УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

м. Київ

22.01.2021Справа № 910/20947/20

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

заяву Фізичної особи - підприємця Савченко Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ДЮКЕР" (34028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Космонавтів, будинок 83/1, )

про стягнення 29 602,22 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи - підприємця Савченко Андрія Олександровича про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ДЮКЕР" про стягнення заборгованості в сумі 29 602,22 грн. за Договором оренди нерухомого майна № 3 від 03.09.2019 року та угоди № 3/3 про порядок компенсації витрат на комунальні послуги та інші експлуатаційні витрати від 03.09.2019 року.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Згідно п. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За загальним правилом згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 вказаної статті).

Як встановлено судом, в заяві про видачу судового наказу в якості боржника визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ДЮКЕР".

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як зазначено заявником в поданій заяві та вбачається даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо відповідача, місцезнаходженням ТОВ "ТВІЙ ДЮКЕР" () є: 34028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Космонавтів, будинок 83/1.

Згідно зі статтею 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу; позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Разом з тим, частиною 3 статті 30 ГПК України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Судом встановлено за матеріалами позовної заяви, що зміст вимог у даній справі полягає у стягненні з відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів за користування нерухомим майном за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 44, приміщення 44/6, згідно з договором оренди до моменту повернення нерухомого майна з оренди, а також заборгованості з компенсації вартості комунальних послуг та інших експлуатаційних витрат згідно відповідного договору про порядок компенсації, у зв`язку з несплатою яких позивачем також нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції.

Суд зазначає, що до спорів, в тому числі вимог в наказному провадженні, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна, і не відносяться спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений щодо нерухомого майна. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

За таких підстав правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування нерухомим майном та компенсації комунальних витрат, а також нарахованих пені, процентів річних та втрат від інфляції за несвоєчасну їх сплату.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 червня 2019 року у справі № 903/432/18.

З огляду на викладене вище, враховуючи місцезнаходження відповідача, суд доходить висновку, що на спір у даній справі не поширюються правила виключної підсудності, визначені частиною третьою статті 30 ГПК України.

Також здійснивши аналіз умов Договору оренди та Угоди про порядок компенсації, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник з договорів, в яких місцем їх виконання визначено м. Київ, вул. Метрологічна, 44, приміщення 43/6, та який в силу встановленого у договорі режиму використання майна можна виконувати лише за місцезнаходженням такого майна. Однак при цьому судом втраховано, що вказані Договір та Угоди не містять прямої вказівки на місце виконання, а виконання Договору оренди та Угоди про компенсацію витрат орендарем полягає у сплаті орендної плати та спожитих комунальних послуг, що виконується за місцезнаходженням орендаря.

Отже, з наведеного вбачається, що дана заява про видачу судового наказу не підсудна Господарському суду міста Києва, оскільки має розглядатись в суді за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ч. 1 ст. 31 ГПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

Спори між судами щодо підсудності не допускаються. (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали заяви про видачу судового наказу у справі № 910/20947/20 підлягають передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Миколаївської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 147, 149, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Направити матеріали заяви Фізичної особи - підприємця Савченко Андрія Олександровича про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ДЮКЕР" про стягнення заборгованості в сумі 29 602,22 грн. з доданими до неї документами за територіальною підсудністю до Господарського суду Миколаївської області (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 22.01.2021 року та може бути оскаржена у строки та порядку, встановленому статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон