ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1936/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Станкова І.М.,

за участю представників сторін:

від скаржника не з`явився,

від позивача Сизоненко Л.Р. (адвокат),

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк Шиппінг»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) та Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)

про стягнення 58 033,54 дол. США, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2020 року ТОВ «Старк Шиппінг» (далі Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ДП «Адміністрація морських портів України» про стягнення з Одеської філії ДП «АМПУ» 46 752,36 дол. США, з Миколаївської філії ДП «АМПУ» 11 281,18 дол. США надмірно сплачених корабельного, адміністративного та санітарного збору.

Позов обґрунтований тим, що 03.12.2018 між сторонами було укладено договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України № 367-П-АМПУ-18, предметом якого, серед іншого, є порядок нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України.

26.05.2019 та 01.10.2019 прибули та стали на якір на зовнішньому рейді Одеського морського торговельного порту та внутрішньому рейді Миколаївського морського порту судна ATHINOULA (Судно 1) та GREENWICH PARK (Судно 2) відповідно з метою здійснення вантажних операції (навантаження).

ТОВ «Старк Шиппінг» здійснено оплату виставлених попередніх дисбурсментських рахунків на суму 53 085,81 дол. США (Судно 1) та 15 468,37 дол. США (Судно 2).

06.06.2019 та 09.10.2019 судна ATHINOULA та GREENWICH PARK без виконання вантажних операцій в портах залишили рейд та направились до інших морських портів. При цьому, перед виходом з портів ТОВ «Старк Шиппінг» листами було повідомлено відповідача про скасування суднозаходів під навантаження суден (зміну мети заходу судна).

Після спливу значного проміжку часу позивачем було отримано остаточні рахунки по кожному з суден на сплату портових зборів, які включали в себе в тому числі і корабельний, адміністративний та санітарний збори: Судно 1 46 752,36 доларів США; Судно 2 - 11 281,18 доларів США.

Однак, позивач вважає, що судна, відповідно до п. 2.2, 7.2., 8.2. Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів звільняються від справляння корабельного, адміністративного та санітарного зборів, оскільки не виконували вантажні операції у портах, не здавали жодних забруднень під час стоянки на якорі на рейді. Крім цього, Судна 1 та 2, також не підпадають і під жодну із груп (Б, В Г, Д, Е), перелік яких визначений додатком до Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів.

На думку позивача, при виставленні остаточних рахунків відповідач був зобов`язаний, керуючись п.п.2.2, 7.2., 8.2. Наказу №316, звільнити судна, що перебували під агентуванням ТОВ «Старк Шиппінг», від сплати означених зборів, що свідчить про те, що корабельний, адміністративний та санітарний збори нараховані відповідачем безпідставно та необґрунтовано, в порушення положень договору та норм Закону.

Оскільки листування між сторонами з приводу повернення сплачених сум за корабельний, адміністративний та санітарний збори не призвело до позитивного результату, ТОВ «Старк Шиппінг» звернулося до ДП «УкрНДІМФ» з листом про надання роз`яснень щодо застосування п.2.2., 7.2., 8.2. Порядку та щодо віднесення суден, які здійснюють захід в українські порти, при цьому не виконуюючи вантажних операцій, до групи А.

ДП «УкрНДІМФ» було роз`яснено, що для звільнення судна від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів повинен бути підтверджений факт відсутності вантажних операцій у порту, мета заходу судна може бути змінена після заходу в морський порт. Така зміна мети не повинна впливати на застосування підстав для звільнення від сплати портових зборів.

Жодних претензій ТОВ «Старк Шипінг» щодо сплати інших зборів, зокрема, якірного, лоцманського не має, оскільки такі послуги фактично були надані.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 позов задоволено.

Рішення мотивовано тим, що обидва судна стояли на якорі та розвантажувальні роботи не проводили, і зазначене жодним чином не спростовується відповідачем, та в подальшому такі судна перейшли до іншого морського порту, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про повернення надмірно сплачених коштів є правомірними.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Адміністрація звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що портові збори - це обов`язкові платежі, які справляються з суден, що заходять в морські порти України. Кошти отримані від портових зборів використовуються для забезпечення діяльності порту, його інфраструктури.

Апелянт зазначає, що кожне із суден заходило в акваторію відповідного морського порту для виконання вантажних операцій та тривалий час знаходились на рейді порту, отже існували обставини, за яких відповідно до «Порядку справляння» виникає обов`язок справляння корабельного, санітарного та адміністративного зборів.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції неправильно трактував положення пунктів 2.2., 7.2., 8.2. Порядку. Так, судом помилково встановлено, що звільнення від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів залежить саме від факту виконання в морському порту вантажних робіт. Крім цього, скаржник стверджує, що критерій «не здійснення вантажних операцій» не є визначальним при звільненні від сплати вищевказаних зборів на підставі пунктів 2.2., 7.2., 8.2. Порядку.

На думку скаржника, судом не наведено умов Договору, які були порушені Адміністрацією та відповідно до яких повинна наступати відповідальність за таке порушення перед Товариством.

16.01.2021 до суду від Товариства надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє вважає апеляційну скаргу безпідставною, а міркування та припущення скаржника, не підтверджуються жодними належними доказами. Це свідчить, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив обставини справи, здійснив їх належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та виніс законне та обґрунтоване рішення по справі, у зв`язку з чим, не існує підстав для його скасування.

До початку судового засіданні 27.01.2021 від апелянта до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням погодних умов.

З`ясувавши думку представника позивача щодо вказаного клопотання судова колегія відмовила в його задоволенні у зв`язку з тим, що апелянт про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення від 07.12.2020, відповідно до якого, ухвалу апеляційного суду про відкриття провадження у справі та призначення останньої до розгляду апелянт отримав 11.12.2020, у зв`язку з цим, судова колегія вважає, у скаржника було достатньо часу з 11.12.2020 до 27.01.2021 надати до суду, за необхідності письмові пояснення по справі. Крім цього, судова враховує, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Представник ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Проте, така неявка представника ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що всі сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи за відсутності представників апелянта та ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту).

В судовому засіданні 27.01.2021 представник позивача надав пояснення, в яких заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд, останню залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством (Морський агент) та Адміністрацією укладено договір №367-П-АМПУ-18 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України (т.1 а.с.19-29) шляхом підписання позивачем декларації про приєднання № 21 від 19.12.2018 до договору (т.1 а.с.35). Цей договір врегульовує взаємовідносини Адміністрації та Морського агента під час агентування суден у морських портах, зокрема, щодо порядку нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України, перелік яких розміщений на веб-сайті Адміністрації за адресою http://uspa.nov.ua/morski-anenti/perelik-poslun-shcho-nadayutsya-u-morskikh-portakh-ukrajini (п. 2.1. Договору).

Всі права та обов`язки Адміністрації, які передбачені цим договором, виконуються відповідною філією ДП «АМПУ», перелік яких визначений у додатку №3 до цього договору (п. 1.2. Договору).

При виконанні даного договору сторони керуються та зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства України, Правил, режимних та розпорядчих документів Адміністрації, в тому числі, Положення, які діють у відповідному морському порту (п. 1.3. Договору).

Адміністрація зобов`язана здійснювати організацію постановки суден до причалів морського порту відповідно добового плану згідно з наданою Морським агентом інформацією, в залежності від зайнятості причалів раніше підтвердженими суднами, наявності вантажів та доручень на навантаження суден Морського агента. Адміністрація забезпечує безпеку судноплавства в акваторії морського порту та надає дозвіл на вхід/вихід/перешвартування суден в/з акваторії морського порту та інше (п. п. 3.1.1., 3.1.2. Договору).

Адміністрація виконує заявки Морського агента, які пов`язані з обслуговуванням суден, за умови їх попереднього узгодження (п.3.1.4. Договору).

Відповідно до п. 3.1.5. Договору Адміністрація зобов`язана надавати Морському агенту рахунки (у тому числі попередні рахунки по портовим зборам) після отримання від Морського агента заявки на надання послуг, до якої додаються інформація про основні розміри судна та інші необхідні документи щодо наданих послуг. Попередні рахунки на оплату портових зборів виставляються та надаються Адміністрацією Морському агенту не пізніше наступного робочого дня після отримання заявки від Морського агента, а остаточні рахунки по суднозаходу та наданих послугах виставляються та надаються Морському агенту не пізніше п`яти робочих днів з моменту відходу судна із морського порту або дня надання послуг.

Згідно п. 3.3.2. Договору Морський агент зобов`язується своєчасно здійснювати усі розрахунки з Адміністрацією за надані судну і Морському агенту послуги в порядку, визначеному цим договором, зокрема здійснювати від імені судновласника розрахунки з Адміністрацією з портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг.

Пунктом 3.3.5. Договору передбачено, що не пізніше ніж за 24 години до заходу судна в морський порт Морський агент зобов`язаний надавати відповідному підрозділу Адміністрації заявку на оформлення попереднього рахунку по портовим зборам згідно з додатком №2 з додаванням копії обмірного свідоцтва або документа, що його замінює, а також інші документи, передбачені Правилами. Морський агент зобов`язується своєчасно надсилати відповідному підрозділу Адміністрації заявку на надання послуг, пов`язаних з обслуговуванням суден, в довільній формі (п.3.3.6. Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору ставки портових зборів визначаються відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316, яким затверджено Порядок справляння та розміри ставок портових зборів. Оплата портових зборів, що надійшли від судновласника, здійснюється Морським агентом до виходу судна з морського порту на рахунок Адміністрації у доларах США по суднам під іноземним прапором і у національній валюті по суднам під Державним Прапором України на підставі рахунків, своєчасно виставлених Адміністрацією.

Якщо фактичні витрати після виставлення остаточного рахунку по суднозаходу менші, ніж перераховані по передплатному рахунку, Адміністрація за проханням Морського агента повертає залишок переплат згідно з актом звіряння наданих послуг для подальшого повернення судновласнику (п.4.16. Договору).

За умовами п. 5.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Договір набуває чинності з моменту реєстрації Адміністрацією оригіналу Декларації про приєднання (додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною), але в будь-якому разі не раніше 01.01.2019, та діє до 30.06.2019, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

14.05.2019 Товариство листом за вих.№0002 звернулось до Головного диспетчеру адміністрації Одеського морського порту (т.1 ас.36) щодо включення судна ATHINOULA в змінно-добовий план роботи порту під завантаження 60 000.000 тон пшениці.

24.05.2019 Адміністрацією Одеського морського порту було виставлено Товариству попередній дисбурсментський рахунок №850526 (т.1 а.с.37) на суму 53 085,81 дол. США. Зі змісту рахунку вбачається, що платником визначено STARK SHIPPING, найменування портових зборів: корабельний, причальний, канальний, санітарний та адміністративний.

Виставлений відповідачем рахунок позивачем було сплачено в повному обсязі 24.05.2019, що підтверджується платіжним дорученням (т.1 а.с.38).

06.06.2019 Товариство листом (т.1 а.с.39) було повідомлено Адміністрацію Одеського морського порту, що суднозахід судна ATHINOULA відмінено за інструкцією судновласника, а також про те, що судно буде здійснювати перехід в порт Констанца.

Так, зі стандартного звіту про завантаження (т.1 а.с.43-46) також вбачається, що 26.05.2019 судно ATHINOULA прибуло на якірну стоянку Одеси, а 06.06.2019 вийшло до порту Констанца без вантажу.

28.06.2019 Адміністрацію Одеського морського порту було виставлено позивачу остаточний рахунок (т.1 а.с.47) на оплату на суму 46 752,36 доларів США. Відповідний рахунок виставлено STARK SHIPPING та включає в себе корабельний, санітарний та адміністративний збори.

