Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2021 р. Справа № 906/1466/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства Міжнародного аеропорту "Київ" (Жуляни)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД

про стягнення 57 178,59 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 57178,59 грн., з яких: 50693,97грн. боргу за оренду покриття по договору про використання твердого покриття аеропорту №88-2013 від 10.06.13; 4563,58 грн. пені; 984,32 грн. 3% річних; 936,72 грн. інфляційних.

Ухвалою від 16.12.20 суд відкрив провадження у справі №906/1466/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 21.12.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2013 року між комунальним підприємством Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (відповідач) укладено Договір про використання твердого покриття аеропорту № 88-2013 , з додатками, які є невід`ємними частинами договору (а.с.17).

Згідно п.1.1 договору, Позивач надає Відповідачу частину території зі штучним покриттям, що знаходиться в режимній зоні аеропорту в районі ангару літака Ан-2, загальною площею 45 квадратних метрів для розміщення модульної каркасної будівлі для проведення робіт з оперативного технічного обслуговування та зберігання майна (надалі покриття), а Відповідач зобов`язаний сплатити за надані послуги в порядку і на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору та Додаткової угоди №7 від 28.02.19, Відповідач щомісяця сплачує вартість використання Покриття до 05 числа місяця, що наступає за звітним, незалежно від наслідків господарської діяльності, у розмірі 5940,00 грн.

Згідно п. 3.2 Договору, акти приймання-передачі виконаних робіт складаються Позивачем останнім днем звітного місяця, підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються печатками протягом 3 (трьох) робочих днів після закінчення звітного місяця, або надається вмотивована відмова. В разі не підписання Підприємством наданих Актів протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення звітного місяця, Акти вважаються підписаними в редакції Позивача та підлягають оплаті.

За період з листопада 2019 по липень 2020 року сторони підписали Акти приймання-передачі робіт (послуг) на загальну суму 59400грн. (а.с.33-39).

Проте, у порушення вищезазначених умов Договору, надані належним чином послуги оплачувалися несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого у Відповідача утворилась заборгованість у розмірі 50 693,97 грн., по актам здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 9707 від 30.11.2019р. (за листопад) - 5 940,00 грн.; № 610 від 29.02.2020р. (за лютий) - 15053,97 грн.; № 670 від 31.03.2020р. (за березень) - 5 940,00 грн.; № 1041 від 30.04.2020р. (за квітень) - 5 940,00 грн.; № 1495 від 31.05.2020р. (за травень) - 5 940,00 грн.; № 1840 від 30.06.2020р. (за червень) - 5 940,00 грн.; № 2123 від 31.07.2020р. (за липень) - 5 940,00 грн.

13.06.20 та 21.07.20 позивач направляв відповідчу претензії з вимогою сплатити борг, однак Відповідач залишив вимоги позивача без відповіді та задоволення.

31.07.2020р. Додатковою угодою №9 до Договору, договір № 88-2013 було розірвано.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір про використання твердого покриття аеропорту №88-2013 від 10.06.2013 має ознаки договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, між сторонами виникли правовідносини на підставі укладеного договору оренди (найму) твердого покриття аеропорту.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 50693,97грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.4.7 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 4563,58 грн. (а.с.5).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.7 Договору при простроченні платежів за Договором Відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від прострочення суми коштів за кожний день прострочення.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, нарахування пені може проводитись за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, що згідно розрахунку проведеного судом на підставі нормативно-довідкової таблиці комп`ютерної програми "Ліга" становить 3513,29 грн. і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 936,72 грн. інфляційних та 984,32 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на викладене, індекс інфляції має нараховуватись в наступному місяці за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж.

Натомість позивач помилково застосував індекси інфляції, що були визначені за місяці, в яких відповідач, згідно договору, мав оплатити орендну плату.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування інфляційних, господарський суд вважає, що правомірним є нарахування інфляційних в сумі 796,19рн.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 55987,77грн., з яких: 50693,97грн. боргу, 3513,29грн. пені, 984,32грн. 3% річних, 796,19 грн. інфляційних. В частині стягнення 1050,29грн. пені та 140,53 грн. інфляційних позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (юридична адреса: 10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд.9; поштова адреса: 03062, м. Київ, вул. Стрійська, буд. 6; ) на користь Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (03036, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 79, , ІВАN: НОМЕР_1 в ПАТ "Державний ощадний банк України" м. Києва, МФО - 300465, ІПН 53, Свідоцтво № 200028163) - 50 693,97 грн. боргу, 3513,29 грн. пені, 796,19 грн. інфляційних, 984,32грн. 3% річних, 2058,22грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 1050,29грн. пені та 140,53 грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.01.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повідом.)