ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25 січня 2021 року м.Харків Справа № 913/567/20
Провадження №5/913/567/20
про відкриття провадження у справі про банкрутство
Суддя Господарського суду Луганської області Вінніков С.В.
Секретар судового засідання-помічник голови суду Бережна Л.В.
У засіданні брали участь:
від АТ «Ощадбанк»: Галамага Д.А. адвокат на підставі ордеру від 02.01.2020 серії ЗП №096776 (у режимі ведеоконференції);
розпорядник майна: Солдаткін С.В. (у режимі ведеоконференції);
від розпорядника майна Солдаткіна С.В.: адвокат Солдаткін І.В. на підставі ордеру від 10.11.2020 серії СМ №4 (у режимі ведеоконференції);
від інших кредиторів: представники не прибули;
від боржника: представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ: банкрутство за приписами ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, процедура розпорядженням майном; розгляд заяви ГУ ДПС у Луганській області від 26.11.2020 №7078/9/12/-32-05-05 та заяви АТ КБ «ПриватБанк» від 30.11.2020 №30/11 з грошовими вимогами до боржника.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020 справа передана на розгляд судді Віннікову С.В.
Ухвалою господарського суду від 09.10.2020 прийнято заяву АТ «Ощадбанк» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Кан-Транс» до розгляду; призначено дату проведення підготовчого засідання суду на 29.10.2020.
30.10.2020 на офіційному веб-порталі судової влади України господарським судом оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Транс».
01.12.2020 ГУ ДПС у Луганській області звернулося до господарському суду з заявою від 26.11.2020 №7078/9/12/-32-05-05 з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 5 188 072 грн 16 коп., у т.ч. борг 4 912 412 грн 98 коп., штрафні санкції 187 939 грн 50 коп., пеня 87 719 грн 68 коп.
Ухвалою господарського суду від 01.12.2020 призначено розгляд указаної заяви у судовому засіданні на 14.12.2020.
03.12.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до господарського суду з заявою від 30.11.2020 №30/11 з грошовими вимогами до боржника на суму 38 695 066 грн 05 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 6 637 023 грн 59 коп., заборгованість по процентам 10 663 596 грн 08 коп., пеня 21 368 189 грн 18 коп., судовий збір у справі №913/38/18 26 257 грн 20 коп. Вимоги забезпечені заставою в сумі 6 616 805 грн 00 коп.
Ухвалою господарського суду від 03.12.2020 призначено розгляд указаної заяви у судовому засіданні на 14.12.2020.
11.12.2020 на адресу електронної пошти суду від розпорядника майна боржника надійшли відомості від 10.12.2020 №01/20/2386 про результати розгляду вимог кредиторів боржника, підписані кваліфікованим електронним підписом, у яких він зазначив, що вимоги АТ «Ощадбанк» ним визнані повністю та включені до реєстру вимог кредиторів: 4 405 284 грн 66 коп. 4 черга, 21 020 грн 00 коп. (судовий збір) 1 черга, 45 000 грн 00 коп. (авансовий платіж) 1 черга, 5 613 684 грн 25 коп. вимоги забезпечені заставою.
Вимоги АТ КБ «ПриватБанк» визнані частково: у сумі 3 628 466 грн 91 коп. та 6 616 805 грн 00 коп. як забезпечені заставою.
Вимоги ГУ ДПС у Луганській області визнані частково в сумі 4 965 839 грн 37 коп.
Також розпорядником майна надано реєстр вимог кредиторів.
Ухвалою господарського суду від 14.12.2020 розгляд справи, заяв ГУ ДПС у Луганській області від 26.11.2020 №7078/9/12/-32-05-05 та АТ КБ «ПриватБанк» від 30.11.2020 №30/11 з грошовими вимогами до боржника призначений в судовому засіданні на 25.01.2021.
У судове засідання 25.01.2021 боржник не прибув, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
25.01.2021 від АТ КБ «ПриватБанк» на адресу електронної пошти суду надійшла заява від 30.11.2020 №30/11, підписана кваліфікованим електронним підписом, у якій кредитор просив здійснювати розгляд справи без участі представника.
Суд вважає можливим задовольнити вказану заяву.
Розглянувши кредиторські вимоги та додатково надані учасниками справи документи суд зазначає наступне.
В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Луганській області від 26.11.2020 №7078/9/12/-32-05-05 з грошовими вимогами до боржника кредитор зазначив, що станом на 05.03.2020 за ТОВ «Кан-Транс» обліковується заборгованість (недоїмка) у загальній сумі 5 188 072 грн 16 коп.
Також кредитором у зв`язку з невиконанням податкового обов`язку боржнику нарахована пеня у сумі 11 428 грн 25 коп. Нарахування пені здійснено в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення ІТС «Податковий блок».
Заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 4 444 515 грн 81 коп. (4 223 604 грн 19 коп. основного боргу, 144 679 грн 11 коп. штрафні (фінансові) санкції, 76 232 грн 51 коп. пеня): заборгованість виникла на підставі звітних документів від 20.07.2012 на суму 192 176 грн 62 коп., від 17.08.2012 на суму 273 435 грн 06 коп., від 17.09.2012 на суму 227 779 грн 57 коп., від 16.10.2012 на суму 232 311 грн 21 коп., від 14.11.2012 на суму 235 092 грн 69 коп., від 11.12.2012 на суму 217 131 грн 29 коп., від 16.01.2013 на суму 211 369 грн 58 коп., від 20.02.2013 на суму 187 394 грн 57 коп., від 20.03.2013 на суму 166 948 грн 11 коп., від 17.04.2013 на суму 177 669 грн 41 коп., від 17.05.2013 на суму 171 226 грн 36 коп., від 14.06.2013 на суму 163 497 грн 88 коп., від 19.07.2013 на суму 156 019 грн 99 коп., від 14.08.2013 на суму 170 550 грн 17 коп., від 16.09.2013 на суму 158 630 грн 93 коп., від 17.10.2013 на суму 147 463 грн 18 коп., від 15.11.2013 на суму 140 153 грн 16 коп., від 19.12.2013 на суму 137 129 грн 92 коп., від 15.01.2014 на суму 133 313 грн 32 коп., від 18.02.2014 на суму 118 053 грн 94 коп., від 18.03.2014 на суму 123 036 грн 69 коп., від 18.04.2014 на суму 159 430 грн 84 коп., від 16.05.2014 на суму 116 529 грн 85 коп., від 18.06.2014 на суму 108 331 грн 35 коп., від 17.07.2014 на суму 98 928 грн 50 коп.; сума штрафних (фінансових) санкцій та пені виникла на підставі карток: від 05.06.2012 №234 (4 306 грн 18 коп. штрафні санкції, 9 217 грн 57 коп. пеня); від 15.06.2012 №248 (49 846 грн 44 коп. штрафні санкції, від 15.10.2012 №441 (4 728 грн 16 коп. штрафні санкції, 4 405 грн 86 коп. пеня), від 29.11.2012 №800 (129 531 грн 46 коп. штрафні санкції), від 03.01.2013 №6 (4 743 грн 46 коп. штрафні санкції, 8 875 грн 59 коп. пеня), від 28.02.2013 №495 (1 369 грн 85 коп. штрафні санкції, 3 887 грн 05 коп. пеня).
Відносно доводів розпорядника майна щодо невизнання вимог у загальній сумі 222 232 грн 79 коп. суд зазначає наступне.
Пунктом 1.1 ст.1 Податкового кодексу України встановлено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з пп.20.1.29 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до п.101.1 ст.101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно з пп.101.2.3 п.101.2 ст.101 Податкового кодексу України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.
Пунктом 102.4 ст.102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Відповідно до пп.38.2 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України: 1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань; 2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу. Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу. Норми цього підпункту не застосовуються, зокрема, з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.
Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого, зокрема, включено м.Хрустальний Луганської області.
Таким чином з огляду на приписи пп.38.2 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України наразі 1095-денний строк, встановлений ст.102 Податкового кодексу України, не сплив, а заявлена ГУ ДПС у Луганській області кредиторська заборгованість не може бути визнана «безнадійною».
Відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Суд бере до уваги, що заявлені грошові вимоги виникли до відкриття провадження у справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Транс», тобто у відповідності до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства є конкурсними.
Відповідно до ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:
1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;
2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);
3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;
4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;
5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;
6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.
У даному випадку вимоги ГУ ДПС у Луганській області до боржника в загальній сумі 5 188 072 грн 16 коп. є конкурсними.
Ураховуючи вищевикладене суд вважає вимоги ГУ ДПС у Луганській області до боржника обґрунтованими: заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 4 444 515 грн 81 коп. підлягає включенню до другої черги задоволення вимог кредиторів; заборгованість з податку на додану вартість у сумі 732 567 грн 60 коп. підлягає включенню до третьої черги задоволення вимог кредиторів; заборгованість з податку на прибуток у сумі 10 988 грн 75 коп. підлягає включенню до третьої черги задоволення вимог кредиторів; заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені у сумі 275 659 грн 18 коп. підлягає включенню до шостої черги задоволення вимог кредиторів; витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами в сумі 4 204 грн 00 коп. підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.
У заяві від 30.11.2020 №30/11 з грошовими вимогами до боржника АТ КБ «ПриватБанк» просить визнати грошові вимоги на загальну суму 38 695 066 грн 05 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 6 637 023 грн 59 коп., заборгованість по процентам 10 663 596 грн 08 коп., пеня 21 368 189 грн 18 коп., судовий збір у справі №913/38/18 26 257 грн 20 коп. Вимоги забезпечені заставою в сумі 6 616 805 грн 00 коп.
Кредит видається на поповнення обігових коштів і здійснення обов`язкових платежів, пов`язаних з його укладенням (страхові платежі, реєстрація обтяжень).
ДатаВстановлений поточний ліміт, гривень
Згідно розділу 4 договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 18,5% річних. У разі порушення позичальником будь-яких грошових зобов`язань, зокрема: строку повернення кредиту, строку сплати відсотків, позичальник сплачує відсотки у розмірі 37% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Датою сплати відсотків є 10-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору. У разі несплати відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.2.3.2 договору).
Договором передбачена відповідальність позичальника за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, згідно із п.5.1 договору позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення відповідного платежу.
Відповідно до п.5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п.5.1, 5.2, 5.3 цього договору здійснюється протягом 3 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.
У п.6 договору в редакції договору про внесення змін від 04.02.2014 №2 сторони визначили перелік промислового обладнання, наданого заставодавцем у забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором.
У п.12 договору іпотеки в редакції договору про внесення змін від 24.02.2014 №1 сторони визначили, що загальна вартість предмету іпотеки складає суму 1 493 245 грн 00 коп.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.3 ст.346 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Банк свої зобов`язання з видачі кредиту виконав повністю, надавши позичальнику кредит, що підтверджується відповідними банківськими виписками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
ТОВ «Кан-Транс» свої зобов`язання з повернення кредиту виконувало несвоєчасно та не в повному обсязі з порушенням строків повернення кредиту та сплати відсотків.
Як зазначив кредитор АТ КБ «ПриватБанк», загальний розмір простроченої заборгованості по кредитному договору становить 6 637 023 грн 59 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 663 596 грн 08 коп., пеня - 21 368 189 грн 18 коп.
АТ КБ «ПриватБанк» нараховано проценти за користування кредитом за період з 14.04.2014 по 28.10.2020 у сумі 10 663 596 грн 08 коп.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Таким чином плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України.
Тлумачення умов укладеного сторонами кредитного договору щодо наслідків порушення боржником строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за п.22 ч.1 ст.92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/2 та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Суд бере до уваги, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що нарахування АТ КБ «ПриватБанк» боржнику процентів за користування кредитом після 05.06.2016 є необґрунтованим.
Заборгованість по процентах стягнута за період із 11.07.2014 по 11.07.2015.
У подальшому умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом виконувались боржником несвоєчасно, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» нараховані проценти за користування кредитом за період з 12.07.2015 по 28.10.2020 у сумі 8 985 796 грн 61 коп.
З огляду на викладене, обґрунтованими є проценти за користування кредитом за період з 14.04.2014 по 05.06.2016 у сумі 3 637 730 грн 19 коп. У іншій частині процентів за користування кредитом у сумі 7 025 865 грн 89 коп. кредиторські вимоги підлягають відхиленню.
Відносно вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахування пені за період з 17.07.2014 по 28.10.2020 у сумі 21 368 189 грн 18 коп. суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (ч.1 ст.552 ЦК України).
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VIІ від 02.09.2014 (далі - Закон №1669-VIІ) моментом початку Антитерористичної операції є дата набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014. Цей Указ набрав чинності 14.04.2014.
Частинами 1, 2 ст.2 Закону №1669-VIІ передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Населені пункти, де проводилася антитерористична операція, визначаються у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку.
Розпорядженням №1275-р від 02.12.2015 Кабінету Міністрів України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (надалі - Перелік).
Вказане місто включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Також суд бере до уваги, що Указом Президента України 30.04.2018 «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 операцію об`єднаних сил.
У вказаному указі не зазначено про завершення антитерористичної операції, а має місце переформатування АТО в операцію Об`єднаних сил та зміну управління військами.
Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що на правовідносини сторін щодо заборгованості із зобов`язань за указаним кредитним договором, у т.ч. процентів за користування кредитом, розповсюджується дія Закону №1669-VIІ, а тому нарахування АТ КБ «ПриватБанк» пені є неправомірним.
Суд також бере до уваги, що у справі №913/38/18 рішенням від 29.03.2018 відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення пені за період з 17.07.2014 по 11.07.2015 з огляду на приписи ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування АТ КБ «ПриватБанк» пені за період з 17.07.2014 по 28.10.2020 у сумі 21 368 189 грн 18 коп., у зв`язку з порушенням ТОВ «Кан-Транс» умов кредитного договору в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, тобто в період дії заборони на нарахування пені, встановленої ст.2 Закону №1669.
З огляду на викладене, вимога АТ КБ «ПриватБанк» про нарахування пені за період з 17.07.2014 по 28.10.2020 у сумі 21 368 189 грн 18 коп. судом відхиляється.
Вимога КБ «ПриватБанк» щодо визнання грошової вимоги в сумі 26 257 грн 20 коп. (судовий збір, стягнутий за рішенням суду у справі №913/38/18) є обґрунтованою та підлягає включенню до реєстру.
У п.12 договору іпотеки в редакції договору про внесення змін від 24.02.2014 №1 сторони визначили, що загальна вартість предмету іпотеки складає суму 1 493 245 грн 00 коп.
Відповідно до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Суд бере до уваги, що заявлені грошові вимоги виникли до відкриття провадження у справи про банкрутство ТОВ «Кан-Транс», тобто у відповідності до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства є конкурсними.
Відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
У даному випадку вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до боржника в сумі 6 616 805 грн 00 коп. є забезпеченими, а у сумі 3 684 205 грн 98 коп. конкурсними. Решта вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Кан-Транс» у сумі 28 373 836 грн 48 коп. судом відхиляються.
Ураховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги у сумі 3 684 205 грн 98 коп. підлягають включенню до четвертої черги задоволення вимог кредиторів; витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами в сумі 4 204 грн 00 коп. підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів; окремо до реєстру підлягають включенню вимоги, забезпечені заставою майна боржника у сумі 6 616 805 грн 00 коп.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про оголошення у попередньому судовому засіданні перерви.
Керуючись ст.ст.1, 2, 6, 44, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву ГУ ДПС у Луганській області від 26.11.2020 №7078/9/12/-32-05-05 з грошовими вимогами до боржника у сумі 5 188 072 грн 16 коп. задовольнити повністю.
2. Визнати грошові вимоги ГУ ДПС у Луганській області до ТОВ «Кан-Транс» обґрунтованими повністю в сумі 5 188 072 грн 16 коп., у т.ч. заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 4 444 515 грн 81 коп. підлягає включенню до другої черги задоволення вимог кредиторів; заборгованість з податку на додану вартість у сумі 732 567 грн 60 коп. підлягає включенню до третьої черги задоволення вимог кредиторів; заборгованість з податку на прибуток у сумі 10 988 грн 75 коп. підлягає включенню до третьої черги задоволення вимог кредиторів; заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені у сумі 275 659 грн 18 коп. підлягає включенню до шостої черги задоволення вимог кредиторів, та витрати зі сплаті судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами в сумі 4 204 грн 00 коп. підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.
3. Заяву АТ КБ «ПриватБанк» від 30.11.2020 №30/11 з грошовими вимогами до боржника в сумі 38 695 066 грн 05 коп. задовольнити частково.
4. Визнати грошові вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Кан-Транс» обґрунтованими частково в сумі 10 301 010 грн 98 коп., з яких вимоги в сумі 3 684 205 грн 98 коп. підлягають включенню до четвертої черги задоволення вимог кредиторів; окремо до реєстру підлягають включенню вимоги, забезпечені заставою майна боржника в сумі 6 616 805 грн 00 коп., та витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами в сумі 4 204 грн 00 коп. підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів. Решта вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Кан-Транс» у сумі 28 373 836 грн 48 коп. судом відхиляється.
5. Розпоряднику майна Солдаткіну Сергію Вячеславовичу включити визнані судом грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів та подати суду поточний звіт щодо виконання процедури розпорядження майном боржника.
6. Оголосити перерву у попередньому засіданні з розгляду справи на 22.02.2021 о 10 год. 30 хв., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: просп.Науки, буд.5, м.Харків, у залі судових засідань №108.
7. Дану ухвалу надіслати:
Визнати явку в судове засідання повноважних та компетентних представників учасників судового процесу необов`язковою.
Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення 25.01.2021.
Повний текст ухвали складено 26.01.2021.
Суддя С.В. Вінніков