УХВАЛА

27.01.2021Справа № 910/1067/21
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткомм"

про забезпечення позову

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Відповідач: Міністерство юстиції України,

Треті особи: ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія"; Державний реєстратор Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земельного водного фонду міста Києва «ПЛЕСО»; Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна; Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія",

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткомм" про забезпечення позову, а саме:

1) зупинити дію наказу Міністерства юстиції України №4451/5 від 23.12.2020 року «Про задоволення скарги»;

2) заборонити Міністерству юстиції України, територіальним органам Міністерства юстиції України, Офісу протидії рейдерству, Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції вчиняти дії спрямовані на виконання (реалізацію) наказу Міністерства юстиції України №4451/5 від 1У 12.2020 року «Про задоволення скарги»;

3) заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі наказу Міністерства юстиції України №4451/5 від 23.12.2020 року «Про задоволення скарги».

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає таке.

25.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк «ЮНІСОН» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № RA-000837 із змінами та доповненнями, відповідно до якого Банк надав Боржнику кредит у розмірі 19 000 000 гривень 00 копійок на строк з 25.11.2013 до 25.11.2023 (включно).

Забезпеченням виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором виступає:

- іпотека квартири АДРЕСА_1 загальною площею 467,60 м2, що належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно Договору іпотеки від 26.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковською О.Р. 26.11.2013 року та зареєстровано в реєстрі за № 2644 (надалі - Договір іпотеки);

- іпотека квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 344,70 м2, що належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно Договору іпотеки від 26.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковською О.Р. 26.11.2013 року та зареєстровано в реєстрі за № 2646;

- порука Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія», ідентифікаційний код 31109157, згідно Договору поруки №RA-000837/S-l від 25.11.2013 року.

У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору, ПАТ «Банк «ЮНІСОН» звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія», як до фінансового поручителя за Договором поруки, з вимогою про сплату заборгованості за Кредитним договором.

У липні 2019 року залишок кредитної заборгованості за Кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та ОСОБА_1 , зі змінами та доповненнями, був погашений ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія», як фінансовим поручителем на підставі Договору поруки, укладеного між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія».

Згідно Довідки ПАТ «Банк «ЮНІСОН» №743/13 від 29.07.2019 року кредитна заборгованість за Кредитним договором № RA-000837 від 25.11.2013 року станом на 29 липня 2019 погашена в повному обсязі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 512, ч. 2 ст. 556 ЦК України, п. 4.1. Договору поруки № RA- 000837/S-J від 25.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія», п. 7.5. Договору іпотеки від 26.11.2013 року, укладений між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковською О.Р. 26.11.2013 року та зареєстровано в реєстрі за № 2644, v ПАТ «Банк «ЮНІСОН» відсутні заперечення проти зняття обтяження, припинення іпотеки, зміни обтяжувача нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 467,60 м2, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

На підставі наведеного до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» перейшли всі права іпотекодержателя (ПАТ «Банк «ЮНІСОН») за Договором іпотеки від 26.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковською О.Р. 26.11.2013 року та зареєстровано в реєстрі за № 2644, предметом іпотеки за яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 467,60 м2. Відомості про це були внесені державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2019 року.

В подальшому, на підставі Договору про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 27.01.2020 та Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 27.01.2020, укладених між ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» та ТОВ «Інвесткомм», до ТОВ «Інвесткомм» перейшли всі права іпотекодержателя (ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія») за Договором іпотеки від 26.11.2013 року, посвідченого привітним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковською О.Р. 26.12.2013 та зареєстровано в реєстрі за № 2644. предметом іпотеки за яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 467,60 м2. Відомості про це були внесені державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27 січня 2020 року.

28 січня 2020 року ТОВ «Інвесткомм» в порядку ст. 35. 36 Закону України «Про іпотеку» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу за Кредитним договором № RA-000837 від 25.11.2013 року та повідомило про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі відсутності оплати. Поштове повідомлення з вказаною вимогу повернулося адресанту через сплив строку зберігання листа на пошті.

06 березня 2020 року ТОВ «Інвесткомм» повторно направило аналогічну вимогу №02-1 про сплату заборгованості та повідомлено про намір ТОВ «Інвесткомм» в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо ОСОБА_1 не виконає свої зобов`язання протягом 30 днів з дати отримання вимоги. Поштове відправлення з вказаною вимогою було отримано ОСОБА_1 23.03.2020 року.

У травні 2020 року ТОВ «Інвесткомм» на підставі статі 37 Закону України «Про іпотеку» набуло право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 467,60 м2.

Не погоджуючись з рішеннями державних реєстраторів Козін Віктор Петрович вирішив звернутися до Міністерства юстиції України з відповідною скаргою.

У січні 2021 року ТОВ «Інвесткомм» стало відомо про існування наказу Міністерства юстиції України №4451/5 від 23.12.2020 року, яким було частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 30.03.2020 року; скасовано рішення від 21.05.2020 року №52317076, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, від 29.07.2019 року №47987701, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земельного водного фонду міста Києва «ПЛЕСО» Рашковим Андрієм Георгійовичем; в іншій частині вимог відмовлено.

Підставою для видання Міністерства юстиції України №4451/5 від 23.12.2020 року став висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2020 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.03.2020 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2020 року за №9756-33-20, з доповненнями до неї від 22.05.2020 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.05.2020 року за №14637-33-20.

Як стверджує заявник, через наявність виявлених ним порушень, що були наявні в процесі формування підстав, підготовки та видання вказаного наказу Міністерства юстиції України, він має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №4451/5 від 12.12.2020 року та зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо відновлення скасованих реєстраційних дій (скасування записів про їх скасування).

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 137 ГПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про забезпечення позову від 21.07.2020).

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (до такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 19.10.2020 у справі № 916/30/20 від 16.12.2020 у справі № 915/2460/19).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Оскільки у цьому випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвесткомм" має намір звернутися до суду з немайновими позовними вимогами щодо скасування наказу та зобов`язання вчинення дій щодо відновлення записів, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Проте суд зазначає, що заявником не додано суду належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування вказаних ним заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Однак, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

За таких підстав суд зазначає, що матеріали заяви не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення майбутнього рішення у справі, а також не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на те, що невжиття вказаних позивачем заходів забезпечення може суттєво ускладнити виконання рішення суду та призведе до необхідності проводити додаткові реєстраційні дії (їх скасування) є лише припущенням заявника без відповідного доказового обґрунтування.

Так само, наведені позивачем обставини в обґрунтування протиправності наказу Міністерства юстиції України №4451/5 від 23.12.2020 не можуть бути підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову, оскільки під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Отже, у зв`язку з необґрунтованістю, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткомм" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткомм" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали: 27.01.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко