РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021Справа № 910/11909/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М. , розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро"

про стягнення 769 081, 68 грн

Представники:

від позивача: Тесля А.В.;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 057 593, 58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 29/05/2020 від 29.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.10.2020.

29.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання, в якому зазначає, що ТОВ "Глобал-Агро" не отримувало копії позовної заяви, у зв`язку з чим відповідач не може надати відзив на позовну заяву, а тому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату з метою ознайомлення з матеріалами справи.

29.09.2020 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій повідомляє, що в період з 07.08.2020 по 20.08.2020 відповідачем здійснено оплату за поставлені ресурси у розмірі 300 000, 00 грн, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 769 081, 68 грн, з яких: 757 593, 58 грн - основний борг, 9 190, 48 грн - пеня та 2 297, 62 грн - 3 % річних.

У судовому засіданні 01.10.2020, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у його задоволенні, оскільки необхідність ознайомлення з матеріалами справи не є підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи що у матеріалах справи наявні докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Також, у судовому засіданні 01.10.2020, розглянувши заяву позивача про зміну розміру позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмету позову, оскільки суд не перейшов до розгляду справи по суті, суд визнав подану заяву про зміну предмету позову такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв`язку з чим приймає її до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме 769 081, 68 грн, яка складається із: заборгованості за договором поставки № 29/05/2020 від 29.05.2020 у розмірі 757 593, 58 грн, пені у сумі 9 190, 48 грн та 3 % річних у розмірі 2 297, 62 грн.

Крім того, у судовому засіданні 01.10.2020 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 05.11.2020.

04.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання, в якому, враховуючи перебування представника ТОВ "Глобал-Агро" на лікарняному, у зв`язку з чим відповідач не зміг ознайомитися з матеріалами справи, оскільки не отримав копії позовної заяви, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату та поновити відповідачу процесуальні строки для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву - відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/11909/20 призначено на 10.12.2020.

У судовому засіданні 10.12.2020 відкладено розгляд справи на 21.01.2021.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.01.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" (далі - постачальник) укладено договір поставки № 29/05/2020, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів (далі - ресурси) на умовах, передбачених цим договором.

Кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

Згідно п. 4.3. договору, загальна вартість ресурсів за цим договором (вартість договору) складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

Пунктом 5.1. договору визначено, що оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі. Оплата за поставлені ресурси буде здійснюватися протягом строку, зазначеного в специфікації, який розраховується з моменту поставки ресурсів.

За умовами п. 7.2. договору, у випадку порушення більш ніж на 10 банківських днів строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення але не більше 10 % від суми заборгованості.

Цей договір діє протягом одного календарного року з моменту його підписання. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (у тому числі гарантійних) за цим договором (п. 11.5. договору).

01.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" складено та підписано Специфікацію № 1, відповідно до якої постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити наступні ресурси: Макуха соєва, кількість тон - 30,00.

Вартість ресурсів, поставка яких здійснюється відповідно до цієї специфікації становить 417 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 69 500, 00 грн (п. 2 специфікації).

Строк поставки: до 05.06.2020 включно (п. 6 специфікації).

Порядок оплати: оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 80 % протягом 21 календарного дня з дати його поставки та 20 % після реєстрації ПДВ (п. 7 специфікації).

Датою поставки вважається дата оформлення сторонами товаротранспортних документів (видаткових накладних) на ресурси (п. 9 специфікації).

Крім того, 04.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" складено та підписано Специфікацію № 2, відповідно до якої постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити наступні ресурси: Макуха соєва, кількість тон - 30,00.

Вартість ресурсів, поставка яких здійснюється відповідно до цієї специфікації становить 417 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 69 500, 00 грн (п. 2 специфікації).

Строк поставки: до 05.06.2020 включно (п. 6 специфікації).

Порядок оплати: оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 80 % протягом 21 календарного дня з дати його поставки та 20 % після реєстрації ПДВ (п. 7 специфікації).

Датою поставки вважається дата оформлення сторонами товаротранспортних документів (видаткових накладних) на ресурси (п. 9 специфікації).

Також, 12.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" складено та підписано Специфікацію № 3, відповідно до якої постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити наступні ресурси: Макуха соєва, кількість тон - 30,00.

Вартість ресурсів, поставка яких здійснюється відповідно до цієї специфікації становить 417 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 69 500, 00 грн (п. 2 специфікації).

