ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2021 р.Справа № 922/4297/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , м.Харків
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30", м.Харків, 3-і особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 , м.Харків, 2) ОСОБА_3 , м.Харків 3) ОСОБА_4 , м.Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - Жукова Н.Д. (адвокат, ордер ДН №002238 від 30.12.2020 року);

відповідача - не з`явився;

3-х осіб:

1) Іщенко Р.А. (ордер ХВ №000003 від 20.01.2021 року), Литвиненко А.А. (ордер АН №1014831 від 18.01.2021);

2) ОСОБА_3 (особисто, паспорт НОМЕР_1 виданий Ленінським ВР у м.Харкові ГУ ДМС України в Х/о від 01.07.2015 року);

3) ОСОБА_4 (особисто, паспорт НОМЕР_2 виданий Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Х/о від 25.09.2013 року).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30" про визнання недійсним рішення загальних зборів відповідача від 21.12.2020 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.01.2021 року по справі №922/4297/20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 02.02.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 року (справа №1900з-20, суддя Прохоров С.А.) було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову та заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Чернишевського 30 (61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 30, ), у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені даного об`єднання.

19.01.2021 року до господарського суду надійшла заява від 3-ої особи - ОСОБА_2 (вх.№1129) про скасування заходу забезпечення позову, в якій заявник просить суд скасувати захід забезпечення позову, застосований ухвалою судді Господарського суду Харківської області Прохорова С.А. від 24.12.2020 року (справа №1900з-20, а саме: заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Чернишевського 30 (61002, м.Харків, вул.Чернишевська,30, ), у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені даного об`єднання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.01.2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову (вх.№1129 від 19.01.21), призначивши розгляд заяви в судовому засіданні на 20.01.2021 року, в якому було оголошено перерву до 21.01.2021 року о 14:00.

Учасники справи надали до суду наступні документи:

- клопотання 3-ої особи №1 про скасування заходів забезпечення позову (а.с.70-73) та доповнення до нього (а.с.99-100);

- клопотання позивача про долучення доказів (а.с.101-147);

- письмові пояснення позивача (а.с.148-151, 158-160);

- заяви про вступ у справу 3-х осіб №2,3 з зазначенням про підтримку заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Надані документи судом прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Представники заявника ОСОБА_2 та треті особи підтримували в судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову, представники позивача заперечували проти задоволення даної заяви, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Позиції учасників справи зафіксовані у протоколі судового засідання від 20.01.21 та від 21.01.21.

Судом досліджено матеріали справи №1900з-20 на 51 арк.

Розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справ №1900з-20 та №922/4297/20, заслухавши пояснення учасників справи, та надаючи оцінку наведеним заявником доводам та доказам, наявним у матеріалах справи, перевіривши аргументи заявника та інших учасників справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою судді Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2020 року по справі №№1900з-20 було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення до подання позову, а саме: заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чернишевського 30» (61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 30, ), у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені даного об`єднання.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в обґрунтування наявності підстав для її задоволення 3-я особа №1 посилається на те, що:

- він є співвласником та членом ОСББ «Чернишевського 30»;

- заходи забезпечення позову тотожні позовним вимогам;

- заходи забезпечення позову унеможливлюють нормальну життєдіяльність ОСББ Чернишевського 30;

- ухвала господарського суду Харківської області від 24.12.20 у справі №1900з-20 є незаконною та необґрунтованою, адже жодного права чи інтересу ОСОБА_1 вона не захищає, і суд не зазначає в чому саме є необхідність застосування заходу забезпечення позову для забезпечення у майбутньому виконання рішення суду;

- оскаржувальна ухвала порушує конкурентність сторін процесу;

- заявник не може укласти Договір про надання послуг, бо новий Голова Правління, обраний оскаржувальним рішенням загальних зборів ОСББ не може бути зареєстрований в реєстрі, а попереднє Правління було звільнено Загальними зборами співвласників;

- суд перебрав на себе повноваження загальних зборів, бо загальні збори обирають Правління та Голову, а не суд, вказує на блокування діяльності ОСББ.

Заявник та 3-ті особи зазначають, що вищезазначена ухвала порушує їх права та інтереси як співвласників ОСББ «Чернишевського 30».

Судом встановлено, що 3-м особам, в т.ч. заявнику, належать на праві приватної власності приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справ №1900з-20 та №922/4297/20.

