ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. Справа № 910/14675/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Поляк О.І.

представники сторін не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест"

на рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2020 р. (повний текст складено 13.11.2020 р.)

у справі № 910/14675/20 (суддя - Мельник В.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЯ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест"

про стягнення 99 121,22 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ГЕЯ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест" про стягнення 99 121,00 грн., з яких: 62 513,04 грн. боргу, 10 977,63 грн. пені, 7 355,05 грн. 3 % річних та 18 275,50 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань по оплаті виконаних позивачем робіт за договором № БТБ-С-43 від 30.10.2015 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.11.2020 р. у справі № 910/14675/20 позов задоволено: стягнуто з ТОВ "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест" на користь ТОВ "ГЕЯ" 62 513,04 грн. боргу, 10 977,63 грн. пені, 7 355,05 грн. 3 % річних, 18 275,50 грн. інфляційних втрат, 2 102,00 грн. судового збору за подання позову та 11 922,25 грн. витрат на правничу допомогу.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що позивачем виконані передбачені договором роботи, передані відповідачу, прийняті ним, тож позивач вправі вимагати від відповідача оплати вартості виконаних робіт в обсязі та у строки, визначені договором. Установивши, що на час розгляду спору судом відповідач допустив заборгованість у розмірі 62 513,04 грн. суд визнав також правомірними вимоги щодо застосування до боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до перевіреного судом розрахунку пені, інфляційних втрат та 3 % річних. Понесені позивачем судові витрати, які пов`язані з розглядом справи, суд поклав на відповідача.

Не погоджуючись з висновками суду, ТОВ "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки умовам договору субпідряду, оскільки у відповідності до пункту 6.8 договору відповідачем зарезервовано грошові кошти, належні до сплати позивачу, до оплати ним штрафу за порушення строків виконання робіт, на що суд першої інстанції уваги не звернув. На думку апелянта, позивач несвоєчасно виконував роботи, тому має сплатити замовнику штрафні санкції, розмір яких є розміром заявленої позивачем до стягнення суми.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

16.12.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу та покладення на відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 4 500,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 30.10.2015 р. між ТОВ "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест" (підрядник) та ТОВ "ГЕЯ" (субпідрядник) укладено договір підряду № БТБ-С-43 (далі - договір), за умовами якого субпідрядник зобов`язався виконати роботи щодо об`єкта на свій ризик власними силами та засобами у відповідності до проектної документації стадії "Робоча документація", умов цього договору та додаткових угод до нього, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений строк виконати роботи по улаштуванню газопостачання на об`єкті та передати підряднику закінчені роботи.

Відповідно додатку № 1 до договору договірна ціна, об`єктом будівництва (улаштування газопостачання) є торгівельний будинок з об`єктами соціально-побутового обслуговування та паркінгом по вул. Архітектора Вербицького в Дарницькому районі м. Києва (далі - об`єкт). Всього договірна ціна становить 1 600 027,20 грн.

Згідно пункту 3.5 договору субпідрядник компенсує підряднику вартість електроенергії, шляхом встановлення приборів обліку електроенергії для побутових та виробничих потреб, вартість води витраченої для побутових та виробничих потреб, послуги охорони та баштового крану, послуги біотуалетів.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк виконання робіт в повному обсязі складає 45 днів (згідно календарного графіку виконання робіт - додаток № 2) від моменту підписання договору та отримання перших авансових коштів.

За умовами пунктів 6.2, 6.3, 6.4, 6.6 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються у відповідності до умов договору. Роботи оплачуються за умови письмового підтвердження виконання робіт. Субпідрядник до 25 числа поточного місяця готує два примірника акта виконаних робіт форми КБ-2в та довідки КБ-3, підписує їх та скріплює своєю печаткою, і передає їх підряднику (а також виконавчу документацію, акти прихованих робіт). Підрядник протягом 5-ти робочих днів після підписання акту виконаних робіт форми КБ-2в та довідки КБ-3, зобов`язаний прийняти виконані роботи, якщо вони виконані належним чином, шляхом підписання акту виконаних робіт форми КБ-2в та довідки форми КБ-3. Підрядник оплачує фактично виконані роботи після підписання обома сторонами акту виконаних робіт форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт форми № КБ-3 на протязі 10 банківських днів.

Для забезпечення виконання зобов`язань субпідрядника за цим договором підрядник резервує 5 % від вартості виконаних робіт на термін до повного завершення виконання робіт субпідрядником (п. 6.8 договору).

Відповідно пункту 6.9 договору з субпідрядника утримуються послуги генерального підряду в розмірі 5 % від обсягу виконаних робіт.

У випадку якщо субпідрядник не виконає роботи в визначені договором (додатковою угодою) строки, субпідрядник сплачує підряднику штраф у розмірі 10 % від вартості невиконаних робіт (пункт 11.3 договору).

20.04.2016 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору субпідряду згідно якої збільшено його вартість.

Відповідно пункту 2 додаткової угоди № 1 від 20.04.2016 р. субпідрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи з автоматичної сигналізації загазованості на об`єкті, а підрядник зобов`язується прийняти обумовлені роботи та оплатити їх.

Договірна ціна (вартість) обумовлених робіт за даною додатковою угодою є динамічною, визначена договірною ціною (додаток № 1 до даної угоди) і складає 276 013,20 грн. з ПДВ (пункт 4 додаткової угоди № 1), а строк виконання робіт встановлено до 30.04.2016 р. (пункт 3 додаткової угоди № 1).

28.04.2016 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору субпідряду згідно якої збільшено його вартість.

Відповідно пункту 2 додаткової угоди № 2 від 28.04.2016 р. субпідрядник бере на себе зобов`язання виконати електромонтажні роботи вузла обліку газопостачання на об`єкті, а підрядник зобов`язується прийняти обумовлені роботи та оплатити їх.

Договірна ціна (вартість) обумовлених робіт за даною додатковою угодою є динамічною, визначена договірною ціною (додаток № 1 до даної угоди) і складає 35 628,23 грн. з ПДВ (пункт 4 додаткової угоди № 2), а строк виконання робіт встановлено до 05.05.2016 р. (пункт 3 додаткової угоди № 2).

28.04.2016 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору субпідряду згідно якої збільшено його вартість.

Відповідно пункту 2 додаткової угоди № 3 від 28.04.2016 р. субпідрядник бере на себе зобов`язання виконати додаткові роботи по газозабезпеченню (контроль стиків, блискозахист та заземлення ШП, колодязь) на об`єкті, а підрядник зобов`язується прийняти обумовлені роботи та оплатити їх.

Договірна ціна (вартість) обумовлених робіт за даною додатковою угодою є динамічною, визначена договірною ціною (додаток № 1 до даної угоди) і складає 75 792,46 грн. з ПДВ (пункт 4 додаткової угоди № 3), а строк виконання робіт встановлено до 05.05.2016 р. (пункт 3 додаткової угоди № 3).

Сторонами підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в) за січень 2016 року на суму 556 164,38 грн.; за вересень 2016 року на суму 1 043 862,74 грн.; за вересень 2016 року на суму 248 394,00 грн.; за вересень 2016 року на суму 19 216,80 грн.; за вересень 2016 року на суму 8 402,40 грн.; за грудень 2016 року на суму 35 628,23 грн.; за грудень 2016 року на суму 75 792,46 грн.

На виконання умов договору відповідачем здійснено оплату за договором на суму 1 820 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

У відповідності до пунктів 3.5, 6.9 договору сторонами підписано акти щодо надання компенсаційних послуг за січень 2016 року на суму 5 575,00 грн.; надання послуг генерального підряду за січень, вересень, грудень 2016 року на загальну суму 99 373,05 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що загальна вартість робіт за договором субпідряду з додатковими угодами до нього складає 1 987 461,09 грн., які в повному обсязі виконані субпідрядником, однак у відповідності до умов договору відповідачем не було оплачено залишок боргу у сумі 62 513,04 грн. (1 987 461,09 грн. - (1 820 000,00 грн. + 99 373,05 грн. + 5 755,00 грн.)), які позивач просить стягнути з відповідача разом з пенею, 3 % річними та інфляційними втратами за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Положеннями частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Зі змісту ч. 1 ст. 838 ЦК України випливає, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Відповідно до частини 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

В силу ч. 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно частини 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи наведене, акти виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ-3), які підписані сторонами без зауважень, є належними письмовими доказами фактично виконаних позивачем субпідрядних робіт, і підстав для їх відхилення судом не встановлено.

