УХВАЛА

20 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/1038/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О. Р. - головуючого, Бакуліної С. В., Стратієнко Л. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (далі - Залізниця)

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 (головуючий суддя - Будішевська Л. О., судді: Таран С. В., Поліщук Л. В.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - Товариство)

до Залізниці

про стягнення 699 787,40 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Товариство звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Залізниці про стягнення 699 787,40 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу з мотивів неналежного виконання зобов`язань за договором перевезення вантажів в частині своєчасної доставки прийнятого до перевезення вантажу.

2. Господарський суд Одеської області рішенням від 15.07.2020 позов задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь позивача 500 000 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу з підстав доведеності та обґрунтованості позовних вимог. В іншій частині - в позові відмовив з мотивів необхідності дотримання збалансованості інтересів обох сторін, оскільки вважав за доцільне та правомірне зменшити нараховані позивачем штрафні санкції до 500 000, грн відповідно до приписів статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

3. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 09.12.2020 скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалив рішення про задоволення позову повністю; стягнув з відповідача на користь позивача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 699 787,40 грн, оскільки Залізницею не доведено обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення розміру штрафу.

4. 23.12.2020 Залізниця звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

5. Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

6. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

7. Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

8. Пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

9. Предметом спору у цій справі було стягнення 699 787,40 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, а скаржник фактично оспорює стягнення з нього 199 787,40 грн, що значно менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 (1 051 000 грн). При цьому, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

10. Обґрунтовуючи підстави щодо відкриття касаційного провадження, передбачені підпунктами а) та в) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України скаржник у поданій касаційній скарзі зазначає, що зазначена справа має виняткове значення для нього, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у справах, предметом яких є стягнення штрафу.

11. Скаржник звертає увагу на проблему неоднакового застосування судами положень статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України, що не сприяє формуванню єдиної правозастосовної практики.

12. Водночас, право суду вирішувати питання про зменшення розміру неустойки, встановленої договором, закріплено законодавчо.

13. Виходячи із положень статей 549, 551 ЦК України, 233 ГК України зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду і суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

14. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

15. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що не дотримано умову допуску справи до касаційного оскарження, передбачену підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

16. Касаційна скарга не містить доводів щодо виняткового значення касаційної скарги для скаржника, тому колегія суддів вважає, що не дотримано умову допуску справи до касаційного оскарження, передбачену підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

17. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

18. З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Залізниці на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 у справі № 916/1038/20, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/1038/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

Л. Стратієнко