Строк поставки: до 15.06.2020 включно (п. 6 специфікації).

Порядок оплати: оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 80 % протягом 21 календарного дня з дати його поставки та 20 % після реєстрації ПДВ (п. 7 специфікації).

Датою поставки вважається дата оформлення сторонами товаротранспортних документів (видаткових накладних) на ресурси (п. 9 специфікації).

18.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" складено та підписано Специфікацію № 4, відповідно до якої постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити наступні ресурси: Макуха соєва, кількість тон - 30,00.

Вартість ресурсів, поставка яких здійснюється відповідно до цієї специфікації становить 417 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 69 500, 00 грн (п. 2 специфікації).

Строк поставки: до 15.06.2020 включно (п. 6 специфікації).

Порядок оплати: оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 80 % протягом 21 календарного дня з дати його поставки та 20 % після реєстрації ПДВ (п. 7 специфікації).

Датою поставки вважається дата оформлення сторонами товаротранспортних документів (видаткових накладних) на ресурси (п. 9 специфікації).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 1 507 593, 58 грн., що підтверджується видатковими накладними № 53 від 01.06.2020 на суму 384 751, 88 грн, № 54 від 04.06.2020 на суму 378 913, 90 грн., № 55 від 12.06.2020 на суму 379 747, 90 грн та № 56 від 18.06.2020 на суму 364 179, 90 грн, які підписані представниками сторін, зокрема з боку відповідача товар отримано директором департаменту логістики Лень В.В. на підставі довіреності № 62 від 29.05.2020 на отримання цінностей.

Проте, відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 750 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 917 від 26.06.2020, № 951 від 03.07.2020, № 1035 від 21.07.2020, № 1051 від 23.07.2020, № 1069 від 28.07.2020, № 1135 від 07.08.2020, № 1158 від 11.08.2020, № 1191 від 17.08.2020 та № 1209 від 20.08.2020, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" утворилась заборгованість у розмірі 757 593, 58 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога № 09/07 від 09.07.2020, в якій позивач просив відповідача погасити заборгованість яка виникла за договором поставки № 29/05/2020 від 29.05.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 09.07.2020.

Відповідач на вищезазначену вимогу відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару, зокрема, щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 757 593, 58 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 190, 48 грн - пені за період з 20.08.2020 по 25.09.2020 та 2 297, 62 грн - 3 % річних за період з 20.08.2020 по 25.09.2020.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 29/05/2020 від 29.05.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 1 507 593, 58 грн., що підтверджується видатковими накладними № 53 від 01.06.2020 на суму 384 751, 88 грн, № 54 від 04.06.2020 на суму 378 913, 90 грн., № 55 від 12.06.2020 на суму 379 747, 90 грн та № 56 від 18.06.2020 на суму 364 179, 90 грн, які підписані представниками сторін, з боку відповідача товар отримано директором департаменту логістики Лень В.В. на підставі довіреності № 62 від 29.05.2020 на отримання цінностей. .

Однак, відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 750 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 917 від 26.06.2020, № 951 від 03.07.2020, № 1035 від 21.07.2020, № 1051 від 23.07.2020, № 1069 від 28.07.2020, № 1135 від 07.08.2020, № 1158 від 11.08.2020, № 1191 від 17.08.2020 та № 1209 від 20.08.2020, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" утворилась заборгованість у розмірі 757 593, 58 грн.

Відповідно до 5.1. договору, оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі. Оплата за поставлені ресурси буде здійснюватися протягом строку, зазначеного в специфікації, який розраховується з моменту поставки ресурсів.

Згідно п. 7 специфікацій № 1 від 01.06.2020, № 2 від 04.06.2020, № 3 від 12.06.2020 та № 4 від 18.06.2020 оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 80 % протягом 21 календарного дня з дати його поставки та 20 % після реєстрації ПДВ.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На підтвердження факту реєстрації податкової накладної позивачем до матеріалів справи надано податкові накладні № 1 від 01.06.2020, № 2 від 04.06.2020, № 3 від 12.06.2020, № 4 від 18.06.2020.

Відповідно до квитанцій реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом встановлено, що вказані податкові накладні, які відповідають видатковим накладним № 53 від 01.06.2020, № 54 від 04.06.2020, № 55 від 12.06.2020 та № 56 від 18.06.2020, були зареєстровані позивачем 23.06.2020, 30.06.2020, 24.06.2020 та 13.07.2020 відповідно.

Таким чином, враховуючи п. 7 специфікації та приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був здійснити оплату 80 % поставленого товару протягом 21 календарного дня з дати його поставки та 20 % після реєстрації ПДВ, тож:

- за видатковою накладною №53 від 01.06.2020 строк оплати 80 % поставленого товару настав 22.06.2020, починаючи з 23.06.2020 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання та з 24.06.2020 (оскільки податкова накладна зареєстрована 23.06.2020) відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати 20 % поставленого товару;

- за видатковою накладною №54 від 04.06.2020 строк оплати 80 % поставленого товару настав 25.06.2020, починаючи з 26.06.2020 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання та з 01.07.2020 (оскільки податкова накладна зареєстрована 30.06.2020) відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати 20 % поставленого товару;

- за видатковою накладною №55 від 12.06.2020 строк оплати 80 % поставленого товару настав 03.07.2020, починаючи з 04.07.2020 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання та з 25.06.2020 (оскільки податкова накладна зареєстрована 24.06.2020) відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати 20 % поставленого товару;

- за видатковою накладною №56 від 18.06.2020 строк оплати 80 % поставленого товару настав 09.07.2020, починаючи з 10.07.2020 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання та з 14.07.2020 (оскільки податкова накладна зареєстрована 13.07.2020) відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати 20 % поставленого товару;

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати поставлених нафтопродуктів.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленого товару у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 29/05/2020 від 29.05.2020 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 757 593, 58 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 190, 48 грн - пені за період з 20.08.2020 по 25.09.2020 та 2 297, 62 грн - 3 % річних за період з 20.08.2020 по 25.09.2020.

За умовами п. 7.2. договору, у випадку порушення більш, ніж на 10 банківських днів, строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення але не більше 10 % від суми заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року)

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, перевіривши розрахунок пені та 3 % річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки відповідачем сплати за поставлений товар, встановив, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 190, 48 грн - пені за період з 20.08.2020 по 25.09.2020 та 2 297, 62 грн - 3 % річних за період з 20.08.2020 по 25.09.2020.

Тож, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати, пов`язані із правовою допомогою.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2020 між Фізичною особою-підприємцем Тесля Антоном Віталійовичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" (замовник) укладено договір № 22 про надання юридичних послуг, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання юридичних послуг замовнику на умовах та в порядку визначених цим договором.

Позивачем також додано до матеріалів справи замовлення на юридичні послуги № 2 від 05.08.2020, що є додатком № 1 до договору № 22 від 22.04.2020, яким визначено перелік робіт, кількість годин та їх вартість, а саме: Розробка та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви від імені ТОВ "Агропростір Україна" про стягнення заборгованості з ТОВ "Глобал-Агро", представництво інтересів ТОВ "Агропростір Україна" у Господарському суді міста Києва при розгляді даної позовної заяви - 20 годин, вартість - 20 000, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2020 позивачем здійснено оплату послуг адвоката згідно договору № 22 про надання юридичних послуг від 22.04.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 814 на суму 20 000,00 грн.

Таким чином, перевіривши подані позивачем докази, враховуючи співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 20 000, 00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Крім того, суд відзначає, що при подачі позову до Господарського суду міста Києва позивачем було сплачено судовий збір в сумі 15 863, 90 грн., однак враховуючи зміну предмету позову (фактично зменшено розмір позовних вимог в частині основного боргу), судовий збір у розмірі 4 327, 68 грн. підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", враховуючи те, що клопотання про повернення зайво сплаченої суми судового збору позивачем не заявлено, повернення судового збору, не здійснюється.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням у порядку передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" (вул. Академіка Вільямса, буд. 6 Д, офіс 43, м. Київ, 03189, ідентифікаційний код - 39837089) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропростір Україна" (проспект Нахімова, буд. 116 А, офіс 63, м. Маріуполь, Донецька обл., 87534, ідентифікаційний код - 41757632) 757 593 (сімсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн 58 коп. - заборгованості, 9 190 (дев`ять тисяч сто дев`яносто) грн 48 коп. - пені, 2 297 (дві тисячі двісті дев`яносто сім) грн 62 коп. - 3 % річних, 11 536 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 22 коп. - судового збору та 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. - витрат на правову допомогу адвоката.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 28.01.2021.

Суддя Щербаков С.О.