Крім цього, 23.09.2019 Капітаном судна GREENWICH PARK та Агентом (Товариство) до Миколаївської філії ДП «АМПУ» було надіслано інформацію про судно, що має намір зайти у порт, у п.2.3 якої зазначена основна мета заходу - завантаження вантажу (loading cargo) (т.2 а.с.25), підхідні нотіси (а.с.27, 28, 30), якими повідомлено про те, що судно GREENWICH PARK направляється до порту під завантаження олії соняшника, інформацію для виставлення рахунку (т.2 а.с.31), в якій зазначено інформацію стосовно судна, зокрема, в колонці «найменування вантажу і його кількість» в баласті для завантаження.

30.09.2019 Адміністрацією Миколаївського морського порту було виставлено Товариству попередній рахунок № НОМЕР_1 (т.1 а.с.48) на суму 15 468,37 доларів США. Зі змісту рахунку вбачається, що платником визначено STARK SHIPPING, найменування портових зборів: корабельний, причальний, канальний, санітарний та адміністративний.

01.10.2019 виставлений відповідачем рахунок позивачем було сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (т.1 а.с.49).

08.10.2019 позивачем на адресу начальника служби головного диспетчера Миколаївської філії ДП «АМПУ» було скеровано нотіс про скасування вантажних операцій щодо судна GREENWICH PARK (т.1 а.с.50).

09.10.2019 Адміністрацією Миколаївського морського порту було виставлено позивачу остаточний рахунок № 27472754 на суму 18 626,41 дол. США (т.1 а.с.58), який включав в себе адміністративний, канальний, корабельний, санітарний та якірний збори.

Не погоджуючись з виставленими відповідачем остаточними рахунками в частині нарахування корабельного, адміністративного та санітарного зборів, позивач звернувся до відповідача з листами № 901 від 02.08.2019 та № 1070 від 11.10.2019 (т.2 а.с.50) з вимогою скасувати відповідні остаточні рахунки та повернути (або зарахувати в рахунок майбутніх платежів) сплачені позивачем суми за корабельний, адміністративний та санітарний збори, нараховані Судну 1 та Судну 2 в Одеському морському торговельному порту та Миколаївському морському торговельному порту відповідно.

Однак, листами від 21.08.2020 №1356/19-02-16/Вих/19 (т.1 а.с.60-61) та від 16.10.2019 №3714/18-02-03/Вих/18 (т.1 а.с.62-65) Адміністрацією Одеського морського порту та Адміністрацією Миколаївського морського порту відповідно було повідомлено про відсутність підстав для звільнення Товариства від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів, враховуючи заявлену мету заходу суден.

З метою надання роз`яснень щодо застосування п.2.2., 7.2., 8.2. Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів та щодо віднесення суден, які здійснюють захід в українські порти, при цьому не виконують вантажних операцій, до групи А, Товариство звернулося до ДП «УкрНДІМФ» з відповідним листом.

У відповідь на зазначений лист ДП «УкрНДІМФ» було складено науково-технічну роботу (т.1 а.с.66-75), в якій надано роз`яснення, що для звільнення судна від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів повинен бути підтверджений факт відсутності вантажних операцій; з технічних або логістичних причин після заходу судна в морський порт може бути змінена причина (мета) заходу судна в морський порт; якщо причина (мета) суднозаходу в порт змінилася по прибуттю судна в порт, дана обставина жодним чином не може впливати на можливість застосування підстав для звільнення від сплати відповідних портових зборів; якщо вантажні операції не проводились, судно не може бути віднесено до жодної з груп суден.

Враховуючи такі висновки ДП «УкрНДІМФ», позивач 10.04.2020 звернувся до ДП «АМПУ» з листом щодо скасування рахунків та повернення сплачених сум за адміністративний, канальний та санітарний збори.

Листом від 08.05.2020 №1599/10-04-04/Вих (т.1 а.с.82-86), відповідачем було відмовлено Товариству у перегляді та скасуванні нарахованих портових зборів з підстав того, що Порядком не встановлено умови перегляду або скасування сплати портових зборів у випадку зміни мети суднозаходу з вини судновласника після здійснення заходу та перебування судна в акваторії морського порту. Крім того, у листі відповідачем також зазначено, що скасування вантажних операцій без обґрунтованих причин не може бути підставою для зміни мети суднозаходу на таку, як вхід у морський порт «у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту».

Судовою колегією встановлено, що укладений між сторонами договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України №367-П-АМПУ-18 за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов`язане дотримуватися чинних законів і правил України, в тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов`язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища (ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства (КТМ) України).

Частинами 1, 2 ст. 22 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об`ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Порядок справляння та розміри ставок портових зборів затверджено наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 (далі Порядок №316).

Для належного нарахування портових зборів чи звільнення від їх нарахування та застосування положень Порядку №316 обов`язковим є визначення групи судна.

Додаток № 1 Порядку №316 містить перелік груп суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами та з яких справляються портові збори

У відповідності до названого додатку судна поділяються на наступні групи:

А (вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди),

Б (пасажирські судна; пороми; криголами, що не належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, які здійснюють господарську діяльність у межах морського порту, та не орендовані ними),

В (ліхтери, буксири, буксири-штовхачі, штовхачі, баржі (самохідні і несамохідні), річкові самохідні судна, включаючи судна типу ріка - море, що заходять у порти р. Дунай, а також річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки),

Г (Несамохідні судна (крім барж),

Д (судна, що заходять вимушено, для зміни екіпажу, для постачання, через карантинні потреби, а також судна, що прямують на/після ремонт/ремонту на/з судноремонтні/судноремонтних підприємства/підприємств (бази/баз) України службові та військові судна; навчальні, навчально-виробничі судна при виконанні ними рейсів за навчальними планами навчальних закладів, на борту яких перебуває не менш як 50 курсантів, навчально-тренажерні судна; наукові, дослідні, швидкісні судна на підводних крилах, що виконують регулярні пасажирські рейси за розкладом у каботажному плаванні (крім прогулянкових і круїзних рейсів),

Е (інші судна (судна судноремонтного заводу, аварійно-рятувальні, підводно-технічні, технічні, госпітальні, гідрографічні, судна портового флоту, криголами, які належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, що здійснюють діяльність у межах морського порту, а також орендовані ними, спортивні судна, приватні яхти, парусні судна, судна, які проходять ходові випробування, риболовні судна, що заходять без виконання вантажних операцій).

Враховуючи, що від самого початку метою заходу суден було здійснення вантажних операцій, то судна ATHINOULA та GREENWICH PARK відносяться до групи А.

Судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати корабельного, адміністративного, санітарного збору при здійснені процедур, пов`язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій, постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних (пасажирських) операцій у зв`язку з очікуванням проходу до іншого морського порту (п. 2.2.,7.2, п.8.2 Порядку №316).

Метою заходу суден до портів, як вже було зазначено судом, від самого початку було здійснення вантажних операцій, однак як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у зв`язку із переходом суден до інших портів, жодних вантажних операцій судном ATHINOULA та судном GREENWICH PARK у Одеському морському порту та Миколаївському морському порту здійснено не було.

Отже, оскільки в даному випадку обидва судна стояли на якорі та розвантажувальні роботи не проводили, і зазначене жодним чином не спростовується сторонами у справі, та в подальшому такі судна перейшли до іншого морського порту, вимоги позивача щодо повернення надмірно сплачених коштів є правомірними та суд першої інстанції обґрунтовано та підставно задовольнив ці вимоги. При цьому, усі супутні послуги та інші портові збори, від яких звільнення законом не передбачено, зокрема, якірний збір, канальний збір, лоцманські послуги тощо, позивачем було сплачено в повному обсязі, та спір в цій частині між сторонами відсутній.

При цьому, господарським судом вірно зазначено, що положеннями глави 63 ЦК України, якою врегульовано договірні відносини із надання послуг, не врегульовано особливостей повернення виконавцем, в даному випадку ДП «ДМПУ», грошових коштів, сплачених агентом, у разі ненадання послуг за договором, а також правового механізму повернення сплачених коштів замовником, у зв`язку з чим, господарський суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

