ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021м. ДніпроСправа № 904/6115/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Спецтранс", м. Бровари, Київська область

до ОСОБА_1 , м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 27 000,00 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК Спецтранс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 27 000,00 грн., що складають суму заборгованості за заявкою-договором № 181586 від 21.08.2018.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив оплату за перевезення вантажу у строк, визначений договором-заявкою № 181586 від 21.02.2018, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

У межах визначеного законом строку виконавчого провадження сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 27.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23.12.2020.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

21.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення даного судового засідання без участі представника підприємства останнього.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом надіслання ухвали суду на електронну адресу останнього.

Ухвалою суду від 23.12.2020 розгляд справи відкладався до 20.01.2021.

З метою повідомлення відповідача відкладення розгляду справи, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020.

Станом на 20.01.2021 відправлення не вручено під час доставки 06.01.2021, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, а також враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отримані послуги за договором-заявкою на організацію транспортного-експедиційного обслуговування.

Як вбачається з матеріалів справи 21.08.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Спецтранс" (Експедитор-2) та ОСОБА_1 (Експедитор-1) укладено договір-заявка № 181586 на виконання транспортно-експедиційних послуг (а.с. 10-11) .

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань перевезення і транспортного експедирування, які регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України "Про транспорт", "Про транспортно-експедиційну діяльність".

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" встановлено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Стаття 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" встановлює, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Пунктом 1 Договору сторонами погоджено маршрут перевезення - Німеччина, Norheim - Україна, Київ.

Пунктом 2 Договору погоджено дату завантаження - 24.08.2018.

Транспортний засіб, що здійснює перевезення ДАФ, р.н. НОМЕР_1 , напівпричіп р.н. НОМЕР_2 (пункт 7 Договору).

Дата поставки вантажу - 30.08.2018-31.08.2018 (пункт 10 Договору).

Відповідно до пункту 11 Договору сума фрахту в розмірі 1 400,00 Євро по курсу НБУ на день завантаження.

Згідно з пунктом 12 Договору умови оплати - безготівковим шляхом по оригіналах документів до 10 банківських днів.

На виконання умов Договорів позивачем було здійснено перевезення вантажу на адреси розвантаження, вказану в спірному договорі на загальну суму 45 349,00 грн., що підтверджується актом надання послуг, який підписаний сторонами та скріплені печатками останніх, копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 12).

Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено часткову оплату наданих послуг на загальну суму 18 349,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо оплати за отриманні послуги транспортного перевезення, в строки встановлені в договорі, відповідач не надав, як не надав і доказів такої сплати на момент розгляду даної справи.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості у сумі 27 000,00 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Спецтранс" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. О. Онікієнка, буд. 61, ) 27 000,00 грн. (двадцять сім тисяч гривень 00 коп.) - основного боргу, 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) - судового збору,

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 25.01.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко