ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Справа№ 910/17141/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 19.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 02.12.2020

про відмову у відкритті провадження у справі

у справі №910/17141/20 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс"

до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за

проїзд, визнання протиправною та скасування постанови про

накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс" (надалі - позивач, ТОВ "Аванта Транс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №045145 від 10.09.2020 на суму 98,79 євро, складений Київським Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки;

- визнання протиправною та скасування постанови Київського міжрегіонального управлення Укртрансбезпеки №220443 від 06.10.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/17141/20 відмовлено ТОВ "Аванта Транс" у відкритті провадження та роз`яснено останньому, що позовні вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України мотивував своє рішення тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, позивач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/17141/20 та передати дану справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати покласти на Державну службу України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновку суду, оскільки неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий господарський суд відмовляючи у відкритті провадження порушив право позивача на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.

Водночас, скаржник з посиланням на правовий висновок, викладений у постанові від 30.01.2019 Великої Палати Верховного Суду по справі №803/3/18 зазначив, зокрема про те, що спір у даній справі не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Аванта Транс" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя (суддя - доповідач) - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17141/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Аванта Транс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.01.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Відповідач у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Зокрема, відповідач у своєму відзиві зазначив наступне:

- оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту;

- посадовими особами відповідача було прийнято оскаржувану постанову №220443 від 06.10.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу на виконання своїх владних повноважень, відповідно до Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №422 від 20.05.2013.

У судове засідання 19.01.2021 з`явився представник відповідача. Позивач представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 19.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено апеляційним господарським судом, у листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс" звернулося до місцевого господарського суду з позовом до Київського Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд, визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позов обґрунтовано незаконністю застосування адміністративно-господарського штрафу у відношенні до ТОВ "Аванта Транс", внаслідок чого постанова про застосування такого штрафу підлягає скасуванню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс" посилаючись на наступні обставини справи зазначило, зокрема про те, що зареєстроване як юридична особа 08.02.2018 та здійснює діяльність за основним видом діяльності 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт".

10.09.2020 Київським Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на автодорозі Р-03 під`їзд до М-03 км 4+100 проведено заходи щодо габаритно-вагового контролю транспортного засобу, марки MAN моделі TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки SCHWARZMULLER моделі SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - вантажний автомобіль), що належить позивачеві.

Вантаж перевозився на підставі товарно-транспортної накладної від 10.09.2020 №780253, відповідно до якої маса брутто становила 41940 тон, тара 14900 тон, маса нетто 27040 тон.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля, складено відповідну Довідку про результати габаритно-вагового контролю від 10.09.2020.

Водночас, за результатами проведення габаритно-вагового контролю Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено Акт №045145 від 10.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

На підставі вказаних Довідки та Акту Київським Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок №045145 від 10.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно із товарно-транспортною накладною №780253 від 10.09.2020, яким нараховано до сплати 98,79 євро.

Також, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, Київським Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було прийнято постанову №220443 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700, 00 грн.

Так, ТОВ "Аванта Транс" вважаючи безпідставними та незаконними вказані вище, складений відповідачем розрахунок та прийняту останнім постанову звернулося за захистом своїх прав до господарського суду першої інстанції.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а тому відмовив у відкритті провадження, зазначивши при цьому, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у цій справі, з огляду на наступне.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Водночас Кодекс адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ч. 1 ст. 1 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У відповідності до з п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З наведеного вбачається, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (надалі - Укртрансінспекція).

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 5 названого Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює:

- габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

- нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Тобто відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Відтак, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати.

При цьому за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №803/3/18.

Аналіз зазначених вище правових норм та суб`єктний склад сторін, який відповідає статті 4 Господарського процесуального кодексу України, свідчить про те, що спір про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд, визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Висновок про те, що вказана категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів також викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.06.2018 по справі №820/1203/17.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладені вище обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасним висновок місцевого господарського суду щодо наявності передбачених п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс" до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд, визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Приписами ст. 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс" підлягає задоволенню, відповідно ухвала Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/17141/20 скасуванню з направленням справи для розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванта Транс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/17141/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/17141/20 скасувати.

3. Справу №910/17141/20 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду.

4. Матеріали справи №910/17141/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 25.01.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.В. Владимиренко

А.І. Мартюк