ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2779/20

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Мельникова О.О., паспорт серія № НОМЕР_1 , дата видачі : 16.04.97;

від позивача ОСОБА_1 - Голубєв О.О., паспорт серія № НОМЕР_2 , дата видачі : 03.02.15;

від відповідача - Гайса А.М., довіреність № КК028195, дата видачі : 21.07.98;

від третьої особи ОСОБА_2 - Шкумат Л.П., паспорт серія № НОМЕР_2 , дата видачі : 03.02.15;

від третьої особи ОСОБА_3 - Богушевич Тетяна Миколаївна, довіреність № КК028195, дата видачі : 21.07.98;

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДЕСАНТУ-12" за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та скасування державного запису,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 2878/20) до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДЕСАНТУ-12" про визнання недійсним рішення та скасування державного запису.

У позовній заяві вх..№2878/20 від 25.09.2020р. ОСОБА_1 просить господарський суд Одеської області про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 ).

30.09.2020 року ухвалою господарського суду Одеської області відкрито провадження провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.10.2020 року та запропоновано позивачу надати до суду письмові обґрунтування щодо залучення третіх осіб.

23.10.2020р. від відповідача до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву за вх.№28321/20.

27.10.2020 року від позивача до суду надійшли письмові обґрунтування щодо залучення третіх осіб за вх.№28577/20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.11.2020 року було залучено до участі у справі №916/2779/20 в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 ).

01.12.2020р. від позивача у судовому засіданні надійшла відповідь на відзив на позовну заяву за вх.№32113/20.

01.12.2020 року суд відклав розгляд справи на 08.12.2020 року.

08.12.2020р. від відповідача надійшло у судовому засіданні заперечення на відповідь на відзив за вх.№32845/20.

Також, у судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення по суті справи за вх.№32846/20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.12.2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 18.12.2020 року.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Гута С.Ф. на лікарняному (домашня ізоляція COVID-19-11 з 14.12.2020р. по 24.12.2020р. включно судове засідання 18.12.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2020 року було призначено судове засідання на 14.01.2021р. о 12:15 год.

У судовому засіданні 14.01.2021р. було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 15.01.2021р. о 14:20 год.

У судовому засіданні 15.01.2021р. представником позивача було надано до суду клопотання про залучення до матеріалів справи копію протоколу №2 від 18.12.2016р. загальних зборів ОСББ «ДЕСАНТУ-12» з додатками за вх.№1089/21.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені прав та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

15 січня 2021 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (кв.84) а також ОСОБА_4 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 (кв.165). ОСОБА_2 (кв.25) є власниками квартир в багатоквартирному будинку АДРЕСА_4 .

Власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку створено ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДЕСАНТУ-12» (надалі - ОСББ «ДЕСАНТУ-12», об`єднання).

Державна реєстрація ОСББ «ДЕСАНТУ-12», була проведена 12.10.2016р. номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 1 000963. місцезнаходження: 65481. Одеська область, м. Южне, проспект Григорівського десанту будинок 12.

Позивач зазначає, що йому стало відомо, що 16.08.2019р. державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліною Вікторівною проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДЕСАНТУ-12», що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна керівника юридичної особи (на ОСОБА_5 ) на підставі рішення загальних зборів ОСББ «ДЕСАНТУ-12» від 28.07.2019р., оформленого протоколом №1 Загальних зборів співвласників квартир ОСББ «ДЕСАНТУ-12» за місцезнаходженням: пр-кт. Григорівського десанту, буд.12 від 28.07.2019р. та рішення засідання правління об`єднання від 05.08.2019р.. оформленого протоколом №1 засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДЕСАНТУ-12» за місцезнаходженням: м. Южне. пр. Григорівського десанту, буд.12, від 05.08.2019р.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир га/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - це власники квартир та нежитлових приміщень ) багатоквартирному буднику.

Відповідно до п. 1.1 та п. 2.1. Статуту ОСББ «ДЕСАНТУ-12». затвердженого рішенням Установчих зборів, яке оформлене протоколом від 29 червня 2016 року, об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 . відповідно до Закон) України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належною утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом.

Положеннями п. 2.3. Статуту об`єднання визначено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном: забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання; прийняття рішення про припинення або реорганізацію об`єднання та виділ із нього іншої юридичної особи.

