ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"26" січня 2021 р. Справа № 924/1310/20

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Дідику Р.Р., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СДУ", м. Київ

до Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 72 951,46грн., з яких: 71 520,00грн. - основного боргу, 937,97грн. - 3% річних, 493,49грн. - інфляційних втрат

Представники сторін: не з`явились.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

08.12.2020 року до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СДУ", м.Київ до Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м.Нетішин Хмельницької області про стягнення 72 0951,46грн., з яких: 71 0520,00грн. - основного боргу, 937,97грн. - 3% річних, 493,49грн. - інфляційних втрат у зв`язку із неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р.

Ухвалою суду від 14.12.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1310/20 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 12.01.2021р. відкладено розгляд справи на 14:30 год. "26" січня 2021р.

Відповідач на адресу суду 04.01.2021р. направив відзив на позовну заяву. У поданому відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову, однак зазначив про отримання товару за договором №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р. та несплату його вартості. Як на підставу звільнення від відповідальності по договору вказав, що у відносинах з позивачем мали місце форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме запровадження з 01.07.2019 року нового ринку електричної енергії в Україні. Звернув увагу на кризовий стан енергетичної галузі.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, представників не направили, про причини неявки суд не повідомили. При цьому, були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи. Ухвали направлялися сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресами, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є їх юридичними адресами.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка позивача та відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зареєстрований за юридичною адресою: 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20.

14.05.2020 р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція"), іменоване (далі - покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "СДУ" (далі - продавець), укладено договір купівлі-продажу №16424/53-124-01-20-12124 (далі - договір), згідно умов якого продавець зобов`язується поставити і передати, у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити гумотехнічні вироби в асортименті (далі - товар). (п.1.1 договору).

Також згідно п.1.1 договору найменування товару, виробник, кількість, ціна та код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною(ами) договору.

П. 4.1 договору передбачено, що ціна товару становить: 59 600,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот грн.00 коп.), крім того ПДВ 20% - 11 920,00 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять грн.00 коп.). Всього ціна договору: 71 520,00 грн. (сімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять грн. 00 коп.) грн.

Згідно з п. 4.2 договору ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією № 1.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки партії товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

У п. 6.3 договору сторони погодили, що датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п.2 ст.14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін. (п. 7.1 договору)

У відповідності з п. 7.2 договору сторона, для якої склалась неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана письмово повідомити іншу сторону про настання або припинення вищезгаданих обставин не пізніше 3 днів з моменту їх настання або припинення.

Відповідно до п. 7.3 договору у разі настання форс-мажорних обставин строк виконання сторонами своїх зобов`язань згідно з цим договором відстрочується пропорційно, на час їх дії.

Згідно з п. 7.4 договору якщо форс-мажорні обставини будуть діяти понад 60 днів, то кожна із сторін буде мати право достроково розірвати цей договір в установленому порядку. У цьому випадку жодна із сторін не матиме права вимагати від іншої сторони відшкодування можливих збитків.

Відповідно до п. 7.5 договору доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат Торгово-промислової палати України.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України. (п. 8.1 договору).

Згідно з п.п. 9.1, 9.2 договору всі спірні питання, пов`язані з виконанням сторонами умов цього договору, вирішуються сторонами в досудовому порядку шляхом пред`явлення претензій. У випадку не вирішення спірних питань в досудовому порядку, спори передаються на розгляд в господарський суд згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 11.1 договору договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в ДП НАЕК Енергоатом за умови підписання його уповноваженими представниками та скріплення печаткою (за наявності печатки) і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Сторонами укладено специфікацію №1 до договору купівлі-продажу №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р. (далі специфікація). В специфікації сторони погодили найменування товару, коди товару згідно з УКТ ЗЕД, кількість та ціну товару. Так, загальна ціна товару становила 71 520,00грн.

Згідно видаткової накладної №1007 від 26.05.2020р. на виконання умов договору №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 71 520,00грн.

Видаткова накладна №1007 від 26.05.2020р. підписана представниками сторін, скріплена відтисками їх печаток.

У матеріалах справи міститься підписаний та скріплений відтисками печаток позивача та відповідача акт звірки №71 взаємних розрахунків по стану за період: 01.05.2020р. - 27.10.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю СДУ і ДП НАЕК Енергоатом, ВП Хмельницька АЕС за договором №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р., у якому зазначено про наявність заборгованості перед позивачем в сумі 71 520,90 грн.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем оплати отриманого товару за договором купівлі-продажу №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р. позивач просить суд стягнути суму 72 951,46грн., з яких: 71 520,00грн. - основного боргу, 937,97грн. - 3% річних, 493,49грн. - інфляційних втрат.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р., згідно якого продавець зобов`язується поставити і передати, у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити гумотехнічні вироби в асортименті.

Згідно зі статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки партії товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на суму 71 520,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №1007 від 26.05.2020р. Факт прийняття товару без будь-яких зауважень та претензій посвідчується підписом довіреної особи відповідача та відтиском печатки відповідача на видатковій накладній.

