ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 Справа № 917/1741/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2,

до Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області, 39601, Полтавська обл., м. Кременчук, пров. Героїв Бреста, буд. 65,

про стягнення 206 675,35 грн.

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» до Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення206 675,35 грн, з яких 180 918,60 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р., 13 223,42 грн. пеня за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію, 4 798,22 грн. інфляційні нарахування, 7 735,11 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач виконав оплату за поставлену теплову енергію не в повному обсязі та з порушенням строку, визначеного договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у відзиві, № 01-23/439 від 25.11.2020 р. (вх. № 13312 від 30.11.2020 р.) повідомив про сплату частини заявленої позивачем основної заборгованості за договором № 2440 від 01.01.2018 р. в сумі 60 898,39 грн. та, посилаючись на скрутне матеріальне становище навчального закладу, відсутність вини установи в порушенні грошових зобов`язань за договором (відсутність бюджетного фінансування) та ступінь їх виконання, просить суд зменшити розмір пені на 90%.

Вказаний відзив підписаний директором Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області Оксаніченком С.О., який згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого судом, має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, а тому приймається судом.

У відповіді на відзив № 38/579 від 03.12.2020 р. (вх. № 13575 від 07.12.2020 р.) позивач стверджує, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, а тому підстави для зменшення розміру пені відсутні.

Крім того, позивачем до відповіді на відзив додано клопотання № 38/576 від 03.12.2020 р. про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку зі сплатою відповідачем частини заборгованості за договором № 2440 від 01.01.2018 р. та повернення надміру сплаченого судового збору. Суд приймає клопотання по зменшення позовних вимог до розгляду.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

01.01.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі заступника Голови Правління Ангелової О.П. та Фінансового директора Стройного Р.В. (у зв`язку зі змінами до статутних документів на даний час Акціонерне товариство «Полтаваобленерго») та Кременчуцьким навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа I ступеня-різнопрофільна гімназія № 5 імені Т.Г. Шевченка» було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 (а.с. 9-12), відповідно до умов якого Теплопостачальна організація (ПАТ «Полтаваобленерго») зобов`язувалась надавати Споживачеві (Кременчуцький ліцей № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області) вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

01.01.2019 року сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р., якою замінено у назві, тексті договору, додатках до нього слова «Кременчуцький навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа I ступеня-різнопрофільна гімназія № 5 імені Т.Г. Шевченка» словами «Кременчуцький ліцей № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області».

Крім того, відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 19.04.2019 року № 568 «Про визначення товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води» припинено дію рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11.08.2000 року № 1515 «Про призначення кременчуцької філії відкритого акціонерного товариства «Полтаваобленерго» головним виконавцем послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м. Кременчуці від джерела Кременчуцької ТЕЦ» та абзацу 3 пункту 1 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 16.08.2002 року №879 «Про визначення виконавців послуг у комунальному житловому фонді м. Кременчука». Цим же рішенням визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ».

Також згідно з Угодою № 1 від 07.06.2019 р. про зміну Сторони у зобов`язанні, укладеною між Акціонерним товариством «Полтаваобленерго», Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» та Кременчуцьким ліцеєм № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області, Сторони домовились, що АТ «Полтаваобленерго» передає, а ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» приймає на себе всі права та обов`язки Виконавця згідно з договором № 2440 від 01.01.2018 р. та з 25.04.2019 року стає стороною договору.

Відповідно до п. 6.6 договору № 2440 від 01.01.2018 р. порядок розрахунків зі Споживачами теплової енергії викладено у Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до діючого договору.

Згідно з п. 5 вказаного Додатку обсяг фактично спожитої за розрахунковий період теплової енергії з урахуванням розрахункової величини втрат у відрізку мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності тепломереж, підтверджується «Актом про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (субспоживачем) теплової енергії», який оформлюється Теплопостачальною організацією на підставі «Відомості про фактичні покази розрахункових приладів обліку» та підтверджується Споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого «Акта про обсяги спожитої Споживачем теплоенергії» або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками Теплопостачальної організації.

Згідно з актами про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (субспоживачем) теплової енергії від 20.11.2019 р., 31.01.2020 р., 29.02.2020 р., 31.03.2020 р., 30.04.2020 р., 31.05.2020 р. та 30.06.2020 р. (а.с. 42-46), підписаними представниками сторін, та актом від 31.12.2019 р. (а.с. 42), що у відповідності до вищезазначеного положення договору підписаний трьома представниками Теплопостачальної організації, за період листопада 2019 року червня 2020 року позивач передав, а відповідач спожив теплової енергії на суму 680 564,49 грн.

Пунктом 1 Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до договору № 2440 від 01.01.2018 р. визначено, що розрахунки за теплову енергію проводяться Споживачем грошовими коштами, або іншими формами розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України, на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації.

Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивачем направлено на адресу Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області рахунки на оплату спожитої у листопаді 2019 року червні 2020 року теплової енергії за договором № 2440 від 01.01.2018 р. (а.с. 26-33), зокрема:

- за листопад 2019 року 20.11.2019 р.;

- за грудень 2019 року 10.01.2020 р.;

- за січень 2020 року 07.02.2020 р.;

- за лютий 2020 року 10.03.2020 р.;

- за березень 2020 року 07.04.2020 р.;

- за квітень 2020 року 04.06.2020 р.;

- за травень 2020 року 18.06.2020 р.;

- за червень 2020 року 03.08.2020 р.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого товару виконував несвоєчасно, що не заперечується самим відповідачем.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 145 776,96 грн., з яких 120 020,21 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р. (в ред.клопотання про зменшення позовних вимог), 13 223,42 грн. пеня за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію, 4 798,22 грн. інфляційні нарахування, 7 735,11 грн. 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р. з додатками, відомості про фактичні покази засобів обліку теплової енергії у листопаді 2019 року червні 2020 року, акти про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (субспоживачем) теплової енергії за період листопада 2019 року червня 2020 року, рахунки на оплату спожитої у листопаді 2019 року червні 2020 року теплової енергії за договором № 2440 від 01.01.2018 р., виписки з рахунку позивача за період з 21.11.2019 року по 20.10.2020 року та ін.

Перелік доказів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову: докази сплати основного боргу (платіжні доручення).

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р. щодо здійснення поставки товару на суму 680 564,49 грн. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, частково сплативши позивачу в період з 21.11.2019 року по 20.10.2020 року грошові кошти в розмірі 499 645,89 грн. (копії виписок з рахунку ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» містяться в матеріалах справи).

Також після відкриття провадження у даній справі відповідачем було сплачено на користь позивача частину основної заборгованості за договором № 2440 від 01.01.2018 р. в сумі 60 898,39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 500 від 19.11.2020 р. на суму 29 437,13 грн. та № 501 від 19.11.2020 р. на суму 31 461,26 грн. (а.с. 76-77)

Отже, відповідачем не виконано зобов`язання з оплати вартості теплової енергії за договором № 2440 від 01.01.2018 р. в сумі 120 020,21 грн., а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» про стягнення з Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області заборгованості в зазначеному розмірі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.2.2 договору № 2440 від 01.01.2018 р. визначено, що за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію Споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3 % річних.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Позивачем наведено розрахунок пені за прострочення оплати вартості товару за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р. в розмірі 13 223,42 грн. за період з 28.11.2019 р. по 11.03.2020 р. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 21).

Водночас, суд зазначає, що розмір пені розраховується наступним чином: (сума заборгованості) х (кількість днів прострочення) x (подвійна облікова ставка НБУ) / кількість днів у році.

Позивачем здійснено розрахунок пені з урахуванням кількості днів у невисокосних роках (365 днів). Однак, у 2020 році кількість днів становить 366.

З огляду на викладене, суд здійснив перерахунок пені за прострочення оплати вартості товару за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р. та дійшов до висновку, що обґрунтованим є розмір пені в сумі 13 207,84 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Як зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву № 01-23/439 від 25.11.2020 р. (вх. № 13312 від 30.11.2020 р.) просить суд зменшити розмір пені за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р. на 90%.

У статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду від 16.10.2019 р. у справі № 910/1828/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи, що відповідач є закладом освіти, який фінансується з міського бюджету; своєчасність виконання ним зобов"язань не залежить від його волі, а заборгованість утсоврилася через відсутність належного фінансування; відповідачем проводилася робота по погашенню заборгованості та частково була сплачена сума основного боргу, та інші обставини справи у сукупності, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню, на 50%. Надмірне зменшення розміру пені (на 90%, як просить відповідач), неможливе, оскільки призводить до нівелювання значення пені як засобу забезпечення виконання зобов"язання.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем приведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 4 798,22 грн. та 3% річних в розмірі 7 735,11 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 22-23).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Водночас, суд здійснив перерахунок розміру 3% річних за прострочення здійснення оплати за договором № 2440 від 01.01.2018 р. та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 7 715,22 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області 120 020,21 грн. заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р., 6 603,92 грн. пені за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію, 4 798,22 грн. інфляційних нарахувань, 7 715,22 грн. 3 % річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 186,12 грн.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, що його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи те, що позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, судовий збір в сумі 3 034,60 грн. підлягає поверненню позивачеві за його клопотанням.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кременчуцького ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Кременчуцької міської ради Полтавської області (39601, Полтавська обл., м. Кременчук, пров. Героїв Бреста, буд. 65, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, ) 120 020,21 грн. заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2440 від 01.01.2018 р., 6 603,92 пеня за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію, 4 798,22 грн. інфляційні нарахування, 7 715,22 грн. 3 % річних; 2 186,12 грн. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, ) з Державного бюджету України 3 034,60 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення № від 25.09.2020 р., оригінал якого знаходиться у матеріалах справи.

4. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

5. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.01.2021 р.

Суддя О.С. Мацко