ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3300/20

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився.

від відповідача : не з`явився.

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група до Товариства з обмеженою відповідальністю Синетез Автосервіс про стягнення 25 183,33грн.,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2020 року позивач Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Українська страхова група звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Синетез Автосервіс про стягнення 25 183,00грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2020 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3300/20 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням розгляду по суті на 17.12.2020 року о 10:15 год.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Гута С.Ф. на лікарняному (домашня ізоляція COVID-19-11 з 14.12.2020р. по 24.12.2020р. включно судове засідання 17.12.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.12.2020 року було призначено судове засідання на 21.01.2021 року о 09:30 год.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Синетез Автосервіс правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

21.01.2021р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

20.08.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1505-19-00161, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mercedes-Benz GL 550», державний номер НОМЕР_1 .

18.04.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz GL 550», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Skoda Octavia А5», державний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СИНТЕЗ-АВТОСЕРВІС», під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді від НПУ про ДТП № 895750, виданої Чорноморським відділенням поліції Овідіопольського відділу ГУНП в Одеській області, та постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 21.05,2020 р. у справі № 501/1444/20, вищевказана дорожньо-транспортна подія сталася у наслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, якого визнано винним у вказаній ДТП.

21.04.2020 року Страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату необхідні документи.

06.05.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі рахунку № НС-00000155 від 05.05.2020 р. було складено страховий акт № ПСКА-10616 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього на суму 39 345,33 грн.

На підставі вищевказаних документів, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»:

1)1-у частину платежу у розмірі 9 460,00 грн. зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, що підтверджується довідкою ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»;

2)2-у частину страхового відшкодування в розмірі 29 885,33 грн. було виплачено ФОП Салтановський М.В., який виписав рахунок № НС-00000155 від 05.05.2020 р., що підтверджується платіжним дорученням № 12231 від 07.05.2020 року.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Octavia А5», державний номер НОМЕР_2 станом на 18.04.2020 р. була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу серії АО № 3215997.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток

Таким чином, до Позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, яка відповідальна за заподіяний збиток (а враховуючи наявність у такої особи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 3215997 - до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»).

Відповідно до п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

На підставі вищевикладеного, 12.05.2020 року Позивач (ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою на виплату (страхового) відшкодування № 11/20028, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 39 345,33 грн.

Вказана заява була частково задоволена і ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було частково виплачено на рахунок ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 14 162,00 грн.

Відповідно до полісу № AО/3215997 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.06.2019 року страхувальником транспортного засобу «Skoda Octavia А5». державний номер НОМЕР_2 . виступає ТОВ «СИНТЕЗ- АВТОСЕРВІС».

Відповідно до відповіді від НПУ ПРО ДТП № 895750 виданої Чорноморським відділенням поліції Овідіопольського відділу ГУНП в Одеській області, власником вказаного транспортного засобу виступає ТОВ «СИНТЕЗ-АВТОСЕРВІС».

Постанова Верховного Суду № 534/872/16-ц від 05.09.2018 року визначає, що шкода (у тому числі моральна) відшкодовується власником (володільцем") джерела підвищеної небезпеки, а не винним водієм.

З огляду на те, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було частково виплачено на рахунок ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування і беручи до уваги те, що транспортний засіб «Skoda Octavia А5», державний номер НОМЕР_2 , належить ТОВ «СИНТЕЗ-АВТОСЕРВІС», ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» вважає за необхідне, за захистом свого порушеного права, звернутися до власника транспортного засобу винного у вищевказаному ДТП - ТОВ «СИНТЕЗ-АВТОСЕРВІС».

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Українська страхова група звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Згідно з ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вище встановлено господарським судом, 20.08.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1505-19-00161, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mercedes-Benz GL 550», державний номер НОМЕР_1 .

Після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.04.2020р., на підставі відповідної заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 39 345,33 грн.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.6 Закону України "Про страхування" видами добровільного страхування можуть бути страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України "Про страхування" в Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з положеннями ст.27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються з положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з висновком Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 01.02.2018р. у справі №910/22886/16, вказівка "у межах витрат", означає, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму, яка ним реально сплачена.

Відповідно до ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом у даному випадку є норми ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування".

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30.01.2018р. №910/12500/17.

Відповідно до ч.2.1 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вище встановлено господарським судом 12.05.2020 року Позивач (ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою на виплату (страхового) відшкодування № 11/20028, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 39 345,33 грн.

Вказана заява була частково задоволена і ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було частково виплачено на рахунок ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 14 162,00 грн.

Решту сплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому у розмірі 25 183,33 грн. позивачу не відшкодовано.

За таких обставин, враховуючи, що працівник відповідача є винним у ДТП та завдав у зв`язку з ДТП матеріальної шкоди страхувальнику позивача, відповідач є особою, відповідальною за заподіяну шкоду у розмірі, не покритому лімітом відповідальності згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

З урахуванням вищевикладеного господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 25 183,33 грн. шкоди в порядку регресу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група до Товариства з обмеженою відповідальністю Синетез Автосервіс про стягнення 25 183,33грн. задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Синетез Автосервіс (65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 24; ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32, літ. А; ) шкоду в порядку регресу у розмірі 25 183 /двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят три / грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 /дві тисячі сто дві / грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 26 січня 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут