ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" січня 2021 р. Справа№ 910/6180/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 (повний текст складено 15.12.2020)

у справі № 910/6180/20 (суддя - Селівон А.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

до Акціонерного товариства «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ»

за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 207 213 652, 96 грн

та зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ»

до Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним договору в частині,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково. Стягнуто з АТ «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 120 347 029, 90 грн простроченої заборгованості по основному боргу, 52 430 000, 00 грн простроченої заборгованості по сплаті комісії, 10 270 577, 67 грн пені за прострочення погашення основної заборгованості по кредиту та 649 899, 86 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 05.01.2021 (згідно з відтиском штемпеля суду першої інстанції) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі № 910/6180/20 в частині незадоволення позовних вимог АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за первісним позовом в частині стягнення: 6 124 112, 12 грн простроченої заборгованості по основному боргу, з 791 301, 67 грн пені за прострочення сплати основної заборгованості, 7 913 022, 08 грн - простроченої заборгованості по сплаті відсотків, 508 103, 10 грн пені за прострочення заборгованості по сплаті відсотків, 5 829 506, 42 грн - пені за прострочення сплати заборгованості за комісію за обслуговування кредиту, 85 800, 14 грн витрат по сплаті судового збору, з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних вимог. В іншій частині скаржник просив рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі 910/6180/20 залишити без змін.

Крім того, скаржник просив врахувати обсяг вимог апеляційної скарги (часткове скасування оскаржуваного рішення суду) та, з урахуванням скрутного майнового стану скаржника, зменшити суму судового збору за подання цієї апеляційної скарги та застосувати судовий збір за подання цієї апеляційної скарги в розмірі 543 736, 02 грн. Також заявник просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до моменту прийняття рішення у цій справі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2, ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається з апеляційної скарги, заявник оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 24 166 045, 39 грн (6 124 112, 12 грн + 3 791 301, 67 грн +7 913 022, 08 грн + 508 103, 10 грн + 5 829 506, 42 грн). Відповідно, судовий збір за подання апеляційної скарги обраховується, виходячи із оскаржуваної суми.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 складае 543 736, 02 грн (24 166 045, 39 грн (оскаржувана сума) * 1, 5 % 150 %). А тому клопотання про зменшення розміру судового збору не розглядається судом, оскільки саме до такої суми скаржник і просив зменшити розмір судового збору.

Водночас, як видно з апеляційної скарги та доданих до неї документів, жодних доказів сплати судового збору скаржник до суду апеляційної інстанції не надав. Водночас, скаржником порушено клопотання про відстрочення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» перебуває в процедурі ліквідації, що, в свою чергу, свідчить про складний фінансовий стан останнього.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; г) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.

Так, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, останнє було обґрунтовано тим, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» перебуває в процедурі ліквідації, що, на переконання заявника, свідчить про складний фінансовий стан останнього.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що процедура ліквідації банку не свідчить про відсутність коштів на звернення банку до суду та, відповідно, сплати судового збору. При цьому доказів реальної відсутності необхідних коштів (виписки по рахунках, довідки банку, тощо) заявником не надано. До того ж, як вбачається з матеріалів справи, скаржником на усунення недоліків позовної заяви було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у більшому розмірі, ніж розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги. V Належних доказів у розумінні ст. 73, 76-79 ГПК України щодо негативних змін у майновому стані сторони, скаржником не надано.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що клопотання про відстрочення від сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю в розумінні ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та з урахуванням принципу рівності сторін, а також не доведення заявником наявності «надмірного тягаря».

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в прохальній частині апеляційної скарги заявник просить скасувати рішення Господарського суду міста він 07 12.2020 у № 910/6180/20. Водночас, рішення суду від Києва від справі 07.12.2020 у даній справі в матеріалах справи відсутнє. А тому заявнику необхідно визначитися з оскаржуваним судовим актом.

3 врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (543 736, 02 грн) та визначитися щодо дати оскаржуваного судового акту, про що надати суду докази в десятиденний строк.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі № 910/6180/20 залишити без руху.

2. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит», що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду відповідної заяви та доказів.

3. Попередити скаржника, що в разі, якщо він не виконає вимоги даної ухвали в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич