ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 справа № 914/3235/20

Господарський суд Львівської області в складі судді О.Д. Запотічняк

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «РОНАТА ПЛЮС», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ УКРАЇНА», м.Львів про стягнення 22 274,81 грн,

без виклику (без повідомлення) представників сторін

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОНАТА ПЛЮС» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» про стягнення заборгованості, пені та 3% річних у розмірі 22 274,81грн.

Ухвалою від 14.12.2020 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін.

18.01.2021 на адресу суду позивачем надіслано заяву (Вх.№ 140/21) про зменшення позовних вимог у зв`язку із тим, що Відповідач частково сплатив Позивачу 10 000,00 грн (5 000,00 грн згідно платіжного доручення №51740 від 23.12.2020р. та 5 000,00 грн згідно платіжного доручення №51811 від 28.12.2020р.), відтак сума до стягнення залишилась у розмірі 12 274,81 грн.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОНАТА ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» було укладено договір поставки № 1507/01, за яким Постачальник зобов`язувався поставляти, а Покупець зобов`язувався приймати та оплачувати товар на умовах Договору.

За період з 15.07.2020р. по 30.10.2020р. Постачальник поставив Покупцю, а Покупець

прийняв від Постачальника товар на загальну суму 55 630,25 грн, що підтверджується видатковою накладною № 94 від 30.07.2020р.

ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» періодично сплачувало заборгованість за поставлений товар, однак станом на дату позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем становила 22 274,81грн. Окрім того, за неналежне виконання грошових зобов`язань Відповідачу нараховано 1 315,64 грн - пені та 328,92 грн 3% річних.

Згідно заяви від 18.01.2021 позивач зменшив суму позовних вимог, у зв`язку із частковою оплатою Відповідачем боргу на суму 10 000,00 грн. Відтак заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на подання заяви становить 12 274,81 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову в установленому порядку не заперечив.

Фактичні обставини встановлені судом.

15 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОНАТА ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» було укладено договір поставки № 1507/01, за яким Постачальник зобов`язувався поставляти, а Покупець зобов`язувався приймати та оплачувати товар на умовах Договору.

Відповідно до п. 6.5. Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 (тридцяти) днів з дня поставки товару.

На виконання умов Договору, за період з 15.07.2020р. по 30.10.2020р. Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 55 630,25 грн, що підтверджується:

- специфікацією до Договору поставки №1507/01 від 15.07.2020;

- видатковою накладною № 94 від 30.07.2020р;

- податковою накладною №1 від 30.07.2020р.;

- податковою накладною №2 від 30.07.2020р.

За період з 01.09.2020р. по 30.10.2020р. Відповідач здійснив часткову оплату одержаного товару, переданого йому у власність Позивачем, на суму 15 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 48691 від 17.09.2020р.

Попередньо, вимогою № 2020/10-30 від 30.10.2020 Позивач звернувся до Відповідача з вимогою сплатити 40 630,25 грн заборгованості за поставлений товар, адже з моменту поставки Товар залишався повністю не оплаченим. Відповідач відповіді на претензію не надав.

Однак, за період з 01.11.2020р. по 06.12.2020р. Відповідач сплатив (перерахував) Позивачу 20 000,00 грн., а саме: 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50621 від 16.11.2020р.; 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50850 від 23.11.2020р.; 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 51006 від 02.12.2020р.; 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 51219 від 07.12.2020р

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором поставки №1507/01 станом на дату подання позову становила 22 274,81 грн, з яких :

- 20 630,25 грн основна заборгованість,

- 1 315,64 грн пеня,

- 328,92 грн 3% річних.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог, заборгованість ТОВ «РІТЕЙЛ Україна» перед ТОВ «РОНАТА ПЛЮС» становить 12 274,81 грн, з яких:

- 10 630,25 грн основна заборгованість,

- 1 315,64 грн пеня,

- 328,92 грн 3% річних.

Cпір розглядається судом в межах зменшених позовних вимог.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОНАТА ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ Україна» було укладено Договір поставки товару №1507/01 від 15.07.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем належно виконано умови Договору поставки товару на суму 55 630,25 грн, що підтверджується: - специфікацією до Договору поставки №1507/01 від 15.07.2020; - видатковою накладною № 94 від 30.07.2020р; -податковою накладною №1 від 30.07.2020р.; - податковою накладною №2 від 30.07.2020р.

За домовленістю сторін Покупець сплачує повну вартість отриманого товару по цінах, що зафіксовані в узгодженій сторонами Специфікації. Відповідно до п. 6.5. Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 (тридцяти) днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Однак оплату за поставлений товар відповідач провів частково та основна заборгованість склала 10 630,25 грн. Будь-яких інших доказів щодо оплати Товару у матеріалах справи немає та сторонами не надано.

Відтак, вимоги позивача про стягнення 10 630,25грн - заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, розглянувши вимоги позивача про стягнення 328,92 грн 3% річних, перевіривши наданий розрахунок, зазначає, що такий розрахунок здійснено правильно, а тому, заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 328,92 грн.

Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 8.14. Договору передбачено, що за прострочення передбачених Договором строків та/або термінів оплати Товару Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни (вартості) Товару, оплату якого прострочено, за кожен день прострочення.

Суд, розглянувши вимоги Позивача про стягнення 1 315,64 грн пені, перевірив наданий останнім розрахунок та зазначає, що пеня нарахована вірно та підлягає до стягнення у сумі 1 315,64 грн.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати.

18 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивача (Вх.№ 1019/21) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно поданої заяви просить суд включити до судових витрат витрати на професійну правничу допомогу Позивача в розмірі 5 200,00 грн. В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду : копію договору про надання правової допомоги №2/10 від 26.10.2020р.; копію Додатку №1 від 26.10.2020 до договору про надання правової допомоги №2/10 від 26.10.2020; копію Акт прийому-передачі наданих послуг від 14.01.2021р.; копію рахунку № 1/21 від 14.01.2021р.; копію платіжного доручення № 534 від 15.01.2021р.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "РОНАТА ПЛЮС" представляв адвокат Довгань Володимир Ігорович, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 2/10 від 26.10.2020 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1053243.

Як вбачається із укладеного між позивачем та адвокатом Довгань В.І. договору №2/10 від 26.10.2020, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо стягнення на користь клієнта, зокрема усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, позовних заяв, мирових угод, заперечень, клопотань тощо; представлення інтересів Клієнта як позивача, відповідача, зацікавленої або третьої особи при розгляді господарських справ, з усіма правами та обов`язками наданими позивачу, відповідачу, зацікавленій або третій особі, визначеними відповідними процесуальними актами, а також в органах Державної виконавчої служби з усіма правами наданими стягувачу, боржнику чи третім особам передбаченими Законом України "Про виконавче провадження", що пов`язані з виконання цього Договору (п.1.3. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 за надану Виконавцем Клієнту правову допомогу Клієнт виплачує Виконавцеві гонорар в розмірі визначеному в додатку № 1 до Договору. Оплата гонорару згідно умов Договору проводиться Клієнтом в строки, визначені в додатку № 1 до Договору.

26 жовтня 2020 року між позивачем та адвокатом підписано Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №2/10 від 26.10.2020, згідно якого погоджено порядок визначення основного розміру гонорару (винагороди) за здійснення захисту та представництва. Зокрема п.1 Додатку №1 передбачено найменування професійної правової допомоги та орієнтовну тривалість годин роботи виконавця. Визначено що, за професійну правову допомогу, що передбачена п. 1 цього Додатку, Клієнт перераховуватиме Виконавцеві на підставі виставлених рахунків гонорар з розрахунку 800,00 грн. за 1 годину роботи Виконавця (адвоката) та 1000,00 грн. за представництво (участь) в одному судовому засіданні незалежно від його тривалості.

14 січня 2021 року між Позивачем та адвокатом підписано Акт прийому-передачі наданих послуг в рамках Договору про надання правової допомоги №2/10 від 26.10.2020, згідно якого адвокат здійснив:

- аналіз наявних у Клієнта документів та оцінка перспективності стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» дебіторської заборгованості, що виникла за Договором поставки № 1507/01 від 15.07.2020р., та штрафних санкцій - 1 600,00 грн (2 год. х 800,00 грн);

- аналіз судової практики, збір доказів, підготовка та складання позовної заяви і подача її до суду - 3 200,00 грн (4 год. х 800,00 грн);

- підготовку та складання заяви про зменшення позовних вимог - 400,00 грн (0,5 год. х 800,00 грн).

З метою оплати відповідних послуг, 14.01.2021 адвокатом було виставлено позивачу рахунок №1/21 на суму 5 200,00грн.

Згідно наведених документів, загальна сума гонорару сплаченого позивачем адвокату Довгань В.І. за надану правову допомогу у справі, становить 5200,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №534 від 15.01.2021р.

З огляду на викладене, Відповідач заперечень щодо суми відшкодування на правову допомогу не висловив, беручи до уваги складність даної справи, ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, враховуючи подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов`язаність цих витрат з розглядом справи суд дійшов до висновку про покладення на Відповідача понесених Позивачем витрат на оплату послуг адвоката повністю у розмірі 5200,00 грн.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 2102,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 129, 130, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ Україна» (81118, Львівська область, Пустомитівський район, с.Ставчани, вул. Шевченка, 9А ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОНАТА ПЛЮС» (79016, м.Львів, вул. Яр. Мудрого, 11, кв. 7 ) 12 274,81 грн заборгованості;

2 102,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 5200,00 грн. витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Д. Запотічняк