ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2634/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглядаючи справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача: Садівничого кооперативу "Мікрон-2" (67630, Одеська область, Біляївський район, село Чоботарівка, вул.Сонячна) про визнання недійсним рішення, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача : Поляков І.В. - по довіреності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", в якій просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", оформлені протоколом № 2 від 18.05.2019 р., визнати дії Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" з відключення садового будинку, що знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить Позивачці, від електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" неправомірними та зобов`язати Садівничий кооператив "МІКРОН-2" за власний рахунок підключити садовий будинок, який знаходяться на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , до електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2".

Підставами позову ОСОБА_1 визначено неправомірні дії відповідача з відключення її садового будинку від електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2". Як вказує позивачка, будинок було відключено через те, що вона не здійснила виніс та заміну електролічильника у строк до 01.10.2019 року При цьому, граничний строк вчинення таких дій було встановлено рішенням загальних зборів від 18.05.2019 року, затвердженим протоколом № 2.

Позивачка вважає, що загальні збори членів кооперативу не були правомочні приймати рішення про встановлення строку відключення з огляду на відсутність кворуму.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2634/20 за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" належним чином завірені копії протоколу загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" № 2 від 18.05.2019 року у строк до 09.10.2020 року.

01.10.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву

12.10.2020 року від представника позивачки надійшла відповідь на відзив.

21.10.2020 року від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності до вимоги про визнати недійсним рішення загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", оформлених протоколом № 2 від 18.05.2019 року.

26.10.2020 року Ухвалою суду строк підготовчого засідання було продовжено до 14.12.2020 року.

14.12.2020 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

15.12.2020 року Ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 11 січня 2021 року.

11.01.2021 року від представника позивачки надійшло заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

У судовому засіданні 11.01.2021р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду .

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

19.10.2009 року відповідно до Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Шустовою Н.С., ОСОБА_1 набуто земельну ділянку, площею 0,066 га для ведення садівництва (кадастровий номер :06:001:0197), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

21.10.2009 року Позивачці було видано членську книжку садовода у зв`язку із вступом до складу членів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2".

06.10.2018 року відбулися загальні збори членів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", на яких було затверджено Статут кооперативу у новій редакції.

18.05.2019 року відбулися загальні збори членів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" на яких було прийнято рішення про встановлення граничного строку заміни індивідуальних лічильників електричної енергії членів кооперативу на лічильники встановленого зразка з виносом на фасад та заміною підходящих дротів на СІП-4 перерізом 16мм2 до 31.08.2019 року. У разі відсутності такої заміни провести відключення відповідного користувача електричної енергії від електроживлення СК "МІКРОН-2".

14.09.2019 року було проведено відбулися загальні збори членів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2".

13.10.2019 року садовий будинок Позивачки було відключено від електропостачання, про що було складено Акт про відключення Позивачки від електроенергії, а також з неї стягнуто штраф у розмірі 500 гривень, а також надано ксерокопію Протоколу № 2 від 18.05.2019 року після її звернення.

18.10.2019 року Позивачка звернулася на адресу кооперативу із заявами, що містили вимоги про надання копій необхідних документів.

У січні 2020 року Позивачка звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" про визнання дій Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" (67630, Одеська обл., Біляївський район, село Чоботарівка, ВУЛ.СОНЯЧНА, ) в особі голови правління Мороз Оксани Дмитрівни, з відключення електроенергії на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 неправомірними та зобов`язання Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" (67630, Одеська обл., Біляївський район, село Чоботарівка, ВУЛ.СОНЯЧНА ), в особі голови правління ОСОБА_2 , за власний рахунок відновити електропостачання на земельній ділянці № НОМЕР_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_1 (див. додаток 31), який відкрив провадження у справі № 496/213/20 та ухвалою від 18.05.2020 року витребував у Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" належним чином засвідчені копії Протоколу № 2 Загальних зборів членів кооперативу від 18.05.2019 року та Протокол № 1 Загальних зборів членів кооперативу від 14.09.2019 року, реєстр осіб, які брали участь у Загальних зборах членів кооперативу від 14.09.2019 року, Статут Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", затв. рішенням загальних зборів членів кооперативу 06.10.2018 року. Вказана ухвала виконана не була.

