ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3252/20

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Оплачко В.О.;

відповідача : не з`явився;

розглянувши справу №916/3252/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про стягнення 155 965,09 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про стягнення 155 965,09грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2020 року, за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3252/20 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням справи для розгляду справи по суті призначити на 15.12.2020 року.

26.11.2020 року за вх.№31654/20 від Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №916/3252/20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2020 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС за вх.№31654/20 від 26.11.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду було задоволено.

08.12.2020р. представник відповідача звернувся до Господарського суду Одеської області із відзивом на позовну заяву за вх.№32752/20, відповідно до якого заперечує проти позову.

21.12.2020р. представник позивача звернувся до Господарського суду Одеської області із відповідю на відзив на позовну заяву за вх.№34002/20.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Гута С.Ф. на лікарняному (домашня ізоляція COVID-19-11 з 14.12.2020р. по 24.12.2020р. включно судове засідання 15.12.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2020р. було призначено розгляд справи на 12.01.2021р. о 11:15 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. було відкладено судове засідання до 18.01.2021р. о 09:30 год.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

18.01.2021р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

01.04.2019р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса (Замовник) та Товариством обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС" (Виконавець), укладено договір №24, згідно з яким Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуги з прочищення зовнішніх мереж каналізації військового містечка №11 за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2 , згідно ДК 021:20-2 послуги з чищення каналізаційних колекторів.

Згідно з п. 2.1. договору загальна сума вартості послуги згідно даного договору визначається згідно дефектного акту та кошторисної документації на послуги, які є невід`ємною частиною договору і становить: 146 781 грн. 30 коп. в т. ч ПДВ 24 463,55 грн.

Відповідно до п. 2.2. договору замовник зобов`язується прийняти і оплатити цю послугу в повному обсязі згідно з актом надання послуг.

Умовами п. п. 3.2.2, 3.2.3. п. 3.2. договору замовник зобов`язаний прийняти надані послуги згідно з актом надання послуг. Своєчасно та в повному обсязі оплатити виконані послуги, шляхом перерахування обумовленої суми на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно з п. 4.1. договору надання послуги "Виконавцем" вважається здійсненим з моменту підписання Акту надання послуг.

Відповідно до п. 4.2. договору у разі виникнення розбіжностей Замовник протягом 3-х днів з дня отримання акту надання послуг зобов`язаний направити Виконавцю мотивовану відмову від приймання робіт.

Пунктом 5.1. договору встановлено, за невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачені Законами України та цим договором.

Умовами п. 6.1. договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань, якщо таке невиконання викликане обставинами, що не залежать від волі сторін і знаходяться поза їхньою компетенцією, а саме: стихійними лихами, техногенними аваріям, воєнними діями, страйками, рішенням державних органів влади (управління) вищестоящих організацій, що тягнуть неможливість реалізації договору.

Відповідно до п. 8.1. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2019р., але в частині фінансових зобов`язань до повного виконання.

Додатками договору №24 від 01.04.2019р. є дефектний акт та кошторисна документація.

Також судом встановлено, що на виконання умов договору №24 від 01.04.2019р. позивач надав відповідачу послуги з прочищення зовнішніх мереж каналізації на суму 146 781,30 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання виконаних послуг за червень 2019р. за формою КБ-2в, який підписаний сторонами 28.06.2020р., та довідкою про вартість виконаних послуг та витрат за формою №КБ-3, яка підписана сторонами 28.06.2020р.

У зв`язку із тим, що відповідач не оплатив позивачу вартість наданих послуг, останній звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного між сторонами договору №24 від 01.04.2019р. по наданню послуг з прочищення зовнішніх мереж каналізації та поданих позивачем доказів (акту приймання виконаних робіт з додатками) позивач надав передбачені договором послуги загальною вартістю 146 781,30 грн., що підтверджується актом приймання виконаних послуг за формою КБ-2в та довідкою про вартість виконаних послуг та витрат за формою №КБ-3, які підписані сторонами 28.06.2020р., а також жодним чином не заперечується відповідачем.

У п.3.2.3. укладеного між сторонами договору встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити виконані послуги, шляхом перерахування обумовленої суми на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Між тим, надані позивачем послуги із прочищення зовнішніх мереж каналізації вартістю 146 781,30 грн. не оплачені відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в у сумі 146 781,30 грн. є обґрунтованими і правомірними та задовольняються господарським судом.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань на 2020 рік для фінансування оплати робіт за Договором №24 від 01.04.2019 господарський суд до уваги не приймає, з огляду на правову позицію викладену у Постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі №916/1345/18 згідно з якою Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, та яка підлягає обов`язковому врахуванню в силу ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (Постанова Вищого господарського суду України від 21 червня 2016 року по справі N° 916/4281/15).

Перевіривши розрахунок суми 3% річних та інфляційних збитків наданий позивачем, господарський суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 6 000 грн., господарський суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом абзаців другого, третього частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено Господарським судом, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано до суду:

1)Договір про надання правової допомоги (Адвокатських послуг) №1106/24-ЕС від 21.10.2020р., який укладений між адвокатом Оплачко В.О. (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС"(Замовник) та згідно з яким, Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу (адвокатські послуги) щодо стягнення заборгованості за виконані роботи (надані послуги) з Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса за договором №24 від 01.04.2019р. та представництва інтересів Замовника в якості позивача в Господарському суді Одеської області, а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 1.2. договору на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг відповідно до умов цього договору складається Акт здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами протягом 3 (трьох) діб.

Згідно п. 3.1 договору Замовник зобов`язується своєчасно надавати Виконавцеві всі необхідні пояснення, інформацію та документи, необхідні для виконання даного договору.

Умовами розділу 4 договору встановлено, що за надані послуги замовник сплачує Виконавцеві плату в розмірі 6 000 грн. без ПДВ. Замовник сплачує Виконавцеві плату у вигляді авансу. Розрахунок наданих послуг складається з:

- опрацювання матеріалів, підготовка та подача позовної заяви до суду 4 000 грн.;

- супровід справи в суді, незалежно від кількості судових засідань; підготовка та подача необхідних процесуальних документів 2000 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору замовник здійснює прийняття наданих послуг, шляхом підписання Акту здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 8.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності 21 жовтня 2020р.

2.)Платіжне доручення №409 від 05.11.2020р, згідно з яким позивачем здійснено оплату 6000 грн. згідно рахунку №42 від 21.10.2020р. без ПДВ.

3.) Ордер серії КС №816978 виданий адвокатом Оплачко В.О. 10.11.2020р., а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2213/10 від 27.03.2003р.

Отже, як встановлено господарським судом на підставі укладеного між позивачем і адвокатом договору про надання правової допомоги належним і допустимим доказом, який свідчить про надання позивачу послуг із правової допомоги є підписаний позивачем і адвокатом акт здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача належними та допустимими доказами не спростовано.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про стягнення 155 965,09 грн. задовольнити повністю.

2.Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 24-А, ) борг у розмірі 146 781 /сто сорок шість тисяч сімсот вісімдесят одну/ грн. 30 коп., 3% річних у розмірі 5 793 /п`ять тисяч сімсот дев`яносто три/ грн. 15 коп., інфляційні збитки у розмірі 3 390 /три тисячі триста дев`яносто/ грн. 64 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 339 /дві тисячі триста тридцять дев`ять/ грн. 49 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 /шість тисяч/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 25 січня 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут