Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/795/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бесядовська Я.В. - паспорт НОМЕР_1 від 30.10.1996;

від відповідача: Рогаль А.Ю. - паспорт НОМЕР_2 від 23.10.1999 (директор);

Хоменко С.О. - ордер №069956 від 02.09.2019;

Рогаль О.К. - довіреність від 18.05.2019 (паспорт ВМ770925 від 28.09.1999);

від третьої особи: Кононенко А.А. - паспорт № НОМЕР_3 від 17.11.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради

до Малого приватного підприємства "Майстер АС"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Виконавчого комітету Житомирської міської ради

про повернення приміщення та стягнення 32926,84грн неустойки (з урахуванням заяви №143 від 14.07.2020 про зменшення розміру позовних вимог)

Комунальне підприємство "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом, згідно якого просить:

- стягнути з Малого приватного підприємства ''МАЙСТЕР АС" () на користь Комунального підприємства ''Регулювання орендних відносин'' Житомирської міської ради 36032,28грн, з яких: 2060,80грн заборгованості з орендної плати, 1044,64грн пені та 32926,84грн неустойки;

- зобов`язати Мале приватне підприємство ''МАЙСТЕР АС'' звільнити нежитлове приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19 загальною площею 45 кв. м. та повернути його Орендодавцю - Комунальному підприємству ''Регулювання орендних відносин ''Житомирської міської ради ().

Ухвалою від 05.08.2019, з урахуванням ухвали від 08.08.2019, суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 03.09.2019.

Ухвалою від 03.09.2019 суд залучив до участі у справі Виконавчий комітет Житомирської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та відклав підготовче засідання на 04.10.2019.

Ухвалою від 04.10.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 04.11.2019.

Ухвалою від 04.11.2019 суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №906/759/19 за позовом Малого приватного підприємства "Майстер АС" до Виконавчого комітету Житомирської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин "Житомирської міської ради" про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому Житомирської міської ради № 909 від 05.09.2019 в частині надання дозволу на укладення договорів оренди.

Ухвалою від 19.10.2020 суд поновив провадження у справі №906/795/19 та призначив підготовче засідання на 30.10.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному, 30.10.2020 справа №906/795/19 в судове засідання не вносилась.

Ухвалою від 24.11.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призначив підготовче засідання на 08.12.2020 о 12:30.

Ухвалою від 08.12.2020 суд прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог №143 від 14.07.2020, згідно якої позивач просить стягнути з Малого приватного підприємства "Майстер АС" неустойку в розмірі 32926,84 грн і зобов`язати Мале приватне підприємство "Майстер АС" звільнити нежитлове приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19 загальною площею 45 та повернути його орендодавцю - Комунальному підприємству "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради. Вказаною ухвалою суд також закрив підготовче провадження та призначив справу №906/795/19 до судового розгляду по суті на 06.01.2021.

В судовому засіданні 06.01.2021, у зв`язку з технічними причинами, суд оголосив перерву до 12.01.2021.

В судовому засіданні 12.01.2021 представник позивача позовні вимоги підтримала з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Пояснила, що зазначення у виставлених за спірний період рахунках призначення платежу: "оплата за оренду..." не впливає на результат вирішення спору, оскільки сплата орендних платежів, згідно п. 3.6 Договору, здійснюється по день фактичного повернення приміщення.

Представники відповідача підтвердили сплату основної заборгованості та пені. Позовні вимоги заперечили, оскільки вважають договір оренди від 01.09.2015 №1986 поновленим на той самий строк, на який його укладено, а вимоги позивача - бедспідставними. Стверджували, що зазначення у виставлених за спірний період рахунках призначення платежу: "оплата за оренду..." є додатковим доказом продовження орендних відносин між сторонами.

Представник третьої особи вимоги позивача підтримала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд.

ВСТАНОВИВ:

01.09.15 між Комунальним підприємством "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради, назву якого змінено на Комунальне підприємство "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради, відповідно до рішення Житомирської міської ради від 15.12.16 №460 "Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 18.03.09 №878, від 29.03.12 №327, від 30.08.12 №429 (орендодавець, позивач) та Малим приватним підприємством "Майстер АС" (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №1986 (далі - Договір (а.с. 14-16).

За п. 1.1. Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення для розміщення офісу за адресою: м.Житомир, вул.Хлібна, 19, загальною площею 45кв.м., вартість яких визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 118542,00грн без ПДВ станом на 31.05.15, що знаходяться на балансі КП "ВЖРЕП №11" з орендною платою у розмірі 39,51грн за 1кв.м. без ПДВ за базовий місяць розрахунку.

Факт передачі майна в оренду підтверджується актом прийому - передачі приміщення від 01.09.2015 (а.с. 16 (зворотній бік)).

Зсилаючись на п. 8.4. Договору, згідно якого останній може бути укладений на новий термін лише при наявності відповідного дозволу (рішення) виконавчого комітету міської ради, позивач вказав, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.09.2018 № 909 надано дозвіл на укладення договору оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Житомира з МПП "МАЙСТЕР АС" на нежитлові приміщення площею 54,86 кв.м. за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19, для розміщення офісу з орендною платою 61 грн.74 коп. без ПДВ за 1 кв.м., терміном на 6 місяців.

Однак, як зазначив позивач, відповідач відмовився від підписання договору оренди на умовах, визначених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.09.2018 №909.

Вказав, що за п. 5 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.09.2018 №909, у разі не укладання орендарем договору оренди упродовж 15 днів (до 20.09.2018 включно), дозвіл на укладання договору оренди втрачає чинність, про що відповідача було повідомлено листом № 304 від 19.09.2018.

Оскільки відповідач відмовився укладати договір оренди на наступний термін та не передав приміщення до 26.09.2018, зсилаючись на п. 7.3. договору оренди, ч. 2 ст. 785 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України, позивач нарахував до стягнення з відповідача 32926,84 грн неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 26.09.2018 по 26.03.2019.

Пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 2, ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 6.12. Договору оренди, відповідач зобов`язаний повернути орендодавцю та балансоутримувачу в 5- денний термін об`єкт оренди в належному стані, не гіршому, ніж на під час передачі його в оренду, що засвідчується актом прийому-передачі.

Зазначив, що направляв МПП "Майстер АС" вимоги від 28.09.2018 № 327, від 26.10.2018 № 358 та від 12.06.2019 № 179 про повернення нежитлових приміщень за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19 та сплату заборгованості, однак на час звернення до суду відповідач продовжує безпідставно користуватись нежитловими приміщеннями та не повертає їх орендодавцю та балансоутримувачу.

Також, зсилаючись на п. 3.6. Договору, позивач нарахував відповідачу орендні платежі, які станом на 26.07.2019 складали 2060,80грн. За несплату вказаної суми орендної плати, позивач нарахував 1044,64грн пені.

Невиконання відповідачем вищевказаних зобов`язань стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.166-167), позивач повідомив, що на час подання заяви відповідач сплатив заборгованість з орендної плати у розмірі 1044,64грн та пеню в сумі 1044,64грн, тому просив стягнути з відповідача лише неустойку в розмірі 32926,84грн та зобов`язати Мале приватне підприємство "Майстер АС" звільнити нежитлове приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19 загальною площею 45 та повернути його орендодавцю - Комунальному підприємству "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зсилається на ст. 179, 216, 230, 231, 232 ГК України, ст. 785 ЦК України, ЗУ "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач, згідно відзиву на позовну заяву (а.с.72-73) пояснив, що:

- вимога позивача щодо стягнення заборгованості за користування частиною приміщенням другого поверху в будівлі по вул, Хлібній, 19 в м. Житомирі та його повернення орендодавцю та балансоутримувачу є незаконною з тих підстав, що на момент звернення до Господарського суду Житомирської області позивачу було відомо про наявність судового спору за позовом МПП "Майстер АС" до КП "Регулювання орендних відносин" ЖМР з приводу правомірності рішення Виконкому Житомирської міської ради від 05.09.18 №909 в частині визначення суттєвих умов договору оренди;

- твердження позивача про відмову від укладання договору оренди є безпідставними, оскільки відмови з боку відповідача не було;

- на підтвердження своїх намірів і надалі орендувати вказані приміщення відповідач продовжує своєчасно і в повному розмірі вносити плату за користування майном та неодноразово звертався із заявою до органу місцевого самоврядування з приводу надання дозволу на приватизацію, з огляду на те, що МПП "Майстер АС" зареєстроване за цією адресою з моменту створення і вже понад двадцять років безперервно орендує частину історичної будівлі, яка віднесена до пам`яток архітектури та несе обов`язок його збереження згідно укладеного ще в 2005 році Охоронного договору;

- позивач вимагає від орендаря необґрунтовано нарахованих штрафних санкцій та пені, не дочекавшись рішення суду по суті спору та ігнорує звернення орендаря на проведення звірки взаєморозрахунків за весь період дії попереднього договору оренди (з 01.09.2015 по 01.08.2018), де вказано про здійснену орендарем попередню оплату діючому на той період орендодавцю - КП "Агенція з управління майном" та понесені МПП витрати за енергозабезпечення розміщеної на будівлі загальноміської системи відеоконтролю за останні три роки.

Згідно відповіді на відзив (а.с. 92-100), позивач вважає, що оскарження відповідачем рішення Житомирської міської ради від 05.09.2018 №909 не може вплинути на розгляд даної справи, оскільки останнє є рішенням індивідуальної дії, було прийнято на певний строк та вичерпало свою дію. Наголосив на тому, що з 26.09.2018 МП "Майстер АС" не має правових підстав для користування орендованим приміщенням. Додатково вказав, що питання витрат, понесених МП "Майстер АС" за енергозабезпечення розміщеної на будівлі загальноміської системи відеоконтролю за останні три роки не відноситься до орендних відносин, що склалися між сторонами.

Третя особа - Житомирська міська рада, згідно письмових пояснень (а.с .103-105) позовні вимоги підтримала. Вважає, що з 26.09.2018 МП "Майстер АС" не має правових підстав для користування орендованим приміщенням. Також вважає, що рішення Житомирської міської ради №909 від 05.09.2018 є таким, що вичерпало свою дію.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини між сторонами виникли на підставі договору оренди приміщення від 01.09.2015, з додатковою угодою до нього (а.с.14-19).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно ч.1, 2 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Оскільки орендоване відповідачем нерухоме майно є комунальним майном, до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального закону, а саме Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 8.1. Договору, останній діє з 01 вересня 2015 по 01 серпня 2018.

Зважаючи на підстави звернення позивача з даним позовом до суду, суд враховує таке.

За умовами п. 8.4.Договору, заявка орендаря на укладання договору на новий термін повинна бути надана орендодавцю за два місяці до закінчення строку дії цього Договору. Договір оренди може бути укладений на новий термін лише при наявності відповідного дозволу (рішення) виконавчого комітету міської ради. При цьому, зазначені дії оформляються новим договором.

05.09.18 Виконавчий комітет Житомирської міської ради прийняв рішення №909, яким надав дозвіл на укладення договору оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Житомира МПП "Майстер АС", а саме, на нежитлові приміщення площею 54,86 кв.м. за адресою: м.Житомир, вул.Хлібна, 19, для розміщення офісу, з орендною платою 61,74 грн. без ПДВ за 1кв.м., терміном на 6 місяців (а.с. 23).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, орендар - МПП "Майстер АС" оскаржив його до суду.

Так, рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.06.2020, залишеним в силі постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 у справі №906/759/19 (а.с.124-179), позов Малого приватного підприємства "Майстер АС" до Виконавчого комітету Житомирської міської ради та Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №909 від 05.09.2019 в частині надання дозволу на укладення договору оренди Малому приватному підприємству "Майстер АС", а саме п.п.1.2.2 Додатку №1 до рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №909 від 05.09.2018 в частині встановлення терміну дії договору оренди на 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, при розгляді справи №906/759/19 судами було встановлено, що:

- договір оренди нерухомого майна №1986 від 01.09.15 між сторонами був укладений зі строком дії до 01.08.18 (2 роки та 11 місяців);

- до закінчення строку дії договору, виконуючи приписи п.8.4 договору, позивач звернувся до КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради з відповідною заявою від 27.06.2011, в якій просив продовжити договір оренди нерухомого майна на строк 2 роки 11 місяців, тобто за згодою орендаря запропоновано термін менший, ніж п`ять років;

- однак, оскаржуваним рішенням односторонньо зменшено строк дії договору з 2р.11міс. (як запропоновано орендарем) до 6 місяців.

У вищевказаній справі суди дійшли висновків, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради, яким надано дозвіл на укладення договору оренди зі строком дії меншим, ніж встановлено ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" без погодження орендарем, та самостійна зміна цього терміну виконавчим комітетом Житомирської міської ради (з узгодженого сторонами терміну 2 роки 11 місяці на термін 6 місяців), суперечить приписам ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Також спростовано посилання позивача на те, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Житомирської? міської? ради №909 від 05.09.2019 є актом індивідуальної? дії?, вичерпало свою юридичну силу після спливу п`ятнадцятиденного терміну, а тому подальше його оспорювання не несе жодних правових наслідків.

Зокрема, зазначено, що рішення органу місцевого самоврядування, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Враховуючи вищевказане, а також те, що строк договору оренди №1986 від 01.09.2015 визначено по 01.08.2018, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 754 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим н а с т р о к, я к и й б у в р а н і ш е встановлений договором.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, для продовження дії договору оренди на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору, у встановлений строк, про припинення або зміну умов договору.

Норма ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не встановлює форму заяви про припинення договору оренди. Така вимога може бути викладена однією із сторін у листі, телеграмі, факсограмі тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вимога обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та її направлення у межах строку встановленого законом.

Однак матеріали справи не містять доказів, що орендодавець заявляв про припинення договору оренди як в межах його дії так і у визначений Законом місячний строк після припинення його дії.

Частиною 3 ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" також передбачено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Натомість попередження Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради або Виконавчого комітету Житомирської міської ради про намір використовувати нежитлове приміщення за адресою: м.Житомир, вул.Хлібна, 19, загальною площею 45 кв.м. для власних потреб у встановлений частиною 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строк Малому приватному підприємству "Майстер АС" матеріали справи не містять.

Відсутність такого повідомлення також було встановлено судами у справі №906/759/19 (а.с .177).

Наявні в матеріалах справи листи від 28.09.2018 №327, від 26.10.2018 №358 та №179 від 12.06.2019 (а.с. 24-26) не містять повідомлення про припинення дії договору оренди, тому судом не розцінюються як такі повідомлення, оскільки останні стосуються повернення приміщення у зв`язку із закінченням строку договору та неукладенням орендарем договору оренди строком на 6 місяців, згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.09.2018 №909, яке частково вподальшому судом визнано незаконним та скасовано.

Натомість судом враховується, що зазначене рішення додатково свідчить про відсутність намірів сторін припиняти орендні відносини та скасовано лише в частині встановлення терміну дії договору оренди.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що Договір оренди №1986 від 01.09.2015 продовжив свою дію в силу приписів ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та на час розгляду справи в суді є чинним. Решта доводів та заперечень учасників справи не впливають на результат вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що зсилання позивача на п. 8.4. Договору як на підставу припинення договору оренди є безпідставним, оскільки вказаний пункт Договору регулює випадок укладення договору оренди на новий термін.

Разом з тим, помилково ототожнювати правовий інститут пролонгації договору оренди нерухомого майна (продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах), який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору, та правовий інститут продовження договору оренди на новий строк внаслідок реалізації переважного права добросовісного орендаря, сутністю якого є укладення договору оренди на новий строк, а не його автоматичне поновлення. Зазначені правові інститути є взаємовиключними, оскільки реалізація орендарем переважного права є можливою тільки у разі припинення дії попереднього договору оренди і суть такої реалізації зводиться до надання добросовісному орендарю переваги перед іншими особами на рівних запропонованих орендодавцем умовах договору оренди.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові КГС ВС від 16 вересня 2020 року у справі № 904/5126/19.

За вказаного, оскільки суд дійшов висновку, що договір оренди №1986 від 01.09.2015 продовжено на новий строк та на час розгляду справи є чинним, вимога позивача про стягнення з відповідача 32926,84грн неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, нарахованої у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГПК України, а також вимога про зобов`язання відповідача звільнити орендоване майно, є безпідставними.

Статтею 73 ГПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Врахувавши вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись законодавством, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.01.21

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2,3 - сторонам (рек.).