РІШЕННЯ

м. Київ

21.01.2021Справа № 910/13443/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу 910/13443/20

за позовом Приватного підприємства "Виробничо - торгова компанія "Лукас" (код 23808087; 39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 69; адреса для листування: 39623, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Чкалова, 186)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (код 32650231; 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корп. 2, каб. 33)

про стягнення заборгованості у розмірі 542338,59 грн.

без участі представників у зв`язку із неявкою

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

07.09.2020 приватне підприємство «Виробничо - торгова компанія «Лукас» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (далі - Товариство) 457 734,47 грн. заборгованості за договором поставки від 27.12.2018 №271218-08/1г (далі - Договір).

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням Товариством умов Договору, в частині оплати товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/13443/20; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.10.2020р.

25.09.2020 відділом діловодства суду від Позивача одержано Заяву про збільшення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви Позивач збільшує розмір вимог та просит суд стягнути з Відповідача суму заборгованості у розмірі 542338,59 грн., з яких:- 456 570,54 грн. основна заборгованість; - 82 627,71 грн. пеня; - 2060,25 грн. 3% річних;- 1080,09 грн. інфляційні втрати.

У підготовчому засіданні 06.10.2020 за участі представника Позивача судом прийнято до розгляду Заяву про збільшення позовних вимог. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За вказаних обставин, підготовче засідання відкладено на 03.11.2020.

29.10.2020 відділом діловодства суду від Позивача одержано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника Позивача.

Ухвалою про повідомлення від 09.11.2020 повідомлено сторін про призначення підготовчого засідання на 19.11.2020.

Ухвалою про повідомлення від 23.11.2020 повідомлено сторін про призначення підготовчого засідання на 10.12.2020.

08.12.2020 відділом діловодства суду від Позивача одержано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника Позивача.

У підготовче засідання 10.12.2020 представники сторін не з`явились. Представник відповідача повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Протокольною ухвалою від 10.12.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/14324/20 до судового розгляду по суті на 21.01.2021р.

У судове засідання 21.01.2021р. представники сторін не з`явились.

Натомість, 20.01.2020 від Позивача надійшла заява про розгляд справи без участі останнього.

Представник відповідача у судове засідання вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучені рекомендовані повідомлення, що підтверджують отримання ТОВ «ГІППО» ухвал суду про відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність поважних причин неявки представника відповідача, повідомленого належним чином про дату час і місце судового засідання, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення №027, №066, №717, №315, №482.

Отже, відповідач у даній справі обізнаний про наявність господарського спору та мав можливість ознайомлюватися з текстами ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

У судовому засіданні 21.01.2021р. суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

27 грудня 2018 року між Приватним підприємством «Виробничо - торгова компанія «Лукас» (надалі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (надалі - ТОВ «ГІППО» та/або «Покупець») було укладено Договір поставки № 271218-08/1 г (надалі-Договір поставки), відповідно до умов якого:

- п.1.1. Постачальник зобов`язувався передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язувався приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

- п.1.2., Поставка товару здійснюється на підставі накладних згідно замовлень Покупця, які є невід`ємною частиною договору.

- п.1.3., загальна вартість даного договору становить суму накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору.

- п.3.1., визначено, що асортимент та кількість товару погоджується сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення.

- п.5.4., оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п.5.5. даного договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок протягом 60 календарних днів з дати поставки.

- п. 9.1., Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 31» грудня 2019 року, але в будь - якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін неї заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, постачальником виконувались зобов`язання покладені на нього Договором поставки. Зокрема, до матеріалів справи додано копії та надано для огляду оригінали відповідних накладних.

Проте, незважаючи на прийняття товару, Покупцем не виконано в повному обсязі обов`язку по оплаті за поставлений товар, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 456570,54 грн.

30.03.2020 та 24.04.2020 Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензії з вимогами погасити наявну заборгованість. Однак, відповіді на вказані претензії Позивач не отримав.

Станом на час розгляду справи заборгованість становить 456570,54 грн., яку і просить стягнути Позивач.

Позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 456570,54 грн. є обґрунтованою, такою, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 82 627,71 грн. пені; 2060,25 грн. 3% річних, 1080,09 грн. інфляційних втрат.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2.1. Договору поставки передбачено, що: «За порушення термінів розрахунків, передбачених п 5.4. даного договору, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування».

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимоги в частині стягнення 82 627,71 грн. пені; 2060,25 грн. 3% річних, 1080,09 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Виробничо - торгова компанія "Лукас" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення заборгованості у розмірі 542338,59 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (код 32650231; 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корп. 2, каб.33) на користь Приватного підприємства "Виробничо - торгова компанія "Лукас" (код 23808087; 39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 69; адреса для листування: 39623, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Чкалова, 186) 456 570,54 (чотириста п`ятдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят) грн. основної заборгованості; 82 627,71 (вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять сім) грн. пені; 2060,25 (дві тисячі шістдесят) грн. 3% річних, 1080,09 (одну тисячу вісімдесят) грн. інфляційних втрат та 8135,08 (вісім тисяч сто тридцять п`ять) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.01.2021

Суддя І.Д. Курдельчук