ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
УХВАЛА

19 січня 2021 року Справа № 5016/2045/2012(3/87)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали скарги Національного Банку України на дії державного виконавця у справі

за позовом: Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк»

до відповідачів:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ РАЙС»

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕКА»

ІІІ особа без самостійних вимог на стороні позивача: Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по місту Києву і Київській області

про: стягнення заборгованості в сумі 16042117,80 грн,

особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменна Л.Г.

За участю представників:

від стягувача: не з`явився,

від боржника: не з`явився,

від органу ДВС: не з`явився,

Суть спору:

11.01.2021 до Господарського суду Миколаївської області від Національного банку України надійшла скарга № 18-0012/470 від 05.01.2021 на дії державного виконавця, в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гуменної Л.Г. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 у межах виконавчого провадження № 59286576;

- визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 винесену державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гуменною Л.Г. у межах виконавчого провадження № 59286576;

- зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 винесену державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гуменною Л.Г. у межах виконавчого провадження № 59286576.

Скарга ґрунтується на підставі норм статей 1, 18, 39 Закону України «Про виконавче провадження», статей 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», статті 104 Цивільного кодексу України та мотивована, зокрема, таким:

На виконанні у Корабельному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходилось виконавче провадження № 59286576 щодо примусового виконання наказу № 5016/2045/2012 (3/87) виданого 04.12.2012 господарським судом Миколаївської області про стягнення з ТОВ «Вест Райс» на користь Національного банку України (далі - Національний банк) заборгованості у сумі 16 106 497,80 грн.

28.12.2020 на адресу Національного банку надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 (далі - Постанова).

Як вбачається із Постанови, підставою для її винесення стала постанова Миколаївського окружного суду від 23.02.2015 у справі № 814/261/15 про припинення юридичної особи ТОВ «Вест Райс».

Натомість в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що боржник ТОВ «Вест Райс» перебуває в стані припинення, що не узгоджується із пунктом 3 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 12.01.2021 було прийнято до розгляду наведену скаргу, з призначенням дати судового засідання на 19 січня 2021 року о 10:30; запропоновано Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати суду письмові пояснення щодо суті скарги.

Про час та дату розгляду скарги стягувач, боржник та орган державної виконавчої служби були повідомлені шляхом направлення копій ухвали суду від 11.01.2021 на їх юридичні адреси. Крім того, державний виконавець, рішення та дії якого оскаржуються, був у порядку ч. 2 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України повідомлений судом телефонограмою про подання скарги, а також про дату та час призначеного судового засідання.

18.01.2021 до суду від Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли пояснення № 3062 від 13.01.2021 по справі № 5016/2045/2012(3/87), у яких державний виконавець просить суд відмовити в задоволенні скарги головного юрисконсульта відділу правової та судової роботи з проблемними активами юридичного департаменту Національного банку України В.Цвєткова щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 року та визнання дій незаконними, в повному обсязі.

Заперечення проти скарги, викладені у вказаних поясненнях, мотивовані, зокрема таким:

На примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 59286576 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 5016/2045/2012 (3/87) від 04.12.2012 року про стягнення з ТОВ «ВЕСТ РАЙС» (, м. Миколаїв, вул.. Айвазовського, 19) на користь Національний Банк України (м. Київ, вул. Інститутська,9 ) заборгованості в розмірі 16106497,80 грн.

Згідно пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень, виконавцю стало відомо про існування постанови Миколаївського окружного Адміністративного суду від 23.02.2015 року справа №814/261/15, згідно якої постановлено: «Припинити юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ РАЙС» зареєстровану виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 10.01.2007 за № 0012176.»

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено - «припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження...»