Згідно положень п. 3.5. Статуту об`єднання передбачено, що загальні збори скликаються і проводяться правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Положеннями п. 3.5.1. Статуту об`єднання також передбачено, що правління (ініціативна група) не менше ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів вручає кожному співвласнику під розписку або направляє рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку, письмове повідомлення про проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Отже, позивач та інші співвласники, не були належним чином повідомлені про дату, місце і час проведення загальних зборів, проекту порядку денного зборів, що позбавило позивача та інших співвласників реалізувати свої права як співвласника будинку та здійснити вплив на результат голосування, що є порушенням його прав, як власника майна, в управлінні спільним майном.

Також положеннями п. 3.13. Статуту об`єднання передбачено, що виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається з числа співвласників загальними зборами і підзвітне загальним зборам.

Зі змісту протоколу №1 загальних зборів ОСББ «ДЕСАНТУ-12» від 28 липня 2019 року (питання порядку денного №3) та протоколу №1 засідання правління ОСББ «ДЕСАНТУ- 12» від 05 серпня 2019 року вбачається, що не зазначено чи є члени нового складу правління, голова правління, співвласниками багатоквартирного будинку, а саме власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку №12 відповідно до визначення наведеному у ч.1 ст. 1 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна/суб`єкта від 28.07.2020 року та 29.07.2020 року члени нового складу правління: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не є власниками квартир та нежитлових приміщень у будинку об`єднання. Крім того, члени правління в такому складі на засіданні правління 05.08.2019 року обрали Ярош Вікторію Порівну головою правління об`єднання що суперечить вимогам ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 10 Закону та п.3.1.. 3.13. Статуту об`єднання та порушує право позивача брати участь в у правлінні об`єднанням, обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання.

Також, позивач звертає увагу суду, що в протоколі №1 Загальних зборів співвласників від 28.07.2019р. у розділі Загальна інформація зазначено, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку - 251 осіб, однак зазначено, що па зборах особисто взяли участь співвласники в кількості 59 осіб а у письмовому опитуванні взяли участь співвласники в кількості 237 осіб (59+237=296 осіб), тобто загальна кількість співвласників, які особисто взяли участь на зборах та під час письмового опитування - 296 осіб с більшою ніж кількість співвласників у будинку, що є підтвердженням того, що інформація зазначена в проколі не відповідає дійсності.

Також відповідно до змісту листів опитування до протоколу №1 Загальних зборів ОСББ «ДЕСАНТУ-12» від 28 липня 2019 року в графі «дата опитування», письмове опитування співвласників проводилося ще 06 серпня (власників квартир №234. №161. №60. №86, №69. №110, №150, №156. №239. №249. №205) . 07 серпня (власників квартир №37. №48. №121. №124. №131, №134. №174, №178. №172. №23 1. №219 ). 08 серпня (власника квартири АДРЕСА_6 ). 09 серпня (власників квартир №107, №77, №86, №166) 2019 року тобто вже після проведення 05 серпня 2019 року засідання правління об єднання ОСББ «ДЕСА111 У-12» (протокол №1 засідання правління об`єднання від 05 серпня 2019 року).

Позивач вказує, що зазначені обставини свідчать, що підрахунок голосів належним чином не проводився, а результати підрахунку голосів зазначені в протоколі №1 загальних зборів співвласників квартир ОСББ «ДЕСАНТУ-12» від 28 липня 2019 року не відповідають фактичним обставинам.

Зазначені порушення вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та положень Статуту ОСББ «ДЕСАНТУ-12» щодо не повідомлення належним чином позивача, як співвласника майна у будинку АДРЕСА_4 про дату, місце і час проведені і я загальних зборів, проекту порядку денного зборів; обрання до складу правління об`єднання осіб, як і не є власниками квартир та нежитлових приміщень v багатоквартирному будинку призвели до порушення права позивача, як власника майна, брати участь в управлінні спільним майном, обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених, прав та законних інтересів.

Таким чином, на думку позивача враховуючи, що загальні збори ОСББ «ДЕСАНТУ-12» від 28 липня 2019 року були скликані з порушенням процедури, оскільки, не було дотримано вимог щодо належного повідомлення позивача, як співвласника майна у будинку, що є істотним порушенням права позивача на управління належним йому майном, а також конституційних прав на володіння і розпорядження майном, то відповідно рішення, прийняті на загальних зборах ОСББ «ДЕСАНТУ- 12» 28 липня 2019 року та на засіданні правління ОСББ «ДЕСАН ТУ-12» 05 серпня 2019 року є недійсними. Правовим наслідком визнання недійсними рішень, прийнятих на загальних зборах співвласників та рішень правління об`єднання є скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, так як саме зазначені рішення стали підставою для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Відповідач заперечує проти позову з огляду на те, що позивач посилається на те, що його право було порушено тим, що він не був належним чином повідомлений, про дату, місце і час проведення загальних зборів ОСББ, проекту порядку денного зборів: обрання до складу правління об`єднання осіб, які не є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку призвели до порушення права позивача, як власника майна, брати участь в управлінні спільним майном, обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання.

Також звертає увагу суду, на те, що ОСОБА_1 має право власності на квартиру АДРЕСА_7 , ще з листопада 2005 року, тобто більше ніж за 10 років до створення ОСББ. Заселився та постійно проживав ОСОБА_1 у вказаній квартирі також за довго до проведення загальних зборів і був інформований про проведення загальних (у т.ч. про порядок денний) завдяки оголошенням, що були розташовані на парадних входах та сходових майданчиках.

Крім того, звертає увагу на те, що єдиною підставою вважати рішення загальних зборів ОСББ не прийнятим є згідно п. 3.10. Статуту ОСББ є випадок, якщо протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів необхідну кількість голосів «за» не обрано.

Відповідач вказує, що посилання ОСОБА_1 на порушення його прав з приводу того що неповідомлення його заздалегідь не надало можливості вивчення питань та прийняття рішень не є обґрунтованим. Статутом ОСББ надав можливість здійснити голосування ще на протязі 15 днів з дати проведення зборів. Тобто термін у 15 днів, який відповідно до п. 3.10. Статуту ОСББ мав для вивчення питань та прийняття рішення взагалі перевищує термін у 14 днів, які ОСОБА_1 мав з дати повідомлення до дати проведення зборів.

Також відповідач вказує, що виключне обмеження щодо обрання співвласників до органів управління Об`єднання має лише процес обрання Ревізійної комісії та розділ ІІІ Типового Статуту ОСББ, що затверджений Наказом Держжитлокомунгоспу №141 від 2003р. Відповідно до НПА лише ревізійна комісія обирається виключно з числа співвласників.

Стосовно формування правління об`єднання, така норма яка має виключно вимоги щодо співвласності не має обов`язкового застосування, про що є роз`яснення МінРегіонБуду.

З урахуванням наведеного відповідач заперечує проти позову в повному обсязі.

Щодо пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , було зазначено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_8 , де створено ОСББ «ДЕСАНТУ-12» та що її не було повідомлено належним чином про дату, місце і час проведення загальних зборів об`єднання, проекту порядку денного, оскільки ОСОБА_2 не отримувала під розписку письмове повідомлення про проведення загальних зборів та на адресу третьої особи не направлялося рекомендованим листом письмове повідомлення, отже ОСОБА_2 як власник майна була позбавлена права реалізувати своє право: брати участь в управлінні об`єднання, обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, висловлювати свою думку щодо того чи іншого питання, що порушує її права як власника майна.

З урахуванням вищевказаного, третя особа ОСОБА_2 підтримує позовні вимоги позивача та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

З наведених підстав, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДЕСАНТУ-12" за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та скасування державного запису.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Так, відповідно до частин 1, 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Указана норма права імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 18 квітня 2018 року у справі № 904/2796/17 (провадження № 12-26гс18), від 18 вересня 2018 року у справі № 916/782/17 (провадження № 12-116гс18), Постанові ВС від 10.04.2019 по справі № 750/2262/18.

Таким чином, судом встановлено порушення повідомлення співвласників проведення загальних зборів, оскільки матеріали справи не містять доказів повідомлення кожного співвласника.

Твердження відповідача, що позивач був інформований про проведення загальних зборів (у т. ч. про порядок денний) завдяки оголошенням, що були розташовані на парадних входах та сходових майданчиках не відповідає вказаним вимогам щодо порядку та способу повідомлення власників про проведення загальних зборів, оскільки письмове повідомлення позивачу під розписку вручено не було і шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом) не направлялось, що не заперечується відповідачем, отже вказані факти підтверджують те, що позивач дійсно не був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недотримання ініціативною групою ОСББ порядку повідомлення усіх співвласників багатоквартирних будинків про проведення загальних зборів, що є порушенням вимог ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та свідчить про незаконність рішення загальних зборів ОСББ.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові ВС від 28.04.2020 по справі № 917/971/19.

Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачає необхідність повідомлення про час та місце проведення засідання установчих зборів кожного власника, а не лише тих власників, кількість яких достатня для кворуму на установчих зборах. Так, процедура повідомлення ініціативною групою ОСББ усіх співвласників будинку, дотримання якої є свідченням правомірності проведення зборів, не ставиться Законом в залежність від можливості/неможливості впливу голосу певного особи на сам результат голосування. Таким чином, свідченням незаконності прийняття установчими зборами рішення є недотримання ініціативною групою ОСББ порядку повідомлення саме усіх співвласників будинку про проведення засідання, без дослідження обставини впливу голосу певного особи на сам результат голосування.

Вказана правова позиція викладена у Постанові ВС від 25.06.2019 по справі № 922/1500/18.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно положень п.16 ст. 10 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та положень п.3.9. Статуту об`єднання рішення па загальних зборах приймається шляхом поіменного голосування. Також положеннями п. 15 та п. 16 ст. 10 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрало кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрало, рішення вважаються неприйнятими. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

В протоколі №1 Загальних зборів співвласників від 28.07.2019р. у розділі Загальна інформація зазначено, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку - 251 осіб, однак зазначено, що па зборах особисто взяли участь співвласники в кількості 59 осіб а у письмовому опитуванні взяли участь співвласники в кількості 237 осіб (59+237-296 осіб), тобто загальна кількість співвласників, які особисто взяли участь на зборах та під час письмового опитування - 296 осіб с більшою ніж кількість співвласників у будинку, що є підтвердженням того, що інформація зазначена в проколі не відповідає дійсності.

Твердження відповідача про те, що лише члени ревізійної комісії обираються виключно з числа співвласників, а на членів правління вказана вимога не застосовується, господарський суд вказує наступне.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Положеннями ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: обрання членів правління об`єднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що тільки співвласник має право: брати участь в управління об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання.

Отже, з урахуванням наведених норм вбачається, що тільки власник квартир та нежитлових приміщень може бути членом правління об`єднання.

Крім того, відповідно до вимог розділу IV Положення про Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДЕСАНТУ-12» затвердженого загальними зборами ОСББ «ДЕСАНТУ-12» протокол №2 від 18.12.2016р., членом правління ОСББ «ДЕСАНТУ-12» може бути обраний власник житлового чи нежитлового приміщення, а також члени правління обираються на загальних зборах у кількості 15 осіб. Тому, обраний новий склад не може відповідати зазначеним вимогам щодо суб`єктного складу та кількісного складу - 9 осіб.

У відповідності до положень ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Положеннями ет. 55 Конституції України кожному гарантується захисті прав і свобод у судовому порядку.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строк) незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав га обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутою проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду га зазначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, з урахуванням, що загальні збори ОСББ «ДЕСАНТУ-12» від 28 липня 2019 року були скликані з порушенням процедури, оскільки, не було дотримано вимог щодо належного повідомлення позивача, як співвласника майна у будинку, що є істотним порушенням права позивача на управління належним йому майном, а також конституційних прав на володіння і розпорядження майном, то відповідно рішення, прийняті на загальних зборах ОСББ «ДЕСАНТУ- 12» 28 липня 2019 року та на засіданні правління ОСББ «ДЕСАН ТУ-12» 05 серпня 2019 року є недійсними.

Правовим наслідком визнання недійсними рішень, прийнятих на загальних зборах співвласників та рішень правління об`єднання є скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, так як саме зазначені рішення стали підставою для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Положеннями ст. 16 ЦК України визначені можливі способи захист) цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії. яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди); визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. орган/ влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» врегульовано, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться па підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: - визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; - визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; - заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; - накладення/зняття арешту корпоративних прав; - зобов`язання вчинення реєстраційних дій; - скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі: - виділу юридичної особи; - провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»: - припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; - відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; - припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи: - відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; - відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України»).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача належними та допустимими доказами не спростовано.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДЕСАНТУ-12" за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та скасування державного запису - задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним рішення загальних зборів ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДЕСАНТУ-12», оформлене протоколом №1 Загальних зборів співвласників квартир ОСББ «ДЕСАНТУ-12» за місцезнаходженням: пр-кт. Григорівського десанту, буд. 12 від 28.07.2019р. га рішення засідання правління ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДЕСАНТУ- 12» від 05.08.2019р. оформлене протоколом №1 засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДЕСАНТУ-12» за місцезнаходженням: м. Южне. пр. Григорівського десанту, буд. 12. від 05.08.2019р.

3.Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДЕСАНТУ- 12», що не пов`язані зі змінами в установчих документах, шляхом скасування запис) за номером 1000963 віл 16.08.2019 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Стягнути з ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДЕСАНТУ-12» (65481. Одеська область, м. Южний, пр-т. Григорівського десанту, буд. 12, ідентифікаційний код 40893975) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири грн. 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 25 січня 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут