ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/892/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Івано-Франківська обласна рада, вул. Грушевського, буд.21,м. Івано-Франківськ,76000 в особі Управління об"єктами спільної власності територіальних громад області , вул.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, 76004.

до відповідача: Фізична особа-підприємець Андруськів Володимир Іванович АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 19 165 грн 92 к.

за участю:

Від позивача: Грицків М.І. (довіреність № 11/03-02/009 від 13.01.20)-начальник договірного - правового відділу управління об"єктами власності територіальних громад області

Від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ

08.10.2020 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Івано-Франківської обласної ради про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця Андруськіва В.І. на користь Управління об`єктами спільної власності територіальних громад заборгованість за договорами оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області заборгованість у розмірі 19165,92 грн., про розірвання договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 27.02.2020 року та зобов"язання відповідача звільнити приміщення першого поверху (літер Д) площею 19,20 кв.м на вул. Є.Коновальця,132 у м. Івано-Франківську шляхом повернення їх за актом приймання передачі.

Ухвалою суду від 12.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.11.2020; встановлено відповідні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 17.11.2020 суд постановив закрити підготовче судове провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 15.12.20. Розгляд справи по суті 15.12.2020 не відбувся, ухвалою від 21.12.2020 судове засідання призначено на 12.01.2021.

Представник позивача позовні вимоги підтримує з урахування поданої у підготовчому засіданні 17.11.2020 заяви (вхю№17935/20) про збільшення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Подана позивачем заява не суперечить діючому законодавству, не порушує охоронювані законом права, свободи та інтереси інших осіб та підписана уповноваженою особою, тому судом приймається.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, будь-яких клопотань суду не адресував.

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, а відповідач мав достатньо часу для виконання вимог ухвал суду щодо встановленого строку на подання відзиву на позов, однак таким правом не скористався.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши представника позивача, врахувавши, що відповідач був належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, і взявши до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. В судовому засіданні 12.01.21р. після повернення з нарадчої кімнати судом повідомлено про складення вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Приміщення на вул. Є. Коновальця, 132 у м. Івано-Франківську перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та на балансі комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».

25 листопада 2016 року між Івано-Франківською обласною радою (Орендодавець) в особі начальника управління об`єктами спільної власності територіальних громад області, фізичною особою-підприємцем Андруськівим В.І. (Орендар) та Івано-Франківською обласною дитячою клінічною лікарнею (Комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» (Балансоутримувач) було укладено договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (додається).

Згідно з умов цього договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування частину приміщень першого поверху (літер Д) загальною площею 19,20 кв. м за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Є.Коновальця, 132 (надалі - Об`єкт оренди). Об`єкт оренди передається орендарю з метою здійснення торгівлі продовольчими товарами (крім товарів підакцизної групи), розмір орендної плати становить 1414,80 грн. з ПДВ на місяць.

Термін ди цього договору оренди встановлено з 25.11.2016. по 22.11.2019.

Відповідно до вимог пункту 4.2. договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 25.112016. відповідач зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця з врахуванням індексу інфляції перераховувати плату за оренду приміщення на вул. Є.Коновальця,132 у м. Івано-Франківську.

За цим договором оренди відповідачем не сплачено орендної плати за період листопад 2019 - жовтень 2020 і становить у тому числі і пеня - 17548,31грн.

Зазначений договір оренди продовжено шляхом укладення договору оренди від 27 лютого 2020 року.

Відповідно до умов цього договору оренди розмір орендної плати складає 2092,39 грн. в місяць, термін дії - по 23.02.2023 року.

Відповідно до вимог пункту 4.2. договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 27.02.2020. відповідач зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця з врахуванням індексу інфляції перераховувати плату за оренду приміщення на вул. Є.Коновальця, 132 у м. Івано-Франківську.

Крім цього, згідно п. 4.5. договору оренди своєчасно не перерахована або перерахована не в повному обсязі орендна плата стягується за весь період заборгованості на рахунок орендодавця з врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу, визначеної Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до п.7.1 Договору договір діє до 23.02.2023року.

Фізичною особою-підприємцем Андруськівим Володимиром Івановичем плата за оренду зазначених приміщень не перерахована за період лютий - жовтень 2020 року.

і загальна сума боргу за цими договорами оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області складає 5886,43грн. у тому числі пеня- 381,31грн.

Позивачем відповідачу за юридичною адресою, що вказана ним при укладенні договору оренди нерухомого майна було підготовлено та надіслано претензію від 20.07.2020-№ 190/08-04/009 про погашення такої заборгованості. Однак, заборгованість з орендної плати фізичною особою-підприємцем Андруськівим В.І. не погашено.