19.03.2020 року Позивачка звернулася до Відповідача із запитом про надання копій протоколів загальних зборів від 18.05.2019 року та 19.09.2019 року.

17.07.2020 року Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області провадження у справі № 496/213/20 закрито та роз`яснено Позивачці право на звернення з даним позовом до Господарського суду Одеської області.

Враховуючи, що відповідач Своїми діями порушив права та законні інтереси позивачки, остання звернулася до суду з вимогами про визнання недійсними рішення Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", оформлені Протоколом Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" № 2 від 18.05.2019 року, визнання дій Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" з відключення садового будинку, що знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 від електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" неправомірними та зобов`язати Садівничий кооператив "МІКРОН-2", за власний рахунок підключити садовий будинок, який знаходяться на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 до електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

Згідно з приписами ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом положень зазначених вище норм права сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю згідно ст. 3 ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності в силу ст. 93 ГК України визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників).

Відповідно до ст. 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення та діяльності кооперативів, зокрема, садово-городніх (садівничих) визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2,6,9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Відповідно кооператив, незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Великої Палати Верховного суду від 24.04.2019 року у справі № 509/577/18 та від 01.10.2019 року у справі № 910/7554/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про кооперацію" статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження, мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності, склад його засновників, умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього, права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу, порядок внесення змін до статуту кооперативу, порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати, форми участі членів кооперативу в його діяльності, порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах, порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу, порядок розподілу його доходу та покриття збитків, порядок обліку і звітності у кооперативі, порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань, порядок скликання загальних зборів, умови і порядок повернення паю.

Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Згідно ст. 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу.

Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік.

Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх про ведення.

Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є.

Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.

Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених за наявності не менше двох третин уповноважених.

Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Як встановлено судом, Садівничий кооператив "МІКРОН-2" зареєстровано 20.10.1994 року.

Також судом встановлено, що станом на виникнення спірних правовідносин діяльність кооперативу врегульовувалась Статутом СК "МІКРОН-2", затв. рішенням Загальних зборів членів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" - Протокол № 1 від 06.10.2018 року.

Відповідно до підпункту 8.3. пункту 8 Статуту вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Згідно з підпункту 8.3.2. пункту 8 Статуту рішення про скликання чергових зборів має бути доведене до відома членів Організації не пізніше, ніж за 14 днів до дати проведення Загальних зборів, а позачергових не пізніше, ніж за 10 днів до дати проведення Загальних зборів згідно підпункту 8.3.3. пункту 8 Статуту Кооперативу.

Підпунктом 8.3.1. пункту 8 Статуту встановлено, що збори вважаються повноважними, якщо на них присутня більшість членів Організації.

Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Згідно підпункту 8.3.8. пункту 8 рішення Загальних зборів вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість від числа присутніх учасників Загальних зборів.

З питань, передбачених підпунктом 8.3.5.2. (внесення та затвердження змін до установчих документів організації) та підпунктом 8.3.5.4. (прийняття рішення про припинення діяльності Організації) рішення загальних зборів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш, як три четвертих присутніх учасників Загальних зборів. Також трьома четвертими голосів присутніх членів Організації приймаються рішення щодо відчуження майна організації на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна організації.

Відповідно до підпункту 8.3.10. пункту 8 Статуту рішення, прийняті Загальними зборами з дотриманням вимог цього Статуту, внутрішніх документів та законодавства України, обов`язкові для всіх інших органів управління Організації та членів Організації. Рішення, прийняті Загальними зборами набувають чинності з моменту їх прийняття, якщо інше не визначено Загальними зборами.

Таким чином рішення Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" вважаються прийнятими, набувають чинності та є обов`язковими, якщо за них проголосувала більшість від числа присутніх учасників Загальних зборів, які у свою чергу вважаються повноважними, якщо на них присутня більшість членів Організації.

Як встановлено судом зі змісту наданого позивачкою та відповідачем Протоколу від 18.05.2019 року на зборах кооперативу були присутні 103 члени з 282, що підтверджується також і довідкою Кооперативу від 26.10.2019 року за № 2, що була надана позивачці самим відповідачем.