В даному випадку подібними за змістом правовідносинами є правовідносини, якими врегульовано підстави для повернення суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Так, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Крім того, що обраний спосіб захисту у вигляді стягнення надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів у даному випадку відповідає також положенням ст.1212 ЦК України, яка розповсюджується на повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Отже, враховуючи наявність підстав для звільнення суден ATHINOULA та GREENWICH PARK від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів, також наявні і підстави для повернення позивачу надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного зборів у сумі 11 281 доларів США 18 центів та у сумі 46 752 доларів США 36 центів. При цьому, підставою для стягнення з відповідача коштів саме в іноземній валюті є п.4.1. договору, а також положення Порядку №316, якими передбачено ставки портових зборів для суден іноземного плавання та оплату Морським агентом портових зборів по суднам під іноземним прапором саме в доларах США.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не наведено умов Договору, які були порушені Адміністрацією та відповідно до яких повинна наступати відповідальність за таке порушення перед Товариством, судова колегія зазначає наступне.

Укладений між сторонами договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України №367-П-АМПУ-18 є двостороннім та укладений ДП «АМПУ» не з судновласниками, а саме з Товариством, яке приєдналось до договору шляхом підписання декларації про приєднання. Відповідним договором, визначено права та обов`язки саме сторін договору, зокрема позивача, а не судновласників, в інтересах яких лише діє в даному випадку Товариство.

Саме для позивача, як сторони договору, встановлено обов`язки, в тому числі щодо сплати портових зборів від імені судновласника та відповідальність за порушення строків оплати.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи платіжні доручення, надані позивачем у підтвердження оплати виставлених відповідачем рахунків на сплату портових зборів, вбачається, що платником відповідних коштів є саме Товариство, а не судновласники. При цьому, саме позивача було визначено відповідачем платником портових зборів у попередніх та остаточних рахунках.

Крім цього, положення п. 4.16. Договору, якими визначено, що у разі якщо фактичні витрати після виставлення остаточного рахунку по суднозаходу менші, ніж перераховані по передплатному рахунку, Адміністрація за проханням Морського агента повертає залишок переплат згідно з актом звіряння наданих послуг для подальшого повернення судновласнику. Тобто означені умови договору свідчать, що сума переплати, здійснена Агентом, повертається саме агенту для подальшого повернення судновласнику.

Отже, переплата, яка виникла, зокрема, внаслідок ненадання послуг по канальному та причальному зборам, була зарахована сторонами у рахунок майбутніх платежів саме Агента, а не конкретного судновласника, у зв`язку з цим, та враховуючи вищевказане в сукупності Товариство у виниклих між сторонами правовідносинах є самостійним учасником, має обов`язки та права, в тому числі і право на звернення до суду з відповідним позовом.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що суд не дослідив, у чому полягає діяльність ДП «АМПУ», що покривається портовими зборами та на що в результаті ці портові збори повинні спрямовуватись, оскільки предметом позову у даній справі є вирішення питання повернення (стягнення) надмірно сплаченої суми корабельного, адміністративного та санітарного збору, а не діяльність ДП «АМПУ» та не правова (юридична) природа портових зборів.

Судова колегія вважає помилковими доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції неправильно трактував положення пунктів 2.2., 7.2., 8.2. Порядку, оскільки у вказаних пунктах законодавець визначив підстави для звільнення від сплати корабельного, адміністративного та санітарного зборів, такими підставами є постановка судна на якір, відсутність вантажних операцій та перехід судна до іншого порту, що і було вірно враховано судом першої інстанції при ухвалені оскарженого рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом було допущено представника позивача адвоката Марченко Т.Ю. на підставі ордеру, в якому зазначено Договір про надання правової допомоги, термін якого сплинув, судова колегія зазначає наступне.

Дійсно, разом з позовною заявою Товариство надало до суду Договір про надання правової дороги від 21.06.2019, який відповідно до п. 2.1. діє один рік.

Однак, крім вказаного договору до позову додано оригінал Ордеру Серія ОД №448140 від 18.06.2020, яким Товариство уповноважило адвоката Марченко Т.Ю. представляти їх інтереси у Господарському суду Одеської області, що відповідає приписам ч. 4 ст. 60 ГПК України, відповідно до якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція ГПК України не вимагає.

Отже, наведені скаржниками в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на апелянта відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.01.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.