкий, Яценко та Партнери». За умовами договору адвокатське об`єднання зобов`язалося надати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору розмір гонорару становить 1000 грн. за 1 годину наданої правової допомоги. Гонорар сплачується клієнтом у готівковій або безготівковій формі на підставі підписаних сторонами актів здачі-прийняття наданих послуг, в яких сторони визначають перелік наданих послуг, суму витрачених адвокатським об`єднанням годин і загальний розмір гонорару. Додатковими угодами № 1 від 01.07.2019 та № 2 від 05.12.2019 встановлений строк вказаного договору до 31.12.2019 та до 31.12.2020, відповідно.

У матеріалах справи наявні ордер на надання правової допомоги серії ЗП № 117382 від 05.03.2019, виданий позивачу Адвокатським об`єднанням «Гладкий, Яценко та Партнери» (адвокат Яценко Д.В.), копія ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 127865 від 15.04.2019, виданого позивачу Адвокатським об`єднанням «Гладкий, Яценко та Партнери» (адвокат Шумейко І.П.), копії відповідних свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю.

Позивачем до матеріалів справи подані копії актів № 328 від 30.09.2019, № 435 від 02.03.2019, № 460 від 03.04.2020, № 000067 від 01.07.2020, № 000112 від 30.09.2020 здачі-прийняття наданих послуг за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 14.02.2018, в яких зазначений докладний перелік наданих послуг, кількість витрачених годин та сума гонорару. Також подані копії рахунків, виписаних адвокатським об`єднанням позивачу та копії платіжних доручень про здійснену оплату на підставі рахунків.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу при розгляді дійсної справи у загальній сумі 14000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів навпіл по 7000,00

Керуючись ст. ст. 126, 129, 238, 240, 241, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс» до відповідачів Приазовської районної державної адміністрації та товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс» про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21.12.2018 №570 та про визнання недійсним договору оренди землі від 21.12.2018, укладеного між Приазовською районною адміністрацією, як орендодавцем, та ТОВ «Геоникс», як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0644, площею 9,2 га. задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 21 грудня 2018 року № 570.

3. Визнати недійсним договір оренди землі від 21.12.2018 року, укладений між Приазовською районною державною адміністрацією (72401, Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31, ідентифікаційний код 02126366), як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоникс» (69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, офіс 15, ідентифікаційний код 34640843), як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0644, площею 9,2 га.

4. Стягнути з Приазовської районної державної адміністрації (72401, Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31, ідентифікаційний код 02126366) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс» (72454, Запорізька область, Приазовський район, село Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А, ідентифікаційний код 31692092) 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору за подання позовної заяви, 6782,90 (шість тисяч сімсот вісімдесят дві грн. 90 коп.) витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 7000,00 грн. (сім тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс» (69096, мысто Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, офіс 15, ідентифікаційний код 34640843) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс» (72454, Запорізька область, Приазовський район, село Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А, ідентифікаційний код 31692092) 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору за подання позовної заяви, 6782,90 (шість тисяч сімсот вісімдесят дві грн. 90 коп.) витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 7000,00 грн. (сім тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2020 року.

Суддя О.В. Федорова