Вказані обставини щодо кількості присутніх членів кооперативу не оспорювалися відповідачем у поданому відзиві та жодними доказами, наявними у справі не спростовуються.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи позивачки в цій частині є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами, оскільки загальні збори членів кооперативу станом на 18.05.2019 року не були правомочними приймати будь-які рішення з огляду на те, що під час їх проведення була присутня менша кількість членів кооперативу, ніж передбачена вимогами Закону України "Про кооперацію" та Статутом Кооперативу.

Також відповідно до ст. 4 Закону України "Про кооперацію" кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності.

Згідно статті 15 Закону України "Про кооперацію" про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Підпунктом 8.3.2. пункту 8 Статуту Кооперативу встановлено, що чергові загальні збори скликаються Правлінням не рідше одного разу на рік. Відповідне рішення із зазначенням дати, часу, місця проведення та питань, які виносяться на обговорення повинне бути доведене до відома членів Організації не пізніше, ніж за 14 днів до дати проведення засідання Загальних зборів. Загальні збори розглядають питання, винесені на їх розгляд Правлінням, Головою Правління, а також членами Організації.

Згідно підпункту 8.3.3. пункту 8 Статуту Кооперативу визначено, що позачергові Загальні збори скликаються при наявності обставин, що зачіпають суттєві інтереси Організації, Правлінням, а також в інших випадках, передбачених даним Статутом та законодавством України, протягом 14 днів з дня виникнення відповідних обставин.

У такому разі рішення Правління Організації із зазначенням дати, часу, місця проведення та питань, які виносяться на обговорення повинне бути доведене до відома членів Організації не пізніше, ніж за 10 днів до дати проведення засідання Загальних зборів.

Таким чином, як чинним законодавством, так і Статутом кооперативу визначене обов`язкове повідомлення членів кооперативу про дату, час, місце проведення Загальних зборів, а також питання, які виносяться на обговорення.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів повідомлення членів кооперативу та позивачки зокрема про дату, час, місце проведення Загальних зборів, а також питання, які виносились на обговорення загальних зборів членів кооперативу від 18.05.2019 року.

Відповідачем у поданому відзиві не спростовано доводів позивачки у цій частині.

Суд зазначає про те, що згідно з усталеною практикою Верховного суду не всі порушення законодавства, допущені під час складання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень, однак, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів в силу прямої вказівки закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення зборів чи прийняття рішень, а також якщо скликання і проведення зборів відбулося без дотримання вимог закону та статуту товариства, що призвело до порушення прав та законних інтересів його учасників.

Таким чином, судом встановлено порушення порядку скликання та проведення загальних зборів членів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" від 18.05.2019 року а відтак і прав позивачки, з огляду на що рішення Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", оформлені Протоколом Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" № 2 від 18.05.2019 року підлягають визнанню недійсними.

При цьому суд зауважує, що оскільки внаслідок допущених порушень позивачка взагалі не мала можливості взяти участь у загальних зборах 18.05.2019 року загалом, то доводи відповідача щодо відсутності порушень прав позивачки і іншій, відмінній від п. 3 Протоколу Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" № 2 від 18.05.2019 року частині є безпідставними.

Отже у даному випадку суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивачки про визнання недійсними рішень Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2", оформлених Протоколом Загальних зборів Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" № 2 від 18.05.2019 року.

Щодо відключення садового будинку, що знаходиться на земельній ділянці № 339, яка належить позивачці від електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" суд зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про кооперацію" статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження, мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності, склад його засновників, умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього, права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу, порядок внесення змін до статуту кооперативу, порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати, форми участі членів кооперативу в його діяльності, порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах, порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу, порядок розподілу його доходу та покриття збитків, порядок обліку і звітності у кооперативі, порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань, порядок скликання загальних зборів, умови і порядок повернення паю.

Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Відповідно до підпункту 4.1. пункту 4 Статуту Організація має право приймати рішення про тимчасове чи повне припинення надання члену Організації комунальних послуг (водопостачання та водовідведення зокрема електропостачання, постачання газу) у разі заборгованості з їх сплати: таке рішення виконується в порядку, передбаченому правилами з надання відповідних послуг; припинення газопостачання здійснюється відповідними організаціями з надання послуг газопостачання. Повторне підключення членів Організації до мережі з надання комунальних послуг здійснюється за їх рахунок після погашення заборгованості.

