ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року справа № 925/1504/20 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка"

до Москаленківської сільської ради

про визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Швидка О.В.

За участю від:

від позивача: адвокат Новікова М.В. за довіреністю від 28.10.2016;

від відповідача: не явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою від 20.11.2020 до Москаленківської сільської ради (далі також - відповідач) про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:4268 та скасування державної реєстрації права власності Москаленківської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:4268 шляхом скасування запису про право власності номер 26130526 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірна земельна ділянка входила до складу земель, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства Ім. Шевченка на підставі державного акту на право колективної власності на землю від 01.04.1994 серія ЧР №19-1. На ній розміщені будівлі та споруди, вона не підлягала паюванню і не була розпайованою. Розміщені на спірній земельній ділянці будівлі та споруди перейшли у власність позивача, тому до останнього перейшло і право власності на цю земельну ділянку. Проте згідно з наявними у Державному земельному кадастрі відомостями про спірну земельну ділянку вона віднесена до комунальної власності Москаленківської сільської ради, яка на вимогу позивача не передала йому цю земельну ділянку.

Ухвалою від 23.11.2020 суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В. залишив вказану позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" без руху та установив йому строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів та доказів сплати 27186,73 грн. судового збору у встановленому порядку.

24 листопада 2020 року до Господарського суду Черкаської області разом із відповідною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" надійшли докази своєчасного усунення встановлених ухвалою від 23.11.2020 недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 25.11.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1504/20, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 17.12.2020 і встановив відповідачу строк для подання відзиву.

07 грудня 2020 року від відповідача до господарського суду надійшов відзив, яким відповідач підтвердив викладені у позові обставини і заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою від 17.12.2020 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/1504/20 і призначив її до розгляду по суті в судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 23.12.2020.

Ухвалою від 23.12.2020 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи №925/1504/20 по суті на 12 год. 00 хв. 19.01.2021 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалу від 23.12.2020 Господарський суд Черкаської області надіслав відповідачу за вказаною у позові адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, згідно з яким відповідач одержав цей рекомендований лист 29.12.2020, тобто відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце призначеного ухвалою від 23.12.2020 судового засідання з розгляду справи №925/1504/20 по суті. Проте відповідач чи його представник у це судове засідання не явилися і не повідомили про причини неявки, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України є підставою для розгляду справи №925/1504/20 за відсутності відповідача.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.01.2021, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а господарський суд розглянув справу №925/1504/20 по суті і оголосив вступну та резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю від 01.04.1994 серія ЧР №19-1 колективному сільськогосподарському підприємству Ім. Шевченка с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області було передано у колективну власність 2324,8 га землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва.

Згідно з висновком сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 до складу земель, які були передані у власність колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 29.12.1993 серія ЧР №19-1 входила і спірна земельна ділянка яка не підлягала розпаюванню, не була розпайована та не передавалася у приватну вартість.

Право власності на розміщені на спірній земельній ділянці об`єкти нерухомого майна - комплекс, критий тік; комплекс, МТФ; комплекс, консервний завод; комплекс (столярна майстерня, пилорама); комплекс машинно тракторний двір на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Москаленківської сільської ради від колективного сільськогосподарського підприємства Ім. Шевченка перейшло до позивача і було за ним зареєстроване, що підтверджується відповідно: свідоцтвом про право власності від 30.11.2011 серія САС 855945, витягом про державну реєстрацію прав №32261100 від 30.11.2011, свідоцтвом про право власності від 30.11.2011 серія САС 855946, витягом про державну реєстрацію прав №32264018 від 30.11.2011, свідоцтвом про право власності від 30.11.2011 серія САС 855941, витягом про державну реєстрацію прав №32259087 від 30.11.2011, свідоцтвом про право власності від 30.11.2011 серія САС 855939, витягом про державну реєстрацію прав №32258301 від 30.11.2011, свідоцтвом про право власності від 30.11.2011 серія САС 855938, витягом про державну реєстрацію прав №32257894 від 30.11.2011 та довідкою виконавчого комітету Москаленківської сільської ради від 12.11.2020 №164.

За наявними у Державному земельному кадастрі відомостями про спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:4268 площею 49,2618 га право власності на цю земельну ділянку як земельну ділянку комунальної власності зареєстроване за Москаленківською сільською радою, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26130526.

Позивач листом від 12.11.2020 №255, адресованим відповідачу, просив останнього протягом 7 днів з дня одержання цього листа передати позивачу у власність спірну земельну ділянку. Проте відповідач не виконав цю просьбу позивача, що й спричинило даний спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Таким чином, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

При цьому, принцип спільної юридичної долі нерухомого майна та земельної ділянки, на якій це майно розміщене, закріплений наведеними законодавчими нормами, зумовлений невіддільністю нерухомого майна від земельної ділянки, на якій воно розміщене, і яка фактично є його частиною, та має на меті дотримання законних прав та інтересів власника нерухомого майна, а також забезпечення можливості реалізації ним відповідних правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

З переходом до позивача від колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка права власності на розташовані на спірній земельній ділянці будівлі і споруди до позивача перейшло від цього колективного сільськогосподарського підприємства і право власності на спірну земельну ділянку.

Однак на даний час спірна земельна ділянка віднесена до комунальної власності Москаленківської сільської ради, яка не довела правомірності набуття нею права комунальної власності на спірну земельну ділянку колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, не усунула перешкоди позивачу в здійсненні ним свого права власності на спірну земельну ділянку, у тому числі і щодо його державної реєстрації за позивачем, а це означає про невизнання відповідачем права власності на спірну земельну ділянку за позивачем.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отож позивач вправі вимагати взнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в судовому порядку.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 90)).

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №331/6927/16-ц (пункт 69)).

Наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи відповідно до положень частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Отож вимога позивача про скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на спірну земельну ділянку відповідає встановленим частиною 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" способам захисту порушеного права власності позивача на спірну земельну ділянку.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 23.11.2020 №_О426 сплатив 27187,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір в сумі 27187,00 грн. покласти на відповідача.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" (вул. Шевченка, 39 Е, с. Москаленки, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19970, ) право власності на земельну ділянку площею 49,2618 га з кадастровим номером :02:000:4268.

Скасувати державну реєстрацію права власності Москаленківської сільської ради на земельну ділянку площею 49,2618 га з кадастровим номером :02:000:4268 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 26130526.

Стягнути з Москаленківської сільської ради (вул. Шевченка, 39 Г, с. Москаленки, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19970, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" (вул. Шевченка, 39 Е, с. Москаленки, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19970, ) - 27187,00 грн. (двадцять сім тисяч сто вісімдесят сім гривень 00 копійок) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20 січня 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко