РІШЕННЯ

м. Київ

21.01.2021Справа № 910/14324/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу 910/14324/20

за позовом Приватного підприємства "СВІТЧАЙ" (код 30051782; 79035, м. Львів, вул. Жасминова, 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (код 32650231; 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корп. 2, каб.33)

про стягнення заборгованості у розмірі 1 864 677,74 грн.

без участі представників у зв`язку із неявкою

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство «СВІТЧАЙ» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (далі - Товариство) про стягнення заборгованості у розмірі 1 864 677,74 грн., за договором поставки від 28.12.2018 №281218-13/1г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заявшляхом подання суду:

- доказів надсилання на адресу відповідача документів доданих до позовної заяви;

- доказів сплати судового збору у розмірі 27 970,17 грн.

09.10.2020 позивачем подано суду клопотання про долучення доказів сплати судового збору та доказів надсилання на адресу відповідача документів доданих до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/14324/20; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19.11.2020р.

16.11.2020 відділом діловодства суду від Позивача одержано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника Позивача.

Ухвалою про повідомлення від 23.11.2020 повідомлено сторін про призначення підготовчого засідання на 10.12.2020.

26.11.2020 відділом діловодства суду від Позивача одержано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника Позивача.

У підготовче засідання 10.12.2020 представники сторін не з`явились. Представник відповідача повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Протокольною ухвалою від 10.12.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/14324/20 до судового розгляду по суті на 21.01.2021р.

15.01.2021 Позивачем надано детальний опис наданих послуг.

У судове засідання 21.01.2021р. представники сторін не з`явились.

Натомість, від Позивача надійшла заява про розгляд справи без участі останнього.

Представник відповідача у судове засідання вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучені рекомендовані повідомлення, що підтверджують отримання ТОВ «ГІППО» ухвал суду про відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність поважних причин неявки представника відповідача, повідомленого належним чином про дату час і місце судового засідання, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення №953, №458.

Отже, відповідач у даній справі обізнаний про наявність господарського спору та мав можливість ознайомлюватися з текстами ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

У судовому засіданні 21.01.2021р. суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

28 грудня 2018 року між Приватним підприємством «СВІТЧАЙ» (надалі - ПП «СВІТЧАЙ» та/або «Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (надалі - ТОВ «ГІППО» та/або «Покупець») було укладено Договір поставки № 281218-13/1 г (надалі-Договір поставки), відповідно до умов якого:

- п.1.1. Постачальник зобов`язувався передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язувався приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

- п.1.2., Поставка товару здійснюється на підставі накладних згідно замовлень Покупця, які є невід`ємною частиною договору.

- п.1.3., загальна вартість даного договору становить суму накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору.

- п.3.1., визначено, що асортимент та кількість товару погоджується сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення.

- п.5.4., оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п.5.5. даного договору здійснюється покупцем протягом поточного тижня, через 7 календарних днів після реалізації Покупцем товару своїм клієнтам протягом звітного тижня, шляхом перерахунку на банківський рахунок Постачальника.

- п.5.5, Сторони погодили, що заборгованість Покупця за поставлений Постачальником товар, яка зберігається за Покупцем без застосування до нього відповідальності за невиконання зобов`язань по договору та складає суму (ліміт заборгованості) в розмірі 1 000, 00 (одна тисяча) гривень, у т. ч. ПДВ. Вказаний ліміт заборгованості повинен бути погашений (сплачений) у випадку розірвання або закінчення терміну дії даного Договору після підписання Сторонами акту звірки.

28 грудня 2018 року між Сторонами було укладено Договори про внесення змін до Договору поставки, якими вирішено доповнити Договір наступними пунктами:

- п. 5.4.1. Оплата за поставлений товар ТМ «Брюген» (пластівці) сум у розмірах понад ліміт встановлений п. 5.5. даного Договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 60 (шести десяти) календарних днів з дати поставки.

- п. 5.4.2. Оплата за поставлений товар ТМ «Lekorna», ТМ «CROCO», ТМ «Dijo», ТМ «Домашні продукти», ТМ «Diatosta» сум у розмірах понад ліміт встановлений п. 5.5. даного договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки товару.

- п. 5.4.3. Оплата за товар ТМ «Бісан» понад ліміт встановлений п. 5.5. даного договору здійснюється Покупцем протягом поточного тижня, через 14 (чотирнадцять) календарних днів після реалізації Покупцем товару.

- п. 5.4.4. Оплата за поставлений товар ТМ «Солодкий світ», «Харібо», «Троллі», «Кавендіш», «Ріттерспорт», «Якобсент», «Аметист», «Кроко», «Ведень», «Балтик», «Шоудьє», «Шогеттен», «Бальзен» сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5. даного договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника через 60 (шістдесят) к.д. з дати поставки даного товару.

- п. 5.4.6. Оплата за поставлений товар ТМ «Домашні продукти» та ТМ «Родинний смак» здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки товару.

- п. 5.4.7. Оплата за поставлений товар ТМ «НАМЕ» (ТМ «ХАМЕ») здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 55 (п`ятдесят п`ять) календарних днів з дати поставки товару».

Також, 15 січня 2019 року між Сторонами також укладено Договір про внесення змін до Договору поставки, яким положення договору доповнено пунктом 5.4.5. наступного змісту: «Оплата за поставлений товар ТМ «Грінвіль» сум у розмірах понад ліміт встановлений п. 5.5. даного договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів за дати поставки.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, постачальником виконувались зобов`язання покладені на нього Договором поставки. Зокрема, до матеріалів справи додано копії та надано для огляду оригінали відповідних накладних.

Проте, незважаючи на прийняття товару, Покупцем не виконано в повному обсязі обов`язку по оплаті за поставлений товар, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 1 753 496,11 грн.

12 серпня 2020 року Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію з вимогою погасити наявну заборгованість. Однак, відповіді на вказану претензію Позивач не отримав.

Станом на день подання позову заборгованість становить 1 753 496,11 грн., яку і просить стягнути Позивач.

Позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 1 753 496,11 грн. є обґрунтованою, такою, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 85 420,03 грн. пені, 17 464,80 грн. 3% річних та 8 296,80 грн інфляційних втрат.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК УКраїни) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2.1. Договору поставки передбачено, що: «За порушення термінів розрахунків, передбачених п 5.4. даного договору, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування».

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимоги в частині стягнення 85 420,03 грн. пені, 17 464,80 грн. 3% річних та 8 296,80 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати, що Товариство просило суд покласти на відповідача відшкодування 23600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

28.02.2020 ПП «СВІТЧАЙ» і адвокатом Угриновською Ю.В. укладено договір про надання правової допомоги №05-02/20.

Суду подано доказ надання правничої допомоги на суму 23600 грн., а саме акт №1-12/20 надання послуг у сфері права згідно договору №05-02/20 від 28.02.2020.

Враховуючи розмір понесених витрат позивачем, а також задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "СВІТЧАЙ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення заборгованості у розмірі 1 864 677,74 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (код 32650231; 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корп. 2, каб.33) на користь Приватного підприємства "СВІТЧАЙ" (код 30051782; 79035, м. Львів, вул. Жасминова, 5) 1 753 496,11 (один мільйон сімсот п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. основної заборгованості; 85 420,03 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста двадцять) грн. пені; 17 464,80 (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 3% річних, 8 296,80 (вісім тисяч двісті дев`яносто шість) грн інфляційних втрат, 23600,00 (двадцять три тисячі шістсот) грн. витрат на правову допомогу та 27 970,17 (двадцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.01.2021

Суддя І.Д. Курдельчук