У зв`язку з цим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись вимогами п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

За правилами ч. 1 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

19.01.2021 представники стягувача, боржника і державного виконавця в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

19.01.2021 за результатами розгляду скарги Національного банку України № 18-0012/470 від 05.01.2021, на підставі статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Ознайомившись з матеріалами скарги, дослідивши надані докази у їх сукупності з матеріалами судової справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2012 у справі № 5016/2045/2012(3/87) було задоволено позов Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ РАЙС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКА»; стягнуто солідарно відповідачів на користь позивача 16042117,80 грн, в тому числі непогашений кредит 13540000,00 грн, несплачені відсотки за користування коштами 2502117,80 грн та 64380,00 грн судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 04.12.2012.

04.12.2012 господарським судом на виконання вказаного рішення було видано стягувачу відповідні накази.

Ухвалами суду від 27.05.2014 та 29.01.2018 було здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі № 5016/2045/2012(3/87) з Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк» його правонаступником Національним банком України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим, на шкоду одній зі сторін.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 у справі «Савіцький проти України» (заява № 38773/05) та від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України» (заява № 15729/07) вказано, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та практики Європейського суду з прав людини, рішення суду у справі № 5016/2045/2012(3/87), яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу положень ст. 1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Дослідивши обставини скарги та оцінивши у відповідності до ст. 86 ГПК України докази, надані учасниками, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Матеріали скарги свідчать про таке:

Постановою головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області (далі Корабельний відділ ДВС) від 06.06.2019 було відкрито виконавче провадження № 59286576 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2012 у справі № 5016/2045/2012(3/87) про стягнення з ТОВ «ВЕСТ РАЙС» на користь Національний Банк України заборгованості у сумі 16106497,80 грн.

01.10.2019 Корабельним відділом ДВС отримано лист Головного управління ДПС у Миколаївській області №939/14-29-50-03-05 від 25.09.2019 «Про надання інформації», з якого вбачається, що остання звітність підприємства ТОВ «ВЕСТ РАЙС» подавалась за звітній період І півріччя 2012 року податкова декларація платника єдиного податку - юридичної особи. Також було повідомлено, що керівник боржника ОСОБА_1 згідно результату звірки з ДРФО по реєстраційному номеру облікової картки платника податків закритий у зв`язку зі смертю.

Крім наведеного, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 у справі № 814/261/15 було постановлено припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Райс» (ідентифікаційний код 34851974) зареєстровану виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 10.01.2007 за №0012176.

З урахуванням наведеної інформації, державним виконавцем Корабельного відділу ДВС Гуменною Л.Г. було винесено постанову від 11.12.2020 у ВП № 59286576 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Суд вважає за необхідне зауважити, що згідно з ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ РАЙС» перебуває у стані припинення, однак дані про державну реєстрацію припинення вказаної юридичної особи в Єдиному державному реєстрі відсутні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до змісту статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Корабельним відділом ДВС не надано суду доказів того, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови цивільна правоздатність Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ РАЙС» була припинена.

Таким чином, підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 у межах виконавчого провадження № 59286576 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» на час її прийняття у державного виконавця були відсутні.

За приписами статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменної Л.Г. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 у межах виконавчого провадження № 59286576 і сама постанова державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменної Л.Г. від 11.12.2020 про закінчення виконавчого провадження № 59286576 є неправомірними, а отже скарга Національного банку України № 18-0012/470 від 05.01.2021 на дії державного виконавця у справі № 5016/2045/2012(3/87) підлягає задоволенню.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку ст. 344 ГПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов`язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Таким чином, керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 220, 232, 233, 234, 235, 339-343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Національного банку України № 18-0012/470 від 05.01.2021 на дії державного виконавця у справі № 5016/2045/2012(3/87) задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменної Л.Г. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2020 у межах виконавчого провадження № 59286576;

3. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменної Л.Г. від 11.12.2020 про закінчення виконавчого провадження № 59286576.

4. Зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменної Л.Г. від 11.12.2020 про закінчення виконавчого провадження № 59286576.

5. Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомити суд і заявника про виконання даної ухвали у десятиденний строк з дня її одержання.

6. Копію ухвали надіслати: Національного Банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9), Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ РАЙС» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 19), Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54052, Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Океанівська, 1 А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 25.01.2021.

Суддя О.Г. Смородінова