Окрім того, судом враховано, що відповідачем у відзиві на позовну заяву №45-30-1490/13240 від 23.12.2020р. зазначено, що оплата поставленого товару за договором від 14.05.2020р. №16424/53-124-01-20-12124 не була проведена вчасно, в зв`язку із вкрай важким фінансовим становищем компанії, в якому вона опинилась в умовах законодавчих змін, що відбулись в енергетичному просторі країни. Таким чином відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача. До того ж, як свідчать матеріали справи, відповідач не надав суду доказів відмови та повернення позивачеві поставленого товару.

Також судом взято до уваги, що акт звірки №71 взаємних розрахунків., у якому зазначено про наявність заборгованості перед позивачем в сумі 71 520,90 грн., підписаний та скріплений відтисками печаток позивача та відповідача

Суд керуючись наведеними вище нормами чинного законодавства та оцінюючи усі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності: видаткову накладну №1007 від 26.05.2020р., відзив на позовну заяву №45-30-1490/13240 від 23.12.2020р., акт №71 взаємних розрахунків по стану за період: 01.05.2020р. - 27.10.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю СДУ і ДП НАЕК Енергоатом, ВП Хмельницька АЕС за договором №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р., дійшов висновку про доведеність факту поставки позивачем відповідачеві товару у кількості та на суму 71 520,90грн.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар.

Проте, розрахунок за отриманий товар відповідачем не здійснено.

Доказів сплати зазначеної заборгованості та доказів, які би її спростовували, суду не подано.

З огляду на наведене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 71 520,90 грн. заборгованості заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 937,97грн. - 3% річних та 493,49 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час перерахунку заявлених до стягнення 3% річних (за допомогою системи „Законодавство), суд прийшов до висновку, що позивачем вірно здійснено їх нарахування у визначеному ним розмірі - 937,97грн. за зазначені у розрахунку періоди. Відтак, вказана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом приймається до уваги, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

Крім того, судом враховано, що індекс інфляції є щомісячним показником знецінення грошових коштів і розраховується він не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Отже, при стягненні інфляційних за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, якщо термін прострочення становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується.

Зважаючи на викладене, суд, здійснивши власний перерахунок (за допомогою програми „Законодавство) вважає, що заявлені інфляційні втрати правомірно нараховані у визначеному позивачем розмірі 493,49грн., та підлягають стягненню.

Щодо твердження відповідача про існування форс-мажорних обставин, а саме запровадження з 01.07.2019 року нового ринку електричної енергії в Україні, і як наслідок кризовий стан енергетичної галузі, як підстави для звільнення від відповідальності за зобов`язаннями згідно договору та відмови у нарахуванні штрафних санкцій, судом враховано наступне.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України № 6602-0-26-14/8.1 від 30.05.2014 р., за загальним правилом під "форс-мажором" розуміється виникнення надзвичайних і невідворотних обставин, у тому числі обставин непереборної сили, результатом яких є невиконання зобов`язань однією із сторін.

Таким чином, сторони мають право самостійно визначити у договорі, що саме вони відносять до форс-мажору. Зокрема, визначити, які обставини є форс-мажором і суб`єктів, що мають його підтверджувати.

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п.2 ст.14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін. (п. 7.1 договору)

Відповідно до п. 7.5 договору доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ч. 2 ст.14-1 Законі України „Про торгово-промислові палати в Україні, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Судом звернуто увагу, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні, сторона яка посилається на дію форс-мажорних обставин повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними і що ці обставини є форс-мажором саме для конкретного випадку. Тобто, виходячи з ознак форс-мажорних обставин довести їх надзвичайність та невідворотність.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, у відповідності до статей 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати України № 671/97-ВР від 02 грудня 1997 року (із змінами та доповненнями), шляхом видачі сертифіката. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), із зазначенням компетенції ТПП України та регіональних ТПП, форми заяви, необхідних документів, строків видачі сертифікату тощо, визначено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який затверджено рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5).

Судом враховано, що матеріали справи не містять підтверджуючих документів про наявність обставин, що звільняють покупця (відповідача по справі) від відповідальності за невиконання зобов`язання. Таких документів, як всупереч вимог законодавства та і п. 7.5 договору, відповідачем до суду надано не було.

Крім того, відповідно до п. 7.2 договору сторона, для якої склалась неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана письмово повідомити іншу сторону про настання або припинення вищезгаданих обставин не пізніше 3 днів з моменту їх настання або припинення.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, що впливають на виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу №16424/53-124-01-20-12124 від 14.05.2020р.

Таким чином, доводи відповідача викладені у відзиві, судом оцінюються критично та до уваги не приймаються.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, будинок 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СДУ" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36, корпус Б, офіс 312, ) 71 520,00грн. (сімдесят одну тисячу п`ятсот двадцять гривень 00 коп.) основного боргу, 937,97грн. (дев`ятсот тридцять сім гривень 97 коп.) 3% річних, 493,49грн. (чотириста дев`яносто три гривні 49 коп.) інфляційних втрат, 2 102,00грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. (надіслати всім рекомендованим з повідомленням): 1 - до справи, 2 - позивачу (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36, корп.Б, офіс 312); 3 - відповідачу (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20).