Частиною 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Частиною 4 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір оренди від 25.11.2016 та 27.02.2020 року є обов`язковим для виконання обома сторонами і сторони під час його дії мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань за договором.

Матеріалами справи підтверджується, що своїх обов`язків по своєчасному перерахуванню орендної плати позивачу у встановленому договором оренди розмірі та порядку відповідач не виконував.

Згідно з наданим розрахунком позивача підтверджується, що відповідач за період з лютого 2020 по жовтень 2020року має заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 27.02.2020 в сумі 17548,31грн, за договором оренди майна від 25.11.2016- 5886,43грн.

Доказів перерахування боргу, як і будь-яких заперечень проти позову, відповідачем не надано станом на день розгляду спору, тому позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п. 4.5. договорів оренди своєчасно не перерахована або перерахована не в повному обсязі орендна плата стягується за весь період заборгованості на рахунок орендодавця з врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу, визначеної Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 735,70 грн пені, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки (в тому числі і пені); відшкодування збитків.

Штрафними санкціями за вимогами статті 230 Господарського Кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписом ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України", що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі загальної подвійної облікової ставки.

Укладаючи договір оренди майна від 25.11.2016 та договір майна від 27.02.2020, сторони пунктом 4.5 передбачили, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає стягненню орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості.

Позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути за порушення строків оплати пеню в сумі 6270,67грн., яка розрахована ним виходячи із подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, враховуючи те, що відповідач не виконав обов`язків за договором по своєчасних розрахунках за оренду, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період прострочення в розмірі 6270,67 грн.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди від 27.02.2020, то суд враховує наступне.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, слід дійти висновку, що дострокове розірвання договору оренди можливе на вимогу однієї із сторін в разі такого невиконання своїх обов`язків другою стороною, що є істотним, тобто завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору.

Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. (Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі №910/2495/18 та від 04.04.2018 у справі № 910/4590/17).

Згідно з ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

З огляду на викладене, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Орендна плата є також істотною умовою договору оренди відповідно Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди орендну плату, то основний інтерес орендодавця полягає в отриманні орендної плати за договором оренди. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди комунального майна.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач порушив істотні умови договору оренди від 27.02.2020 і не сплачував орендну плату на протязі 1тривалого часу , чим порушив істотні умови договору, а позивач не отримав кошти, на які розраховував при укладенні договору оренди.

Зазначені порушення відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

За таких підстав позовні вимоги про дострокове розірвання договору оренди майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області від 27.02.2020.

підлягають задоволенню.

Як визначено ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Аналогічна норма міститься в ч.5 ст.188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Законодавство визначає наслідки припинення договору найму (оренди) для наймача: у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч.1 ст.785 ЦК України).

Отже обов`язок орендаря повернути майно з орендного користування після розірвання договору оренди передбачений нормами чинного законодавства.

З огляду на те, що підстава, на якій відповідач користувався майном, відпала у зв`язку з розірванням відповідного договору в судовому порядку, неповірнення відповідачем майна, яке належить до комунальної власності та управління яким здійснює позивач, створило б позивачу перешкоди в реалізації ним своїх повноважень на розпорядження та користування згаданим майном.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про повернення об`єкту оренди шляхом виселення відповідача є правомірною та підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Івано-Франківська обласна рада, вул. Грушевського, буд.21,м. Івано-Франківськ,76000 в особі Управління об"єктами спільної власності територіальних громад області - задовольнити повністю.

1. Стягнути з фізичної особи-підприємця Андруськіва Володимира Івановича ( АДРЕСА_2 , Код НОМЕР_1 , рік народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на користь Управління об`єктами спільної власності територіальних громад заборгованість за договорами оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 25.11.2016., 27.02.2020 у розмірі 19165,92 грн. (Одержувач - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код одержувача 37951998 рахунок УА0009001, банк одержувача Казначейство України, МФО 899998);

2. Розірвати договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 27.02.2020 року укладений між Івано-Франківською обласною радою Управління об"єктами спільної власності територіальних громад області та Фізичною особою - підприємцем Андруськів Володимиром Івановичем.

3. Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Андруськів Володимира Івановича звільнити приміщення першого поверху (літера Д) площею 19,20 кв.м на вул. Є.Коновальця,132 у м. Івано-Франківську шляхом повернення їх за актом приймання передачі

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Андруськіва Володимира Івановича ( АДРЕСА_2 , Код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 6303,00грн. (Одержувач - Управління об`єктами СВТГО, код одержувача 34844218, рахунок UІА0019191, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Західного апеляційного господарського суду (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 13.01.2021

Суддя Шкіндер П.А.