ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 січня 2021 року Справа № 903/890/20

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участі представників:

розпорядник майна: Григор`єв В.В.

від ТОВ СП Соломія: Осадовський Р.Е. довіреність від 21.01.2021

від ТОВ ТЕК Лідер: Поліщук С.М. довіреність №01 від 04.01.2021

від ТОВ Купол Транс: Поліщук С.М. довіреність №02/10-01 від 02.10.2020

від ТОВ Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед: Серга Я.М. трудовий договір №27/11/20 від 27.11.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік-Плюс» про визнання грошових вимог по справі №903/890/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Пасат до Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Ресурс про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020 ТОВ Торговий дім Пасат подало до суду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Транс-Ресурс.

Ухвалою суду від 30.11.2020 заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Транс-Ресурс прийнято до розгляду та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 08.12.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ Транс-Ресурс. Розпорядником майна ТОВ Транс-Ресурс призначено арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 08.12.2020 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Ресурс.

31.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Стоік-Плюс направило на адресу суду заяву про визнання грошових вимог в сумі 1185266,36 грн., в т.ч.:

- 999 551,57 грн. основний борг (976 561,57 грн. за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013, 22900,00 грн. за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019);

- 37 579,34 грн. інфляційні втрати;

- 118 432,66 грн. 3% річних;

- 25 498,79 грн. судовий збір за розгляд справи № 910/18694/19;

- 4 204,00 грн. судовий збір за розгляд справи №903/890/20.

Ухвалою суду від 04.01.2021 заяву кредитора про визнання грошових вимог до боржника прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні.

17.12.2020 розпорядник майна подав до суду лист, яким долучив до матеріалів справи докази повідомлення органів державної виконавчої служби (приватних виконавців) за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

19.01.2021 розпорядник майна направив на адресу суду супровідний лист, в якому на вимогу ухвали суду від 08.12.2020 зазначив наступне:

На виконання п. 9.1. вищенаведеної ухвали надав копії листів про визнання кредиторських вимог з доказами їх направлення відповідним кредиторам.

На виконання п. 9.2. вищенаведеної ухвали надав для затвердження реєстр вимог кредиторів із відомостями про розмір вимог визнаний розпорядником майна.

На виконання п. 9.3. вищенаведеної ухвали надав копії актів інвентаризації та інвентаризаційних описів.

На виконання п. 9.4. вищенаведеної ухвали повідомив, що з метою проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства було укладено відповідний договір, проте станом на 19.01.2021, звіт на виконання договору не підготований у зв`язку із чим останній буде подано до суду в найкоротші строки з моменту його отримання.

На виконання п. 10.5. вищенаведеної ухвали повідомив та надав наступне:

Повідомив, що докази звернення з відповідною заявою до органу реєстрації для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про розпорядника майна боржника до даного листа не додаються у зв`язку із внесенням реєстратором таких відомостей на виконання ухвали від 08.12.2020, відповідно необхідність звернення з метою вчинення таких дій була відсутня.

Надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з внесеними до нього відомостями щодо розпорядника майна боржника.

Щодо надання доказів обсягу активів, які належать банкруту на праві власності, користування, повного господарського відання, зокрема, відповідних офіційних документів установ вказаних в ухвалі повідомив, що до всіх наведених в ухвалі установ було направлено відповідні запити, при цьому відповіді надійшли не від усіх установ у зв`язку із чим надаю суду копії всіх надісланих запитів та копії відповідей, які надійшли станом на 18.01.2021, копії інших відповідей буде подано до суду по мірі їх надходження.

На виконання вимог ухвали суду щодо надання письмової довідки з документальним підтвердженням щодо дебіторської заборгованості боржника повідомив, що такі відомості відображено у відповідному акті інвентаризації копію якого додано до даного листа.

В підтвердження того, що боржник не є засновником інших юридичних осіб надаю відповідний витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за параметрами запиту Код ЄДРПОУ засновника (учасника) юридичної особи.