Згідно пункту 5.7. Статуту у разі наявності підстав для виключення членів Організації, передбачених підпунктами 5.6.1.-5.6.3. Правління попереджає порушника в письмовій формі про необхідність усунення порушення в місячний термін. В разі ігнорування попередження, Правління має повноваження відключити ділянку від електромережі до усунення порушень, на що дається додатково місячний термін. Якщо порушення і в цей термін не буде усунуто, то питання виноситься на загальні збори для прийняття остаточного рішення аж до виключення порушника із членів Організації.

Пунктом 5.6. Статуту встановлені підстави для виключення з членів Організації: неодноразові порушення вимог Статуту (підпункт 5.6.1.); невиконання рішень Правління або загальних зборів (зборів уповноважених) (підпункт 5.6.2.); несплата членських внесків протягом принаймні 6 (шести) місяців (підпункт 5.6.3.); неучасть у діяльності Організації особисто або через представника протягом принаймні 12 (дванадцяти) місяців (підпункт 5.6.4.).

Таким чином судом встановлено, що відключення ділянки члена Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" від електромережі (тимчасове або повне припинення надання члену Організації послуг з електропостачання) можливе лише у виключних випадках за рішенням Загальних зборів, а саме у випадку заборгованості зі сплати за надання послуг з електропостачання або ж у випадку ігнорування протягом одного місяця з дня отримання попередження Правління у письмовій формі щодо неодноразових порушень вимог Статуту, невиконання рішень Правління або Загальних зборів чи несплати членських внесків протягом принаймні 6 (шести) місяців.

Таке відключення відбувається у порядку, передбаченому правилами з надання послуг з електропостачання.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом систем розподілу, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 310 та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Згідно з підпунктом 1.1.2. глави 1.1. розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 312 побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Взаємовідносини та розрахунки в умовах колективного побутового споживача визначені главою 10.2. розділу Х Правил.

Відповідно до підпункту 10.2.5. глави 10.2. розділу Х Правил закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача.

Згідно підпункту 10.2.11. глави 10.2. розділу Х Правил електроустановки споживачів колективного побутового споживача та споживачів на території колективного побутового споживача, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або колективним побутовим споживачем, підлягають відключенню від електричних мереж колективного побутового споживача.

На вимогу постачальника електричної енергії колективний побутовий споживач зобов`язаний відключити електроустановки споживача на території колективного побутового споживача у порядку, встановленому цими Правилами. Колективний побутовий споживач у випадку відключення споживача на території колективного побутового споживача за заявою постачальника електричної енергії виконує дії, передбачені цими Правилами для оператора системи.

Відповідно до підпункту 7.5. пункту 7 Правил припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача у не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Для споживача, який у встановленому законодавством порядку визнаний банкрутом, припинення повністю або частково постачання електричної енергії у зв`язку з відповідною заборгованістю здійснюється без попередження у разі наявності від`ємного сальдо на особовому рахунку згідно з показаннями засобу комерційного обліку, крім випадків, коли такий споживач, щодо якого в установленому порядку вживаються заходи для запобігання банкрутству, здійснює своєчасний розрахунок поточної плати за спожиту електричну енергію, а погашення його заборгованості включено до заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання.

Отже судом встановлено, що припиненню постачання електричної енергії (відключення) має передувати письмове повідомлення споживачу у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом), якщо інше не встановлено договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Відповідачем надано суду копію Договору про постачання електричної енергії від 27.01.2008 року № 1133, укладеного між ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", його структурною одиницею Біляївським РЕМ (Постачальник електричної енергії) та Садівничим кооперативом "МІКРОН-2" (Споживач).

Відповідно до підпункту 8.1.2. пункту 8 цього Договору Споживач передає електричну енергію субспоживачам, перелік яких визначений у додатку "Дані про відпуск електроенергії субспоживачам", у межах договірної величини потужності та в обсягах, визначених з урахуванням умов розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору з субспоживачами (додаток "Обсяги постачання елетричної енергії споживачу") (як субспоживачу).

Згідно підпункту 8.1.5. пункту 8 цього Договору Споживач має право приєднувати в установленому порядку нових субспоживачів до власних електричних мереж.