Отже, 3-ті особи є співвласниками та членами ОСББ «Чернишевського 30», та мають право на подання та підтримку/непідтримку клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Судом встановлено, що до заяви по справі №1900з-20 про вжиття заходів забезпечення до подачі позову були надані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по АДРЕСА_1 (а.с.8-32 у справі №1900з-20) із зазначенням власників, в т.ч. 3-х осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені у відомостях особи були відомі суду на час ухвалення оскаржувальної ухвали, а отже не є новими обставинами, які були покладені в основу прийнятої раніше ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.11 ч.7 ст.137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В позовній заяві (а.с.5 у справі №922/4297/20) позивач просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30" від 21.12.20, в якому зазначено: про новий порядок денний, про нове Правління (а.с.84) та контрольно-ревізійну комісію та їх склад (п.6-8 Протоколу зборів), затверджено нову типову форму договору про надання послуг (п.11 Протоколу зборів), надано виконавчому директору Діденку В.П. повноваження на підписання договорів, тощо від імені ОСББ з постачальниками комунальних послуг та ресурсів, вирішено провести інвентаризацію для виявлення самозахоплених приміщень (п.п.14-15 Протоколу зборів).

В заяві про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову (а.с.10-11 у справі №1900з-20) заявник просить суд лише накласти заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чернишевського 30» (61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 30; ), у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені даного об`єднання.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема заборонити відповідачу та іншим особами вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Так, предметом спору є рішення загальних зборів ОСББ від 21.12.20, а заборона вносити реєстраторам зміни на підставі даного рішення, стосується предмету спору, отже суд вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, як того вимагає положення ГПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень заявника щодо тотожності заходів забезпечення позову та заявлених позовних вимог, оскільки тимчасова заборона державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу (щодо органів управління, у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені даного об`єднання) не є тотожною з позовними вимогами щодо визнання недійсним всього рішення зборів ОСББ.

Щодо конкурентності сторін процесу суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення. У зв`язку з наведеним суд відхиляє твердження заявника про те, що забезпечення позову впливає на конкурентоспроможність учасників спору, як безпідставне.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236 ГПК України визначено обов`язковість оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні відповідного питання.

Твердження заявника про те, що суд перебрав на себе повноваження загальних зборів, бо загальні збори обирають Правління та Голову, а не суд, вказує на блокування діяльності ОСББ, ґрунтуються на помилковому та довільному тлумаченні змісту оскаржувальної ухвали та чинного законодавства України, оскільки у відповідній ухвалі суд не обирав Правління та Голову ОСББ.

До суду не надано доказів того, що заходи забезпечення позову унеможливлюють нормальну життєдіяльність чи блокують діяльність ОСББ Чернишевського 30, порушують права та свободи співвласників та членів ОСББ та того, що заявник чи інші члени ОСББ не можуть укласти Договір про надання послуг (відмова укласти договір, звернення до ОСББ з вимогою укласти відповідний договір, тощо, до суду не надано), та того, що впав рівень надання послуг співвласникам ОСББ чи послуги не надаються взагалі.

За приписами ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Передбачене ст.145 ГПК України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом після вжиття заходів забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на те, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Звертаючись з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 року, заявником не надано суду доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів змінились обставини, що спричинили їх застосування.

При цьому, доводи заявника, наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 року у справі №1900з-20, фактично зводяться до заперечення обставин, викладених власне у заяві про забезпечення позову, оцінку яким надано судом при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, що за своєю суттю є запереченнями щодо застосування даних забезпечувальних заходів та не можуть виступати в якості вмотивованої підстави для скасування вже існуючих заходів забезпечення позову, а зумовлюють надання судом правової оцінки вказаної ухвали, яка набрала законної сили.

Суд враховує, що заявником не надано належних доказів, які б підтверджували те, що після вжиття відповідних заходів змінились або відпали обставини, які були підставою для їх застосування.

Заявник звертаючись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову з заявлених мотивів просить суд фактично здійснити переоцінку правомірності застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 24.12.2020 року. Тоді як правомірність постановлення ухвали про забезпечення позову належить до повноважень суду апеляційної інстанції, а скасування заходів забезпечення позову, яке може здійснити суд першої інстанції пов`язано зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що за змістом ч.13 ст.145 ГПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Судом встановлено, що позовна заява після вжиття заходів забезпечення позову була подана вчасно, у встановлений ГПК строк, що підтверджується матеріалами справи 922/4297/20.

За приписами ст.145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

При вирішенні спору у відповідності до ч.4 ст.236 ГПК України суд спирається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.08.2019 року у справі №15/155-б.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки заявником при зверненні з відповідним клопотанням не було доведено належними та допустимими доказами існування обставин, які в розумінні ст.145 ГПК України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, то правові підстави для скасування заходів забезпечення позову у даній справі відсутні. Відтак в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 136, 137, 139, 140, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 року у справі №1900з-20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 26.01.2021

Суддя К.В. Аріт