ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м.Херсон Справа № 923/1231/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м.Херсон, Бериславське шосе, 1, )

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик ДТД" (73000, м.Херсон, пр.Ушакова, буд. 66, кв. 1, )

про стягнення 7730,95 грн. боргу за спожиту теплову енергію

без участі представників сторін

Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до ТОВ «Логістик ДТД» (надалі - відповідач) про стягнення 7730,95 грн. за спожиту теплову енергію.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020, справу розподілено судді Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.12.2020 постановлено відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення та виклику учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позов та заперечень 31.12.2020р. Позивачу установлено строк для подачі відповіді на відзив до 15.01.2021р.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання ухвали про відкриття провадження у справі -04.12.2020 (а.с.70).

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання ухвали про відкриття провадження у справі - 07.12.2020 (а.с.71).

Станом на 25.01.2021 відповідач не подав відзиву на позов, заяв та клопотань процесуального характеру не подав.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог норм ГПК України. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою судом стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом. Оскільки ухвала про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду судом направлена кожному із сторін за належною адресою, то суд вважає, що сторони у справі повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

05.01.2018 між Приватним акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» (правонаступником якого є АТ «Херсонська ТЕЦ» надалі за текстом - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик ДТД» (надалі - Відповідач) укладено договір № 2 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Позивач зобов`язується надавати боржнику послуги з централізованого опалення, а боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.25-27).

Відповідно до п. 2 договору, об`єктом надання послуг є приміщення Відповідача площею 45,12 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Херсон, пр.Ушакова, 66, кв.2.

Відповідно до п.п. 8, 9, 15 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць; у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим; розрахунки за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання виконуються за тарифами, діючими на період надання послуги; за наявності засобів обліку теплової енергії справляння плати за розрахунковим засобом не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку; споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, оскільки положеннями договору визначено порядок та строки виконання Відповідачем своїх обов`язків, то з моменту його укладення останнім прийнято зобов`язання за договором, які мають виконуватись належним чином та у відповідності до його умов та вимог чинного законодавства України.

Відповідно до статті 1 Закону «Про теплопостачання», тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат визначено статтею 15 цього ж Закону одним із основних завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України, Законом України «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що в Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим державним органом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення Відповідачем грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від Відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини Відповідача, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов`язання Відповідача до моменту його припинення згідно норм чинного законодавства України.

Станом на день звернення з позовом у Відповідача обліковується заборгованість у розмірі 7510,76 грн., що підтверджується Довідкою щодо руху заборгованості станом на 17.08.2020. Згідно якої обліковано рух заборгованості ТОВ «Логістик ДТД» за період з 01.11.2018р. по 17.08.2020р. За даними довідки позивачем нараховано відповідачу за вказаний період 7510 грн. 76 коп. Відповідачем сплачено 4325,03 грн. - 28.03.2019, 1687,81 грн. - 13.03.2020.

Позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення суми заборгованості.

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за надані послуги із теплопостачання, керуючись ст. 625 ЦК України, окрім наведеної суми основного боргу, позивач нарахував 3 % річних від простроченої суми в розмірі 134,80 грн.

Судом встановлено, що за пунктом 12 Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки терміну сплати.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які Відповідач повинен передати кредиторові у разі порушення Відповідачем зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19» встановлено з 12.03.2020 на усій території України карантин та запроваджено низку заходів, спрямованих на запобігання поширенню захворювання.

Відповідно до п. 4 ч. 3 Розділу II Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СOVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Тому Позивачем не нараховується штрафи та пеня за період дії карантину з урахуванням положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України розрахунок пені здійснено в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочки терміну сплати в розмірі 85,39 грн.

Таким чином, керуючись наведеними умовами договору та вимогами чинного законодавства, у зв`язку із невиконанням Відповідачем зобов`язань по сплаті заборгованості за отримані послуги виникла заборгованість на загальну суму 7730,95 грн., яка складається із:

- заборгованості по сплаті основного боргу в розмірі 7510,76 грн.;

- заборгованості по сплаті 3% річних в розмірі 134,80 грн.;

- заборгованості по сплаті пені в розмірі 85,39 грн.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: примусове виконання обов`язку в натурі.

Із огляду на встановлені факти та аналіз чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачем не надано доказів добровільної сплати заборгованості.

При таких обставинах, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик ДТД» (73000, м.Херсон, пр.Ушакова, буд. 66, кв. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) 7510,76 грн. основного боргу на розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 у Ф ХОУ в АТ «Ощадбанк», МФО 352457.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик ДТД» (73000, м.Херсон, пр.Ушакова, буд. 66, кв. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) 134,80 грн. 3% річних, 85,39 грн. пені та 2102 грн. витрат по сплаті судового збору на розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення оформлено і підписано 25.01.2021

Суддя Т.Г. Пінтеліна