Підпунктом 8.1.6. пункту 8 цього Договору визначено, що у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу Постачальника Споживач відключає електроустановки цього субспоживача у терміни, які доводяться Споживачу Постачальником електричної енергії Постачальником електричної енергії відповідним розпорядженням, або, після складання відповідного акта надає можливість Постачальнику електричної енергії відключити електроустановки цього субспоживача.

Отже судом встановлено, що відключення електроустановки субспоживача Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" (припинення електропостачання) відповідно до Договору можливе лише у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію або самим кооперативом, як споживачем за відповідним розпорядженням Постачальника електричної енергії або ж Постачальником електричної енергії після складання відповідного акта кооперативом.

Крім того, позивачкою надано суду Експлуатаційну угоду, укладену між правлінням Споживчого кооперативу "МІКРОН-2" та ОСОБА_1 від 03.04.2010 року.

Пунктом Розділу "Правління зобов`язується" даної угоди визначено, що у разі несплати за спожиту електроенергію протягом 10 днів після розрахункового періоду, на 20-й день Правління зобов`язується направляти споживачу попередження про відключення від електричної енергії, а також при несплаті членських внесків більше трьох місяців будинок садовода-боржника Правління зобов`язується відключити від електромереж Кооперативу. Повторне підключення здійснюється за рахунок садовода з оплатою в касу кооперативу 30 грн.

Згідно пункту 1 Розділу "Садовод зобов`язується" такої угоди садовод зобов`язується забезпечити доступ електрика кооперативу для контролю показань електролічильника, цілісності пломби та самого пристрою обліку. Якщо впродовж двох місяців електрик не має доступу до пристрою обліку електричної енергії, садоводу направляється письмове сповіщення про необхідність забезпечення доступу, чи передачі показань прибору обліку та сплати витраченої електроенергії.

При невиконанні сповіщення, через 30 днів після його направлення, електропостачання споживача припиняється.

Таким чином судом встановлено, що положення експлуатаційної угоди передбачають можливість Садівничому кооперативу "МІКРОН-2" припинити електропостачання (відключити від електромереж) лише у разі несплати позивачкою за спожиту електричну енергію, несплаті членських внесків більше трьох місяців або ж незабезпечення доступу електрика кооперативу для контролю показань електролічильника, цілісності пломби та самого пристрою обліку.

Таке відключення можливе лише у разі попереднього направлення попередження або письмового сповіщення у строки, встановлені такою угодою.

Разом із цим, у суду відсутні докази наявності у позивачки заборгованості зі сплати за послуги з електропостачання або несплати членських внесків протягом 6 (шести) місяців. Більше того, відсутність таких порушень не оспорювалась Відповідачем у поданому відзиві.

Відомості про наявність заборгованості відсутні також у повідомленні про відключення від інженерних мереж, який було надано позивачкою.

Натомість у матеріалах справи наявна довідка Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" від 26.10.2019 року № 1 відповідно до якої станом на день відключення ділянки позивачки від електропостачання (13 жовтня 2019 року) позивачка не мала заборгованості за спожиту електроенергію, по членськім внескам та за водокористування.

Також Відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів неодноразових порушення позивачкою вимог Статуту чи невиконання рішень Правління або загальних зборів (зборів уповноважених) кооперативу.

Не надано суду Відповідачем також і попереджень Правління Кооперативу про необхідність усунення виявлених порушень в місячний термін, які би були надіслані відповідно до пункту 5.7. Статуту та отримані позивачкою, як і рішення Загальних зборів Кооперативу про тимчасове або повне припинення електропостачання позивачки, прийняте у відповідності до пунктів 4.1. та 5.7. Статуту кооперативу.

У матеріалах справи також відсутні докази недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на її території чи доступу електрика для контролю показань електролічильника, як і письмові попередження або ж письмові повідомлення про необхідність усунення таких порушень чи про відключення від електроенергії (припинення електропостачання), передбачені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за № 312 та укладеною між позивачкою та відповідачем експлуатаційною угодою.

Надане позивачкою повідомлення про відключення від інженерних мереж не містить дати його складення та отримання позивачкою, а відповідачем не надано доказів про дату та час його вручення.

Суд також відхиляє, як необґрунтовані доводи відповідача про обізнаність позивачки щодо оскаржуваних рішень від 18.05.2019 року з моменту їх прийняття, оскільки Відповідачем не надано суду жодних допустимих та достовірних доказів на їх підтвердження.

Також судом встановлено, що Протокол загальних зборів членів садівничого кооперативу "МІКРОН-2" № 1 від 14.09.2019 року, не містить жодних рішень про відключення позивачки від електропостачання.

Крім того, Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження власних доводів про те, що позивачкою порушено вимоги законодавства, статуту чи експлуатаційної угоди в частині використання приладу обліку електричної енергії, відтак суд відхиляє вказані доводи, як такі, що не підтверджені жодними допустимими та достовірними доказами.

Таким чином судом встановлено відсутність підстав для відключення садового будинку, що знаходиться на земельній ділянці АДРЕСА_3 , яка належить позивачці від електромережі відповідача, а також недотримання порядку такого відключення.

З огляду на викладене дії Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" з відключення садового будинку, що знаходиться на земельній ділянці № 339, яка належить позивачці від електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2" порушують права позивачки та підлягають визнанню протиправними.

При цьому, суд бере до уваги наступні правові висновки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (пункт 77) засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ефективним способом захисту та таким, що поновить порушене право позивачки є зобов`язання відповідача за власний рахунок підключити садовий будинок, який знаходяться на земельній ділянці № 339, яка належить Позивачці до електромережі Садівничого кооперативу "МІКРОН-2".

Щодо заяви відповідача про застосування (сплив) позовної давності до позовної вимоги про визнання недійсними рішень, оформлених Протоколом загальних зборів № 2 від 18.05.2019 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 2 статті 258 ЦК України передбачено, Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); 2) про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; 3) про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу); 4) у зв`язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу); 5) про розірвання договору дарування (стаття 728 цього Кодексу); 6) у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу); 7) про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293 цього Кодексу); 8) про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у поданій заяві посилається на те, що позивачка була обізнана про наявність оскаржуваного рішення, його зміст та факт його прийняття щонайменше з 21.05.2019 року, що підтверджується довідкою відповідача від 18.10.2020 року.

Натомість у позовній заяві позивачка вказує на те, що дізналася про порушення своїх прав внаслідок прийняття оскаржуваного рішення внаслідок вчинення дій з відключення садового будинку від електромережі 13 жовтня 2019 року і в цей же день отримала від співробітника кооперативу ОСОБА_2 ксерокопію Протоколу № 2 від 18.05.2019 року.

Разом із цим, як було встановлено судом матеріали справи не містять жодних допустимих та достовірних доказів на підтвердження повідомлення позивачки про проведення загальних зборів кооперативу 18.05.2019 року або ж ознайомлення позивачки зі змістом оскаржуваного рішення до 13 жовтня 2019 року.

При цьому суд відхиляє подану відповідачем довідку від 18.10.2020 року як таку, що не відповідає вимогам належності, допустимості та достовірності, що встановлені ст. 78 ГПК України, з огляду на те, що вказана довідка складена після спливу значного проміжку часу, підписана зацікавленими особами, зокрема членами правління кооперативу, рішення щодо обрання яких містяться в оскаржуваному позивачкою протоколі загальних зборів членів Споживчого кооперативу "МІКРОН-2" та не може підтверджувати викладених у ній обставин.

Більше того, жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, викладених у наданій відповідачем довідці матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи викладені вище приписи законодавства та статуту відповідача, встановлення порушення відповідачем прав та інтересів позивачки позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст. ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними рішення Загальних зборів Садівничого кооперативу «МІКРОН-2», оформлені Протоколом Загальних зборів Садівничого кооперативу «МІКРОН-2» № 2 від 18 травня 2019 року.

3. Визнати дії Садівничого кооперативу «МІКРОН-2» з відключення садового будинку, що знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 від електромережі Садівничого кооперативу «МІКРОН-2» неправомірними та зобов`язати Садівничий кооператив «МІКРОН-2», за власний рахунок підключити садовий будинок, який знаходяться на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 до електромережі Садівничого кооперативу «МІКРОН-2».

4. Стягнути з Садівничого кооперативу "Мікрон-2" (67630, Одеська область, Біляївський район, село Чоботарівка, вул.Сонячна, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 6306 грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст складено 21 січня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов