ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Справа № 902/873/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

апелянта - Гонтар В.А. - адвокат, Бровченко Б.В. - директор;

ініціюючого кредитора - Островерх Р.В.(в режимі відеоконференції);

розпорядника майна - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року (повний текст складено 11.11.2020) у справі № 902/873/19 (суддя Лабунська Т.І.)

за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року у справі 902/873/19, серед іншого, заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області № б/н від 18 грудня 2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" - задоволено.

Визнано кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області до ТОВ "Скайтек ЛТД" у розмірі 1 465 582,26 грн пені (6 черга), а також 674 789,03 грн штрафу та пені (6 черга).

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ "Скайтек ЛТД" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду в частині задоволення заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області № б/н від 18 грудня 2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до ТОВ "Скайтек ЛТД" скасувати.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права.

ГУ ДПС у Вінницькій області у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Арбітражний керуючий Абрамов Віталій Валерійович у відзиві на апеляційну скаргу просить останню задоволити частково, визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" у розмірі 1 024 460,87 грн пені (6 черга), а також 674 789,03 грн. штрафу та пені (6 черга).

В судове засідання арбітражний керуючий Абрамов В.В. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності арбітражного керуючого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 09 грудня 2020 року явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представники боржника та ініціюючого кредитора повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників боржника та ініціюючого кредитора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, ухвалу місцевого господарського суду в частині задоволення заяви ГУ ДПС у Вінницькій області № б/н від 18.12.2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до ТОВ "Скайтек ЛТД" у справі №902/873/19 скасувати, прийнявши в цій частині нове судове рішення, яким заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання додаткових кредиторських вимог до ТОВ "Скайтек ЛТД" - задоволити частково.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Скайтек ЛТД", визнано вимоги кредитора Головного управління ДПС у Вінницькій області в сумі 1 456 647,60 грн - основного боргу, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Абрамова В.В.

04.12.2019 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника на офіційному веб - порталі судової влади України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

26.12.2019 до суду надійшла заява Головного управління ДПС у Вінницькій області № б/н від 18.12.2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до ТОВ "Скайтек ЛТД" у розмірі 1 466 153,58 грн.

Вказана заява обгрунтована тим, що відповідно до інтегрованих карток особового рахунку платника податків, додаткові вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ТОВ "Скайтек ЛТД" з податку на прибуток приватних підприємств становлять 1 466 153,58 грн, з яких 0,00 грн - основний платіж, 0,00 грн - штрафні санкції, 1 466 153,58 грн - пеня.

Місцевий господарський суд, розглянувши заяву ГУ ДПС у Вінницькій області, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для її задоволення в повному обсязі.

При цьому, суд першої інстанції визнав правомірним нарахування пені за період з наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (25.05.2016) по день введення мараторію у справі №902/873/19 (03.12.2019), що складає 1287 днів.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Частиною 1.1. статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок нарахування пенi податковим органом реryлюється Податковим кодексом України та Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі - Порядок).

Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України визначено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п. 7 Розділу III Порядку нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, кваліфікуючим моментом для початку нарахування пені встановлено перший робочий день, що є наступним за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

У даному випадку, граничним строком сплати податкового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 25.03.2015 є 24.05.2016, а відтак нарахування пені розпочато 25.05.2016 року, що підтверджується обліковою карткою платника податків, та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно п.п. 129.3.3 ПК України нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Разом з тим, пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У пункті 102.4 статі 102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З аналізу змісту цих норм вбачається, що спеціальним законом встановлено граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

Таким чином, при розгляді грошових вимог контролюючого органу до боржника, як платника податків, заявлених на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення податкових перевірок боржника, господарському суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який у пункті 102.4. статті 102 Податкового кодексу України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним (постанови Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 923/1092/16, від 17.04.2019 № 43/75-15/7-б, від 19.09.2019 № 910/11620/18).

Вищевикладене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.10.2019 у справі №906/665/17, в якій Верховним Судом надавалась оцінка правомірності і вмотивованості відмови суду у визнанні грошових вимог на суму 2 657 386,92 грн заборгованості з пені, нарахованої поза межами граничного строку давності у 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, передбаченого пунктами 102.1, 102.4 статі 102 Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи Головного управління ДПС у Вінницькій області про відсутність підстав для застосування строку давності до спірних вимог, оскільки останній посилаючись на загальні положення статті 129 Податкового кодексу України щодо нарахування пені, помилково не враховує присічний, за загальним правилом, спеціальний строк давності для пред`явлення контролюючим органом вимоги про погашення податкового боргу платником податків за податковим повідомленням-рішенням, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу, сплив якого позбавляє контролюючий орган права на стягнення цього грошового зобов`язання у будь-якому порядку, а відповідно і виключає підстави для визнання вимоги щодо цього грошового зобов`язання в порядку, передбаченому Законом про банкрутство.

Крім того, оскільки строки давності для застосування пені Податковим кодексом України чітко не визначено, на думку суду, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, мають застосовуватись загальні строки давності, визначені ст.102 ПК України, а саме 1095 днів.

Також колегія суддів зазначає, що податковим законодавством передбачено спеціальний строк давності для звернення податкової інспекції до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу, який застосовується імперативно (в силу закону), на відміну від визначеної статтею 256 ЦК України позовної давності, наслідки спливу якої застосовуються лише за заявою сторони спору згідно частини 3 статті 267 ЦК України. При цьому, визначений частиною 6 статті 232 ГК України строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання господарського зобов`язання не застосовується у правовідносинах щодо сплати податкових зобов`язань, оскільки є загальною нормою відносно спеціальних положень ПК України, що визначають порядок застосування штрафних санкцій до платників податків, які прострочили сплату податкових платежів.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2018 по справі №903/984/16.

Враховуючи положення податкового законодавства, апеляційним судом проведено розрахунок пені (в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу) та встановлено наявність правових підстав для визнання кредиторських вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області ТОВ "Скайтек ЛТД" на суму 1 246 940,62 грн заборгованості з пені з віднесенням їх до шостої черги.

При нарахуванні пені судом апеляційної інстанції застосовано наступну формулу: 1 823 012,60 грн. (сума боргу/ основний платіж 1 456 647,60 грн + штрафна санкція 366 365,00 грн.) х 1095 (дні прострочки) х 22,8% (120% ставки НБУ згідно редакції ПК України на 25.05.2016)/365 днів = 1 246 940,62 грн.

У визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області на суму 218641,64 грн заборгованості з пені слід відмовити, оскільки її нараховано поза межами 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги розрахунок пені, здійснений арбітражним керуючим, відповідно до якого розмір пені становить 1 024 460,87 грн, оскільки останній проведений з порушенням вимог Податкового кодексу України, який є спеціальним законодавством щодо порядку застосування штрафних санкцій до платників податків, які прострочили сплату податкових платежів.

Так, згідно з п. 129.4 ст. 129 ПКУ на суми грошового зобов`язання, визначеного пп. 129.1 та 129.1.2 п. 129.1 цієї статті, у редакції з 01.01.2017 року, (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, пеня нараховується за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Тобто, при нарахуванні пені повинні застосовуватися правила та ставки п. 129.4 ст. 129 Кодексу, у редакції яка діяла на момент нарахування такої пені, тобто 25.05.2016 року.

Згідно п.129.4 ст.129 ПК України (у редакції станом на 25.05.2016) пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

На день виникнення боргу ТОВ "Скайтек ЛТД" (25.05.2016) діяла облікова ставка НБУ 19,000%.

Отже, річна процентна ставка пені, яка застосовується до ТОВ "Скайтек ЛТД" становить 22.8% (19,000%*120%).

Таким чином, нарахування арбітражним керуючим пені з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний день прострочення, є неправомірним.

Також безпідставними є заперечення апелянта щодо визнання грошових вимог у розмірі 674 789,03 грн (штрафи та пені), як таких, що не були заявлені кредитором та не обгрунтовані належними доказами, оскільки дані вимоги були включені ініціюючим кредитором до заяви №б/н від 16.10.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство. При цьому, в ухвалі про відкриття провадження у справі від 03.12.2019 судом зазначено, що штраф та пеня, заявлені ГУ ДПС у Вінницькій області у заяві про порушення провадження у розмірі 674 789,03 грн, будуть розглянуті судом в попередньому засіданні та внесені до реєстру вимог кредиторів. Вказані вимоги підтверджуються постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 у справі №802/1162/16-а та карткою особового рахунку з податку на прибуток ТОВ "Скайтек ЛТД".

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року у справі №902/873/19 в частині задоволення заяви ГУ ДПС у Вінницькій області № б/н від 18.12.2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до ТОВ "Скайтек ЛТД" у справі №902/873/19 прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на що апеляційну скаргу ТОВ "Скайтек ЛТД" слід задоволити частково, а ухвалу в зазначеній частині скасувати, прийнявши в цій частині нове судове рішення, яким заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області № б/н від 18 грудня 2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" - задоволити частково.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року у справі №902/873/19 в частині задоволення заяви ГУ ДПС у Вінницькій області № б/н від 18.12.2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до ТОВ "Скайтек ЛТД" у справі №902/873/19 скасувати. Прийняти в цій частині нове судове рішення.

"Заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області № б/н від 18 грудня 2019 року про визнання додаткових кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" - задоволити частково.

Визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" у розмірі 1 246 940,62 грн пені (6 черга), а також 674 789,03 грн штрафу та пені (6 черга).

Відмовити у задоволені грошових вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" на суму 218 641,64 грн."

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №902/873/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "20" січня 2021 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.