За умовами договору відповідач повинен був оплатити решту боргу протягом 10 банківських днів після підписання акту виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (пункт 6.6 договору).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на ту обставину, що субпідрядником допущено порушення строків виконання робіт, що стало підставою для нарахування до сплати ним штрафу згідно умов пункту 11.3 договору (10 % від вартості невиконаних робіт), тож, на переконання апелянта, заявлений позивачем борг є зарезервованою підрядником сумою (згідно пункту 6.8 договору) до виконання субпідрядником зобов`язання щодо оплати штрафу за несвоєчасне виконання робіт. Також відповідач посилався на можливість зміни умов оплати виконаних субпідрядником робіт, шляхом зменшення належної до оплати суми виконаних робіт на суму нарахованих штрафних санкцій (пункт 11.8 договору).

Суд апеляційної інстанції вважає, що укладений сторонами у спірному правовідношенні договір субпідряду є двостороннім та оплатним правочином, а отже виконання субпідрядником робіт кореспондує обов`язок генпідрядника оплатити виконані роботи у визначений та погоджений сторонами строк.

Виконання передбачених договором робіт у відповідності до узгодженої сторонами у договорі вартості такої роботи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і сторонами не заперечується.

В якості підстави для звільнення генпідрядника від обов`язку по оплаті решти суми виконаних позивачем і прийнятих відповідачем робіт та звільнення від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідач послався на пункт 11.8 договору, яким передбачена можливість зміни умов оплати виконаних субпідрядником робіт, шляхом зменшення належної до оплати суми виконаних робіт на суму нарахованих штрафних санкцій. Колегія суддів вважає, що у такий спосіб сторони договору передбачили оперативно-господарські санкції.

За змістом частини 1 статті 235 ГК України оперативно-господарські санкції - це заходи оперативного впливу на правопорушника, з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, то використовується самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. Специфіка оперативно-господарських санкцій полягає у застосуванні їх самими сторонами без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання, але лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Такі санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Відповідно до статті 236 ГК України сторони можуть передбачати у господарських договорах використання таких видів оперативно-господарських санкцій:

а) одностороння відмова від виконання зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною;

відмова від оплати за зобов`язанням, що виконане неналежним чином або достроково виконане боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

б) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцентному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

в) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання, зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

г) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у ч. 1 ст. 236 ГК України, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно до ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Між тим, з матеріалів справи не вбачається, що позивач у справі як особа, до якої застосовані оперативно-господарські санкції, звертався до суду із заявою про скасування застосованої до нього відповідачем санкції.

Колегією суддів встановлено, що 06.11.2015 р. відповідачем було перераховано субпідряднику авансові кошти в розмірі 300 000,00 грн., тож за умовами пункту 5.1 договору від 30.10.2015 р. строк виконання робіт складав 45 днів з моменту підписання договору та отримання перших авансових коштів, а за додатковими угодами № 1, 2, 3 субпідрядник мав виконати роботи до 30.04.2016 р., до 05.05.2016 р., 05.05.2016 р., проте підрядні роботи виконані з простроченням, доказом чого є підписані у січні-грудні 2016 року між підрядником та субпідрядником акти та довідки.

Отже за порушення строків виконання робіт за договором та додатковими угодами субпідрядник зобов`язаний сплатити підряднику 198 746,10 грн. штрафу, що, у відповідності до пункту 11.3 договору, складає 10 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт від 1 987 461,09 грн.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не має право на стягнення 62 513,04 грн. решти суми боргу за виконані роботи згідно умов договору № БТБ-С-43 від 30.10.2015 р., оскільки сума виконаних субпідрядником робіт була зменшена на суму штрафу за прострочення ним строку виконання робіт, тож вимоги про стягнення заборгованості, а також похідні щодо стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат, не підлягають задоволенню.

Цих обставин суд першої інстанції не врахував і постановив рішення, яке не відповідає критеріям законності щодо судового рішення.

Відповідно частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 277, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест" на рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2020 р. у справі № 910/14675/20 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2020 р. у справі № 910/14675/20 скасувати та прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЯ".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЯ" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд. 22, кв. 28; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельно-інвестиційна компанія "Укрбудінвест" (03035, м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2; ) 3 153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Матеріали справи № 910/14675/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.01.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

О.І. Поляк