ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3064/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від прокуратури - Бондаревський О.М., посвідчення №057613, від 22.10.20;

від ДБК "Трудовий відпочинок" - Мельник М.М., ордер серія ОД №644804, від 23.12.20;

від Дочірнього підприємства ІНТЕРГАЛ-БУД Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ІНТЕРГАЛ - Єрмоленко Є.В., ордер серія ВВ №1005276, від 03.08.20;

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ІНТЕРГАЛ-БУД Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ІНТЕРГАЛ

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020

у справі №916/3064/20

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави

до відповідачів:

-Одеської міської ради;

-Дочірнього підприємства ІНТЕРГАЛ-БУД Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ІНТЕРГАЛ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дачно-будівельного кооперативу «Трудовий відпочинок»

про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення,

(суддя першої інстанції: Шаратов Ю.А., дата та місце прийняття ухвали: 28.10.2020, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп.Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 по справі №916/3064/20 заяву прокурора від 21.10.2020 № 15/1/1-8311-20 (вх. № 2-3972/20 від 27.10.2020) про забезпечення позову у справі № 916/3064/20 задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 1,0020 га, розташовану за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0005, заборонено ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" та іншим особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованій за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика), заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним структурним підрозділам, Державній інспекції містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованій за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика); заборонено ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованої за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика); заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «Фірма «ІНТЕРГАЛ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 по даній справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд не перевірив доводи заяви про забезпечення позову та прийняв рішення за надуманих підстав без обґрунтування та за відсутності належних доказів на підтвердження необхідності такого забезпечення, тому ухвала про забезпечення позовних вимог є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та такою, що підлягає скасуванню у повному обсязі.

Заявник апеляційнї скарги звертає увагу, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволенні відповідної заяви.

На думку апелянта, заява Заступника керівника Одеської обласної прокуратури не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Апелянт зазначає, що у заяві прокурора містяться лише загальні міркування та припущення заявника стосовно ймовірності дій відповідача щодо вжиття ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «Фірма «ІНТЕРГАЛ», як власником земельної ділянки, активних заходів щодо забудови спірної земельної ділянки з метою ускладнення виконання рішення по цій справі у разі задоволення позову.

Крім того, заявник апеляційної скарги звертає увагу, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 по справі №420/2719/20 ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» заборонено здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером: :35:001:0005, загальною площею 1,0020 га, що розташована за адресою: м.Одеса, 13 ст. Великого Фонтану (біля концертного майданчику) до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі. З моменту застосування заходів забезпечення позову по справі №420/2719/20 жодного порушення вимог судового рішення з боку ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» зафіксовано не було, що ще раз підтверджує його добросовісність.

Крім того, апелянт зазначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно за третіми особами, на яку посилається заявник, відбудеться не раніше 2022 року, тобто вже піля набуття рішенням законної сили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП ІНТЕРГАЛ-БУД ТОВ Фірма «ІНТЕРГАЛ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 по справі №916/3064/20 до надходження матеріалів позовного провадження з суду першої інстанції.

11.12.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3064/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ Фірма «ІНТЕРГАЛ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 по справі №916/3064/20, встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, призначено розгляд справи №916/3064/20 на 18.01.2021 о 15-30 год.

21.12.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Одеської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор заперечує проти доводів ДП «Інтеграл-Буд» ТОВ «Фірма «Інтеграл», просить залишити їх без уваги, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Прокурор зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може призвести до утруднення виконання рішення суду чи взагалі унеможливить його виконання, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор у відзиві вказує, що забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання рішення суду у разі ухвалення його на користь позивача, тому зазначає, що вимоги про забезпечення позову є спів мірними позовним вимогам.

12.01.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Дачно-будівельний кооператив «Трудовий відпочинок» зазначає, що застосування судом першої інстанції заходів забезпечення позову здійснено законно з метою захисту первісного стану земельної ділянки та для забезпечення в подальшому відновлення порушених прав та інтересів позивача (держави).

В судове засіданні з`явились представники учасників справи, які підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представник Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на обмеженість строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а також те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Одеської міської ради, за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся в інтересах держави до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради та Дочірнього підприємства «ІНТЕРГАЛ-БУД» товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ІІНТЕРГАЛ» з вимогами:

- про визнання незаконним та скасування пункту 23 Переліку, що є додатком до рішення Одеської міської ради від 29.09.2005 № 4422-ІV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках» в частині включення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика), орієнтовною площею 1 га;

- про визнання незаконним та скасування пункту 23 Додатку до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 №4842-IV «Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні» в частині, що стосується земельної за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика), площею 1,0020 га;

- про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні від 27.12.2005, укладеного між Одеською міською радою та Дочірнім підприємством «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «ФІРМА «ІНТЕРГАЛ» (), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. та зареєстрованого у реєстрі за № 4856;

- про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 915001, реєстровий номер 27, виданого 18.07.2006 Дочірньому підприємству «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «ФІРМА «ІНТЕРГАЛ» () на земельну ділянку площею 1,0020 га з кадастровим номером :35:001:0005;

- про зобов`язання Дочірнього підприємства «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «ФІРМА «ІНТЕРГАЛ» () повернути у власність держави в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 1,0020 га з кадастровим номером :35:001:0005, вартістю 169 828 980,00 грн. шляхом складання акту приймання-передачі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення вимог законодавства при передачі у власність Одеською міською радою для забудови земельної ділянки, що являє собою частину рекреаційної території, яка знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову від 21.10.2020 № 15/1/1-8311-20 (вх. № 2-3972/20 від 27.10.2020) в якій прокурор просив суд:

- задовольнити заяву і вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,0020 га, розташовану за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0005;

- заборонити ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" () та іншим особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованій за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика);

- заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним структурним підрозділам, Державній інспекції містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованій за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика);

- заборонити ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованої за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика);

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика).

Заява обгрунтована тим, що рішенням Одеської міської ради від 29.09.2005 №4422-IV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках» до Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів під № 23 включено земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика), орієнтовною площею 1 га.

Рішенням Одеської міської ради від 09.11.2005 №4842-IV Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні затверджено технічні паспорти земельних ділянок призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону, а також затверджено стартові ціни земельних ділянок та вирішено провести земельні торги у формі аукціонів у 2005-2006 роках. Зокрема, вказаним рішенням передбачено продаж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика), площею 1,0020 га (п. 23 рішення).

За результатами проведення земельного аукціону вищевказану земельну ділянку було продано переможцю аукціону, яким стало ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «ФІРМА «ІНТЕРГАЛ» (), у зв`язку з чим 27.12.2005 з останнім укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки під забудову на аукціоні, цільове призначення - для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (3-4 поверхи), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. та зареєстрованим у реєстрі за № 4856.

У подальшому, у зв`язку з зазначеними обставинами, за ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «ФІРМА «ІНТЕРГАЛ» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005 та видано останньому державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 915001, реєстр № -7 від 18.06.2006.

При цьому, прокурор зазначає, що чинним законодавством України, а саме: ст. 60, п. Г ч. 2 ст. 61, ч. 2 ст. 62, п. Г ч. З ст. 83 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України заборонена передача у приватну власність земель у межах прибережних захисних смуг.

Окрім того, відповідно до положень земельного та водного законодавства у межах прибережно-захисних смуг діє режим обмеженої господарської діяльності, відповідно до якого заборонено зведення об`єктів капітального будівництва, у тому числі і оздоровчого призначення.

Разом з тим, відповідно до містобудівної документації м. Одеса, земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:0005, загальною площею 1,0020 га, що розташована за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика) щодо якої заявлено позовні вимоги та документів, на підставі яких здійснено продаж земельної ділянки, на момент її продажу була вільна від забудови та являла собою частину схилу моря, а отже, відповідно до містобудівних умов, що склалися, не може бути забудована.

Отже будівництво об`єктів нерухомості в межах вказаної території заборонено, а тому відведення земельних ділянок для зазначених цілей суперечить вимогам законодавства.

Прокурор зазначив, що ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" , як власник земельної ділянки, на цей час вживає активні заходи щодо забудови спірної земельної ділянки.

Прокурор зазначає, що у разі забудови земельної ділянки, дії відповідача призведуть до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки - Одеської міської ради, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Крім того, враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:0005, загальною площею 1,0020 га, що розташована за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика) відповідно до Зонінгу м. Одеси та Генерального плану м. Одеси входить до зони Р-3п, тобто рекреаційної території міста та відноситься до озеленених зон загального користування, початок будівництва на ній об`єктів нерухомості призведе до невідворотної втрати рекреаційних функцій озелененої території міста.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 по справі №916/3064/20 заяву прокурора від 21.10.2020 № 15/1/1-8311-20 (вх. № 2-3972/20 від 27.10.2020) про забезпечення позову у справі № 916/3064/20 задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 1,0020 га, розташовану за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика) з кадастровим номером :35:001:0005, заборонено ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" та іншим особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованій за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика), заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальним структурним підрозділам, Державній інспекції містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованій за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика); заборонено ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, розташованої за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика); заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці площею 1,0020 га, кадастровий номер :35:001:0005, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану (біля концертного майданчика).

Місцевий господарський суд врахував те, що ДП "ІНТЕРГАЛ-БУД" ТОВ "ФІРМА "ІНТЕРГАЛ" вживає заходи щодо забудови спірної земельної ділянки, що, зокрема, підтверджується повідомленням про початок виконання підготовчих робіт/ про зміну даних у повідомленні про початок виконання робіт від 27.11.2017 ОД 16.

Також місцевий господарський суд зазначив, що, у разі задоволення позову дії щодо забудови можуть призвести до неможливості повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, що унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, судова колегія зазначає, що підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судова колегія зазначає, що предметом позову у даній справі є, як вимога немайнового характеру визнання недійсними рішення Ради та договору оренди земельної ділянки, так і вимога майнового характеру повернення у власність держави земельної ділянки.

Оскільки в даній справі позивач звернувся до суду з вимогами як майнового (повернення земельної ділянки) так і немайнового характеру, то в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «ІНТЕРГАЛ-БУД» ТОВ «Фірма «ІНТЕРГАЛ» вживає заходи щодо забудови спірної земельної ділянки, що, зокрема, підтверджується повідомленням про початок виконання підготовчих робіт/зміну даних у повідомленні про початок виконання робіт від 27.11.2017 ОД16, а також роздруківками з мережі «Інтернет» про розміщення повідомлень про продаж нерухомого майна на спірній земельній ділянці.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що, враховуючи той факт, що відповідачем на спірній земельній ділянці розпочато будівництво об`єкту нерухомості, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим апелянтом, судова колегія вважає, що в даному випадку прокурором доведено фактичні обставини справи, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову, як накладення арешту на земельну ділянку, заборону здійснювати будівельні роботи, заборону здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці, заборону здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки, заборону здійснювати реєстраційні дії щодо земельної ділянки.

Суд зазначає, що подальші дії з забудови спірної земельної ділянки, реєстрації на ній об`єктів нерухомості, у випадку невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав позивача, який буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

При цьому, судом апеляційної інстанції не прийматься до уваги доводи апелянта, що ним наразі призупинено здійснення будівельних робіт та рекламної кампанії з продажу нерухомості на спірній земельній ділянці, оскільки вказане спростовується наданими прокурором та третьою особою доказами.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Відтак, з огляду на наявні матеріали справи, враховуючи обставини справи та предмет позовних вимог, судова колегія зазначає про наявність обґрунтованих припущень, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у разі прийняття судом рішення про задоволення/часткове задоволення позову позивача) або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду про задоволення заяви прокурора та вжиття перелічених вище заходів забезпечення позову.

При цьому судом апеляційної інстанції відхилено доводи апелянта стосовно того, що в рамках розгляду іншої справи в адміністративному суді вже застосовано такий захід, як заборону проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці, оскільки вжиття аналогічного заходу забезпечення позову в іншій справі не виключає і не позбавляє права суд вжити таких заходиів у даній господарській справі.

Також судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта стосовно того, що вжиття перелічених вище заходів забезпечення позову не призведуть до будь-яких ефективних наслідків при виконанні рішення, яке може бути прийняте на користь позивача, оскільки вказане спростовується вищевикладеним у даній постанові.

Крім того, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що в даному випадку заходи забезпечення позову, вжиті судом, лише запровадять законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом першої інстанції позову по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову є обґрунтованим та адекватним, відповідають вимогам, на забезпечення яких вони вживаються, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, зазначені в заяві про забезпечення позову.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 у справі №916/3064/20 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ІНТЕРГАЛ-БУД Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ІНТЕРГАЛ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 у справі №916/3064/20 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 у справі №916/3064/20 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ІНТЕРГАЛ-БУД Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ІНТЕРГАЛ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 у справі №916/3064/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 у справі №916/3064/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.01.2021 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І.Ярош