На виконання вимог суду щодо надання повної інформації про рух коштів на розрахункових рахунках боржника надав відповідні довідки про рух коштів.

На виконання вимоги щодо надання додаткових доказів про наявність/відсутність у боржника майна на праві власності/користування надав витяги з державного реєстру обтяжень рухомого майна та інформаційну довідку з ЄДР речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Представник ТОВ «Стоік-Плюс» в призначене судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та дату розгляду заяви.

Розпорядник майна боржника визнає заявлені ТОВ «Стоік-Плюс» грошові вимоги на суму в сумі 1 185 266,36 грн, а саме.: 1181062,36 грн. вимоги четвертої черги та 4 204,00 грн. вимоги першої черги.

Представник ТОВ Транс-Ресурс в призначене судове засідання не з`явився, 26.01.2021 подав до суду повідомлення, в якому зазначив, що визнає заявлені кредиторські вимоги ТОВ «Стоік-Плюс» в розмірі:

- 4204,00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог - вимоги першої черги.

- 1 181 062,36 грн. (999 551,57 грн. основний борг (976 561,57 грн. за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013 та 22 900,00 грн. за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019), 37579,34 грн. інфляційні втрати; 118 432,66 грн. 3% річних (92 417,72 грн. за рішенням суду №910/18694/19 та 26014,94 грн. за період з 10.02.2020 по 30.12.2020); 25 498,79 грн. судовий збір за розгляд справи № 910/18694/19) вимоги четвертої черги.

За наслідками дослідження в судовому засіданні матеріалів справи і додатково долучених арбітражним керуючим до неї документів, суд приходить до наявність підстав для визнання грошових вимог ТОВ «Стоік-Плюс», з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною п. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

За змістом ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 08.12.2020 за №65559 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ресурс» .

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Стоік-Плюс направило на адресу суду заяву про визнання грошових вимог в сумі 1 185 266,36 грн., в т.ч.:

- 999 551,57 грн. основний борг (976 561,57 грн. за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013, 22900,00 грн. за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019);

- 37 579,34 грн. інфляційні втрати;

- 118 432,66 грн. 3% річних;

- 25 498,79 грн. судовий збір за розгляд справи № 910/18694/19;

- 4 204,00 грн. судовий збір за розгляд справи №903/890/20.

Грошові вимоги ТОВ Стоік-Плюс на суму 22990,00 грн. обґрунтовані невиконанням ТзОВ Транс-Ресурс зобов`язань за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019.

Як слідує з матеріалів заяви, 27.12.2019 між ТОВ «Стоік-Плюс» та ТОВ «Транс-ресурс» укладено договір №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг.

Відповідно до п.1.1. Договору ТОВ Стоік-Плюс» (Виконавець за Договором) зобов`язався за завданням ТОВ «Транс-Ресурс» (Замовник) за плату надати інформаційно- технічні послуги.

Згідно п. 3.1. Договору ТОВ «Транс-Ресурс» зобов`язалось сплачувати ТОВ «Стоік- Плюс» щомісячно 7 670,00 грн. в тому числі ПДВ 1278,33 грн.

Пунктом 3.2. Договору сторони визначили, що оплата послуг здійснюється після підписання Сторонами Акту наданих послуг.

На виконання умов Договору ТОВ «Стоік-Плюс» протягом січня-квітня 2020 року надав ТОВ «Транс-Ресурс» послуг на загальну суму 30680,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг.

ТОВ «Транс-Ресурс» свої зобов`язання за договором виконав частково, сплативши на рахунок ТОВ «Стоік-Плюс» 7 690,00 грн.

Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна за змістом норма передбачена ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином прострочена заборгованість ТОВ «Транс-Ресурс» перед ТОВ «Стоік-Плюс» за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019 становить 22 990,00 грн.

Заборгованість Боржника перед ТОВ «Стоік-Плюс» в сумі 22 990,00 грн. підтверджена підписаним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків за січень-жовтень 2020.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Отже, акт звірки взаємних розрахунків, підписаний уповноваженою особою боржника є доказом, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед кредитором грошового зобов`язання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду № 910/1389/18 від 05.03.2019, №916/1727/17 від 04.12.2019).

Грошові вимоги ТОВ Стоік-Плюс на суму 976 561,57 грн. обґрунтовані невиконанням ТзОВ Транс-Ресурс зобов`язань за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.201.

Як вбачається з матеріалів заяви, 27.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАГЕЛАН ТРАНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Ресурс" укладено договір №27/05-1 про надання транспортних послуг по Україні, згідно якого позивач зобов`язався доставити вантаж до пункту призначення, а відповідач сплатити за це перевезення встановлену плату.

На виконання умов даного договору позивач надав послуги по доставці вантажу на загальну суму 70 701 671,00 грн. відповідач здійснив часткову оплату наданих позивачем послуг в сумі 69 357 549,00 грн.

Рішенням господарського суду м.Києва від 10.02.2020 позовні вимоги ТОВ «Магелан Транс» до ТОВ «Транс-Ресурс» задоволені, стягнуто з ТОВ «Транс-Ресурс» на користь ТОВ «Магелан Транс» 1 344 122,00 грн. основного боргу, 3 % річних у розмірі 92 417,72 грн. та судовий збір у розмірі 25498,79 грн. Зазначене рішення набуло законної сили 05.03.2020.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як визначено ч.ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, 28.12.2020 між ТОВ «Стоік-Плюс» та ТОВ «Мічиган Фінанс» укладено договір №28/12/20-2 про відступлення прав вимоги.

Відповідно до п.п. 1,2 Договору, ТОВ «Стоік-плюс» набуло право вимоги до ТОВ «Транс-Ресурс» за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013, укладеного між ТОВ «Транс-Ресурс» та ТОВ «Магелан Транс».

В свою чергу, ТОВ «Мічиган Фінанс» набуло права вимоги до ТОВ «Транс-Ресурс» на підставі договору №28/12/20-1 від 28.12.2020, укладеного між ТОВ «Магелан Транс» та ТОВ «Мічіган Фінанс»".

Згідно п.2. Договору та додатку №1 до ТОВ «Стоік-плюс» перейшло право вимоги 1 094 478,08 грн., а також право вимоги сплати процентів річних, інфляції, пені, штрафу, збитків право вимоги яких виникли після 10.02.2020.

Стягнення заборгованості за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень, укладеного між ТОВ «Транс-Ресурс» та ТОВ «Магелан Транс» за період до 10.02.2020 було предметом господарської справи №910/18694/19, яка розглядалась господарським судом м.Києва.

В свою чергу ТОВ «Транс-Ресурс» частково виконало рішення суду від 10.02.2020, сплативши на рахунок ТОВ «Магелан Транс» 215 509,93 грн., що підтверджується випискою банку за період з 10.02.2020 по 01.12.2020.

Отже, заборгованість ТОВ «Транс-Ресурс» за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013, яка підтверджена рішенням господарського суду від 10.02.2020 по справі №910/18694/19 становить 1 094 478,08 грн. , в тому числі 976 561,57 грн. сума основного боргу, 92417,72 грн. 3% річних та 25498,79 грн судовий збір.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки п.2. Договору про відступлення прав вимоги №28/12/20-2 від 28.12.2020 та додатку №1 до ТОВ «Стоік-плюс» перейшло право вимоги сплати процентів річних, інфляції, пені, штрафу, збитків право вимоги яких виникли після 10.02.2020, то кредитор за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013 за період з 10.02.2020 по 30.12.2020 нарахував 37 579,34 грн. інфляційних втрат та 26 014,94 грн. - 3% річних.

Перевіркою правильності нарахування інфляційних втрат, судом встановлено за розрахунком суду інфляційні втрати є більшим ніж заявлено кредитором, що є його правом. Тому нарахування інфляційних втрат у розмірі 37579,34 грн. визнається судом обґрунтованим.

Так само, і розмір 3%, за перерахунком суду, у заявленому кредитором періоді є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, тому нарахування 3% у розмірі 26 014,94грн. визнається судом обґрунтованим.

Суд перевіривши методику та правильність розрахунків кредитора щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних та вважає, що останні підставні та підлягають до задоволення, оскільки, суд не може вийти за межі заявлених кредитором вимог, то розрахунок здійснюється в межах періодів та сум визначених кредитором.

При цьому, судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Транс-Ресурс» перед ТОВ «Стоік-плюс» за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013 р. становить 1 158 072,36 грн., в тому числі:1 094 478,08 грн.- заборгованість за період до 10.02.2020, яка підтверджена рішенням суду від 10.02.2020 по справі №910/18694/19 (з яких: 976 561,57 грн. сума основного боргу; 92 417,72 грн. - 3% річних, 25 498,79 грн. судовий збір); 63 594,28 грн. - інфляційні втрати та 3% річних за період з 10.02.2020 по 30.12.2020 (з яких: 37 579,34 грн. - інфляційні втрати, 26 014,94 грн. 3% річних).

Разом з тим, судом враховано приписи ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік-Плюс» про визнання грошових вимог на 1 185 266,36 грн., господарський суд вважає за можливе кредиторські вимоги останнього визнати із наступною черговістю їх задоволення:

- 4204,00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог - вимоги першої черги.

- 1 181 062,36 грн. (999 551,57 грн. основний борг (976 561,57 грн. за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013 та 22 900,00 грн. за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019), 37579,34 грн. інфляційні втрати; 118 432,66 грн. 3% річних (92 417,72 грн. за рішенням суду №910/18694/19 та 26014,94 грн. за період з 10.02.2020 по 30.12.2020); 25 498,79 грн. судовий збір за розгляд справи № 910/18694/19) вимоги четвертої черги.

Судом засвідчується, що загальний розмір боргових зобов`язань ТОВ «Транс-Ресурс» перед ТОВ «Стоік-Плюс» підтверджений долученими кредитором до матеріалів заяви договором №1Т-11/2 від 27.12.2019, актами виконаних робіт від 29.02.2020, від 31.03.2020, від 30.04.2020, актом звірки між ТОВ «Стоік-Плюс» та ТОВ «Транс-Ресурс» за період січень- жовтень 2020 року, договором №28/12/20-1 від 28.12.2020, договором №28/12/20-2 від 28.12.2020; договором № 27/05-1 від 27.05.2013, рішенням Господарського суду м.Києва від 10.02.2020 по справі №910/18694/19; наказом Господарського суду м.Києва від 05.03.2020 по справі №№910/18694/19, випискою банку про розрахунки за період з 10.02.2020 по 01.12.2020, актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2020.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті розпорядником майна, повністю визнаються ним та включені до реєстру вимог кредиторів у вказаному розмірі, що підтверджується відповідним листом-повідомленням розпорядника майна від 11.01.2021 №01-12/10.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік-Плюс» про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік-Плюс» (вул.Академіка Туполєва, буд.12 літера "Р", м.Київ, 03062, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ресурс» (вул.Лідавська, 2, м.Луцьк, 43006, ) у наступній черговості:

- 4204,00 грн. судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог - вимоги першої черги.

- 1 181 062,36 грн. (999 551,57 грн. основний борг (976 561,57 грн. за договором №27/05-1 про надання транспортних перевезень від 27.05.2013 та 22 900,00 грн. за договором №ІТ-ІІ/2 про надання інформаційно-технічних послуг від 27.12.2019), 37579,34 грн. інфляційні втрати; 118 432,66 грн. 3% річних (92 417,72 грн. за рішенням суду №910/18694/19 та 26014,94 грн. за період з 10.02.2020 по 30.12.2020); 25 498,79 грн. судовий збір за розгляд справи № 910/18694/19) вимоги четвертої черги.

3. Зобов`язати розпорядника майна Григор`єва Валерія Васильовича відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду підписана 26.01.2021.

Суддя І. О. Гарбар