ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 січня 2021 року Справа № 903/814/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна - Кон", м. Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про стягнення 1 409 426 грн. 11 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Легерко В.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: 02.11.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна-Кон" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1 409 426 грн. 11 коп., з яких: 1 408 298 грн. 30 коп. основний борг, 1 126 грн. 40 коп. пені, 1 грн. 41 коп. штрафу та судових витрат по справі (21 141 грн. 39 коп. судового збору та 10 000 грн.00 коп. очікуваних судових витрат на правову допомогу).

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору купівлі - продажу № 41 від 24.03.2020 зобов`язань щодо оплати товару.

Ухвалою суду від 06.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25 листопада 2020 року на 10:00. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу (а.с. 56).

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 11.11.2020, позивач 16.11.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за №№ 082, 074 (а.с. 58-59).

Строк для подання відзиву по 26.11.2020.

23.11.2020 від відповідача надійшла заява про визнання позову в сумі 1 403 298 грн. 29 коп. Додатково повідомив, що ДП Волинський облавтодор пропонує позивачу укласти мирову угоду з розстрочкою погашення боргу на взаємовигідний період. Підготовче засідання просить провести без участі представника. Часткове визнання позовних вимог не обґрунтував.

24.11.2020 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки представника.

Позивач 25.11.2020 подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Крім того 25.11.2020 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в межах суми боргу, штрафних санкцій та витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 25.11.2020 у задоволенні заяви відмовлено.

Суд, враховуючи відсутність відзиву відповідача в невизнаній частині, не закінчення строку на його подання, надання можливості сторонам на укладення мирової угоди, протокольною ухвалою від 25.11.2020 відклав підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.11.2020 повідомлено сторони про відкладення підготовчого засідання на 05.01.2021 на 14.00 год.

24.12.2020 від відповідача надійшла заява, яка надіслана позивачу з пропозицією укладення мирової угоди.

У судовому засіданні 05.01.2021 представник позивача укладення мирової угоди заперечив.

Представник відповідача повідомив про сплату 5 000 грн. 00 коп. боргу. На підтвердження долучив платіжне доручення №8451 від 01.10.2020.

Представник позивача у заяві від 05.01.2021 підтвердив надходження 5 000 грн. 00 коп. Подав докази на підтвердження витрат на правову допомогу.

Суд протокольною ухвалою від 05.01.2020 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті 20.01.2021 о 10.00 год. Представники сторін про дату і час судового засідання повідомлені під розписку.

Сторони у судове засідання 20.01.2021 не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду спору, що підтверджується відмітками уповноважених представників на розписці суду (а.с. 94).

20.01.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки неявка у судове засідання учасників справи, яких належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

24.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Афіна-Кон (продавець) та Дочірнім підприємством Волинський облавтодор акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 41 відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується прийняти та оплатити товари - дизельне пальне та бензин А-92 (товар) (а.с.8-12).

Відповідно до умов договору найменування (номенклатура, асортимент) товару дизельне пальне та бензин А-92. Кількість товару, що підлягає поставці згідно умов договору, становить: дизельне пальне 60 000 (шістдесят тисяч) та бензин А-92 30 000 (тридцять тисяч) літрів. Кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором визначається відповідно до заявок покупця, оформлених згідно вимог цього договору. Покупець на свій розсуд, керуючись власними господарськими потребами визначає загальну кількість заявок на поставку товару та не зобов`язаний замовляти товар на всю суму, визначену сторонами як ціна договору (п. 1.2 договору). Ціна цього договору становить 1 844 100,00 грн. (один мільйон вісімсот сорок чотири тисячі сто гривень 00 коп.), в тому числі ПДВ 307 350,00 грн., що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару (п. 3.1 договору). Загальна вартість товару за цим договором складається із вартості кожної партії товару, поставленої в межах строку договору (п. 3.2 договору). Розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у п. 4.2. договору, проте в будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від замовника на відповідні цілі (п. 4.1 договору). Рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифіката або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, ТТН (товарно-транспортні накладні) та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару. Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачений чинним законодавством строк (п. 4.2 договору). Сторони свідчать, що покупець зобов`язується розрахуватись з постачальником за отриманий товар на протязі 30-60 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, визначених в п. 4.1, 4.2 договору, проте в будь-якому випадку лише після повного отримання розрахунку від замовника на відповідні цілі. У випадку затримки постачальником передачі повного пакету документів, визначених договором, цінним листом з описом вкладення покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань (п. 4.3 договору). Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP. Покупець надає постачальнику усну чи письмову заявку (п. 5.1 договору). Після передачі товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий товар та передає їх постачальнику. Обов`язок поставки вважається виконаним в момент передачі товару та надання документів, визначених п. 4.2 договору (п. 5.4 договору). Датою передачі товару від продавця покупцю вважається дата підписання видаткової накладної на товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально-відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами та виконання постачальником умов договору (п. 5.5 договору). До правовідносин покупця і постачальника в частині визначення виду та розміру штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за порушення покупцем взятих на себе згідно умов даного договору зобов`язань, не застосовуються положення частини 2 статті 231 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за порушення сторонами взятих на себе згідно положень цього договору зобов`язань встановлюються виключно умовами цього Договору (п. 7.3.3 договору). В разі порушення строків оплати товару, покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001 % від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001 % від суми боргу (сплачується одноразово) (п. 7.3.7 договору). Відповідно до п. 10.1 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії цього договору (п. 10.3 договору).

Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частинами та мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками. Договір складений при повному розумінні сторонами його умов та термінології українською мовою у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Зміни та доповнення до даного договору вносяться в письмовій формі шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємною частиною даного договору (п.п. 11.3, 11.4 даного договору).

07.04.2020 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, згідно п. 1 якої сторони узгодили загальну вартість пропозиції 1 844 100 грн. 00 коп. Угода підписана сторонами та скріплена відтисками печаток господарюючих суб`єктів (а.с. 14-15).

В подальшому, 06.05.2020 між сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору, згідно п. 1 якої внесено зміни в п. 3.1 договору ціна договору становить 1 858 298 грн. 30 коп., в тому числі ПДВ 309 716 грн. 38 коп., що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару. Угода підписана сторонами та скріплена відтисками печаток господарюючих суб`єктів (а.с. 16).

Цивільні права та обов`язки між ТОВ «Афіна-Кон» та Дочірнім підприємством Волинський облавтодор акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України носять договірний характер, укладений між ними договір купівлі-продажу №41 від 24.03.2020 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

31.03.2020, 05.05.2020 відповідачем було направлено заявки за № 12-3/, №12-3/785 на поставку ПММ в квітні 2020 року філіям ДП «Волинський облавтодор» (а.с. 19, 33).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 1 858 298 грн. 30 коп., що підтверджується видатковими накладними №84 від 07.04.2020 на суму 569 417 грн. 10 коп., №87 від 08.04.2020 на суму 734 361 грн. 60 коп., №108 від 07.05.2020 на суму 554 519 грн. 60 коп. (а.с. 20, 26, 34 ), товарно-транспортними накладними (а.с. 21-25, 27-32, 35-37).

Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Накладні на відпуск позивачем відповідачу товару та його отримання ДП Волинський облавтодор підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені відтисками печаток суб`єктів господарювання, містять в собі всі визначені законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображають зміст та обсяги здійснених сторонами на їх підставі згідно умов підписаного договору №41від 24.03.2020 господарських операцій.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті за поставлений товар виконав частково в сумі 450 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №8369 від 05.05.2020 на суму 200 000 грн. 00 коп., №8608 від 04.06.2020 на суму на 100 000 грн. 00 коп., №8856 від 02.07.2020 на суму 50 000 грн. 00 коп., №9160 від 06.08.2020 на суму 30 000 грн. 00 коп., №8997 від 30 000 грн. 00 коп., №9096 від 04.08.2020 на суму 20 000 грн. 00 коп., №9075 від 03.08.2020 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 38-43).

Крім того, у судовому засіданні 05.01.2021 позивачем підтверджено сплату відповідачем 5 000 грн. 00 коп. 01.10.2020 (а.с. 85).

Залишок боргу складає 1 403 298 грн. 29 коп.

16.10.2020 позивачем було надіслано відповідачу претензію про сплату боргу за поставлений товар в 7-ми денний термін з моменту її отримання (а.с. 45-46). Претезія отримана відповідачем 23.10.2020, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ДП Укрпошта щодо відстеження поштових пересилань за штрихкодовим ідентифікатором №418.

Суд, враховуючи укладення між сторонами договору, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товару, їх отримання відповідачем, не проведення при цьому всіх належних розрахунків, визнання 1 403 298 грн. 29 коп. суми боргу відповідачем (а.с. 60) дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості в сумі 1 403 298 грн. 30 коп. підставний та підлягає до задоволення.

У зв`язку зі сплатою відповідачем боргу в сумі 5 000 грн. 00 коп. до звернення позивача з позовом суд відмовляє у позові в цій частині.

Згідно з поданими господарському суду розрахунками позивачем нараховано відповідачу 1 грн. 41 коп. штрафу, 1 126 грн. 40 коп. пені.

Відповідно до п.п. 7.3.12, 7.3.13 договору купівлі-продажу визначено, що нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання за цим договором, припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов`язання. Загальний розмір відповідальності покупця за договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань покупця.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 910/10224/14.

Суд, здійснивши власний перерахунок пені за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ, з врахуванням вимог ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п.п. 7.3.7, 7.3.12 договору, встановив, що пеня не підлягає до стягнення з відповідача, оскільки нарахована поза межами встановленого п. 7.3.12 договору місячного строку. За накладною від 07.04.2020 строк нарахування закінчується 06.05.2020, від 08.04.2020 07.05.2020, від 07.05.2020 06.06.2020. Позивач нарахував пеню з 07.08.2020 по всіх накладних.

Перевіривши розрахунок штрафу в сумі 1 грн. 41 коп. судом встановлено, що зазначений розрахунок є арифметично правильним, штраф підлягає до стягнення у вказаній позивачем сумі на підставі п. 7.3.7 договору.

Також позивач 05.01.2021 звернувся із заявою про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

До заяви від 05.01.2021 долучено платіжне доручення №1803 від 16.10.2020 на суму 10 000 грн. 00 коп., договір про надання правової (правничої) допомоги послуг захисника/представника від 13.10.2020 (а.с. 89-92). Зважаючи на належну підготовку адвокатом документів для подання до суду та виклад правової позиції, присутність в судових засіданнях, а також підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідними документами та недоведення відповідачем неспівмірності витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 9 957 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно до частини 3 статті 7 Закону України Про судовий збір у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 1 статті 130 ГПК України також визначено, що у разі, зокрема, визнання відповідачем до початку розгляду справи по суті позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст.ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, що становить з врахуванням 50 % повернення 10 524 грн. 76 коп. судового збору (1 403 299 грн. 71 коп. х 1,5% - 1 403 298 грн. 30 коп. х 50%)

Керуючись ст. ст. 13, 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Афіна-Кон (м. Київ, вул. Пріорська, 21, )

1 403 298 грн. 30 коп. заборгованості, 1 грн. 41 коп. штрафу, 9 957 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, 10 524 грн. 76 коп. судового збору, а всього 1 423 781 грн. 47 коп. (один мільйон чотириста двадцять три тисячі сімсот вісімдесят одна грн. 47 коп.)

3. У позові на суму 6 126 грн. 40 коп. відмовити.

4. Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю Афіна-Кон (м. Київ, вул. Пріорська, 21, )

- 10 524 грн. 73 коп. (десять тисяч п`ятсот двадцять чотири грн. 73 коп.) судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1801 від 16.10.2020 (оригінал платіжного доручення знаходиться у справі № 903/814/20).

5. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

29.01.2021

Суддя А. М. Кравчук