ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" січня 2021 р. Справа№ 911/538/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Пашкіної С.А.

Попікової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Обухівської міської ради

на рішення Господарського суду міста Київської області від 30.06.2020 (повний текст складено 07.07.2020)

у справі № 911/538/20 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудкомплект»

до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області

про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.06.2020 позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Київська обласна прокуратура звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Пашкіна С.А.

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що до скарги не додано доказів сплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1) п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставку судового збору встановлено у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 4) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 4 ст. 258 ГПК України).

Київська обласна прокуратура у поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 30.06.2020 у цій справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем у справі заявлено одну немайнову вимогу, за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі підлягає сплаті 3 153,00 грн. (2 102,00 грн*150%) судового збору.

Київська обласна прокуратура не додала до апеляційної скарги докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством порядку та розмірі, про що Господарським судом Київської області складено відповідний акт № 07-13/9/2021 від 12.01.2021 про те, що під час розкриття конверта, надісланого Київською обласною прокуратурою, встановлено відсутність документів, вказаних в додатках до апеляційної скарги у справі № 911/538/20, а саме доказів сплати судового збору.

Згідно зі ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору в установленому законодавством розмірі, то така скарга не відповідає вимогам, визначеним ст. 258 ГПК України, та підлягає залишенню без руху із встановленням строку на усунення недоліків. У випадку не усунення у встановлений термін вказаних вище недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Колегія суддів апеляційної інстанції також зазначає, що Законом України від 02.06.2016 "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Конституцію України доповнено ст. 131-1, п. 3 ч. 1 якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1 -3 ч. 4).

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

На необхідності обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва наголосила Велика палата Верховного Суду і у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 звернула увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Київська обласна прокуратура, звертаючись з апеляційною скаргою, матеріали якої розглядаються, зазначає, що подає цю апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Обухівської міської ради.

У поданій апеляційній скарзі Київська обласна прокуратура вказує, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в особі Обухівської міської ради в міську раду було направлено лист від 05.01.2021 № 15/4-88 щодо поінформованості про спір у справі № 911/538/20 та вжиті заходи на оскарження рішення Господарського суду Київської області від 30.06.2020, а також лист від 31.12.2020 № 15/4-79 до виконавчого комітету Обухівської міської ради, у відповідь на які повідомлено про відсутність коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Перелік додатків до апеляційної скарги (за підписом заступника керівника Київської обласної прокуратури) свідчить, що Київською обласною прокуратурою не надано належних доказів на підтвердження вказаних тверджень.

Київська обласна прокуратура у матеріали поданої апеляційної скарги додала доповідну записку начальника юридичного відділу комітету Обухівської міської ради Київської області Пушенко Н.В. Обухівському міському голові Левченку О.М. датовану 14.07.2020, у якій начальник юридичного відділу повідомляє міського голову про прийняття Господарським судом Київської області рішення у справі № 911/538/20, яким позов ТОВ «Спецбудкомплект» задоволено. Після подання позову юридичним відділом було належним чином надано відзив, досліджено та зібрано докази, які можуть підтверджувати належність об`єкта територіальній громаді. Проте, позивачем до господарського суду були надані незаперечні докази прийняття Обухівською міською радою рішення від 18.10.2001 № 172-19-ХХІІІ про продаж спірного майна, і в той же час передачу ним виконаних будівельно-монтажних робіт у власність міської ради на таку ж суму - 160 000,00 грн. Також очевидним є факт укладення договору купівлі-продажу цього майна від 17.10.2002 з оформленням акта приймання-передачі. Крім того, позивачем було надано суду зареєстроване реєстраційне посвідчення на об`єкт нерухомого майна, що було видане 23.12.2002 Обухівським БТІ. За текстом доповідної записки начальник юридичного відділу також вказує, що оскільки при подачі апеляційної скарги на вказане рішення треба сплатити судовий збір у сумі 25 192,00 бюджетних коштів, вважає, що такі дії будуть мати ознаки нераціонального використання бюджетних коштів та не будуть мати бажаних юридичних наслідків; вважає, що апеляційну скаргу подавати недоцільно.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що згідно з ч.ч. 7-10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова: 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету; 7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; 9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; 12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; 14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; 15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; 16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Наведене спростовує посилання Київської обласної прокуратури про те, що Обухівська міська рада не була обізнана про спір у цій справі та прийняте у ній рішення.

Відтак, враховуючи приписи ГПК України щодо доказів та доказування, колегія суддів апеляційної інстанції позбавлена можливості перевірити наведені Київською обласною прокуратурою доводи та встановити дотримання скаржником вказаних вище вимог чинного законодавства, зокрема ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Частинами 1, 2 ст. 264 ГПК України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Встановлено, що Київська обласна прокуратура звернулась з апеляційною скаргою 11.01.2021, в той час як оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції було прийнято 30.06.2020 (повний текст рішення складено 07.07.2020), тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України строку на апеляційне оскарження.

Згідно зі ч.ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник вказує, що про оскаржуване судове рішення Київській обласній прокуратурі стало за результатами здійснення моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, однак не вказує конкретної дати, коли саме йому стало відомо про оскаржуване рішення.

Київська обласна прокуратура зазначає, що про порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваного рішення, відтак, наявність підстав для захисту інтересів держави в особі територіальної громади міста Обухів Київській обласній прокуратурі стало відомо лише 21.12.2020 після ознайомлення з матеріалами справи та отримання можливості зробити їх фотокопії, у т.ч. повного тексту судового рішення.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції критично оцінює доводи такі клопотання, а також твердження скаржника про те, що лише за результатами ознайомлення з матеріалами справи Київській обласній прокуратурі стало відомо про те, що Обухівська міська рада не була учасником у цій справі, а також про те, що відповідач не вчиняв жодних процесуальних дій для оскарження рішення місцевого господарського суду, оскільки усі процесуальні документи, які містять таку інформацію, оприлюднюються у Єдиному державному реєстрі судових рішень у встановленому чинним законодавством порядку. Відтак Київська обласна прокуратура могла отримати інформацію з цього приводу, скориставшись можливістю пошуку у вказаному Реєстрі.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Інших доводів в обґрунтування заявленого клопотання Київською обласною прокуратурою на наведено.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання Київської обласної прокуратури є необґрунтованим, оскільки нею не надано доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому випадку ГПК України.

Частинами 3, 4 ст. 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Обухівської міської ради на рішення Господарського суду міста Київської області від 30.06.2020 у справі № 911/538/20 залишити без руху.

2. Надати Київській обласній прокуратурі строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- надання доказів сплати судового збору в сумі 3 153,00 грн у встановленому порядку.

3. Роз`яснити Київській обласній прокуратурі право подати заяву із зазначенням інших підстав та доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Попередити Київську обласну прокуратуру, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження до відома.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ПІК України ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.А. Пашкіна

О.В. Попікова