ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Справа № 924/1121/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-Україна Трейдінг", м. Рівне

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор", м. Дніпро

про стягнення 693 556,61 грн. заборгованості за договором поставки №ТДШЦ-18 від 18.10.2018 року,

за участю представників сторін:

позивача: Юзвяк Т.В. згідно довіреності № б/н від 26.11.2020 р., (в режимі відеоконференції);

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути 693 556,61 грн. заборгованості за договором поставки №ТДШЦ-18 від 18.10.2018 року. Вимоги мотивує неналежним виконанням ТОВ «ТД «Шепетівський цукор» зобов`язань з своєчасної та повної оплати поставленого ТОВ «ПКП-Україна Трейдінг» товару.

Ухвалою суду від 15.10.2020 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-Україна Трейдінг", м. Рівне до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор", м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 693 556,61 грн. заборгованості за договором поставки №ТДШЦ-18 від 18.10.2018 року, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору позов підтримав в повному обсязі. наполягає на його задоволенні.

Відповідач правом участі свого представника не скористався, відзиву на позов не надав, причин не вказав. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повістками.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

З огляду на обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

18.10.2018 року між ТОВ «ПКП-Україна Трейдінг» (постачальник) та ТОВ «ТД «Шепетівський цукор» (покупець) укладено договір поставки №ТДШЦ-18 (далі договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця мастильні матеріали та спеціальні рідини у кількості та асортименті, що вказані у накладних та/або інших додатках до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.1. договору загальна сума цього договору становить суму, що дорівнює сукупній ціні товару, поставленого постачальником покупцеві за час його дії.

Ціна товару, що постачається за цим договором, визначається сторонами на кожну партію окремо і на день відвантаження фіксується у накладних, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2 договору). Ціна товару, що відвантажений покупцеві за конкретною накладною, не є остаточною й підлягає коригуванню на дату оплати товару покупцем залежно від зміни офіційного курсу гривні до долара США в порядку, що встановлений п. 5.2. договору (п. 2.3. договору).

У п. 3.5. договору сторони передбачили, що днем приймання-передачі товару вважається дата оформлення накладної на відпуск-отримання товару.

Кількість отриманого і не оплаченого покупцем товару не може одночасно перевищувати суму 1400000,00 грн. (п. 3.6. договору).

У р. 5. Договору передбачено порядок розрахунків. Зокрема, розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем шляхом оплати його ціни у грошовій формі банківським платежем на поточний рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу, яка не може перевищувати 30 календарних днів з моменту отримання товару (п. 5.1. договору). У випадку, якщо на дату оплати товару покупцем офіційний курс гривні до долара США знизився (тобто, долар США коштуватиме у гривнях дорожче), ціна товару у порівнянні із ціною на дату передачі товару пропорційно збільшується за наступною формулою:

Ц2 = Ц1 х (К2/К1 х 1,05), де Ц1 ціна товару, що вказана у накладних при його передачі покупцеві; Ц2 ціна товару, що має бути сплачена покупцем продавцеві; К1 офіційний курс гривні до долара США на дату його передачі товару покупцеві; К2 офіційний курс гривні до долара США на дату оплати товару покупцем (п. 5.2. договору).

Датою оплати товару вважається день надходження коштів на поточний банківський рахунок постачальника (п. 5.3. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019 року (п. 6.1. договору).

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 350095,80 грн. (накладна №ПКТ0001699 від 03.07.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р1699 від 03.07.2019 року); 177779,28 грн. (накладна №ПКТ00001700 від 03.07.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р1700 від 03.07.2019 року); 90933,90 грн. (накладна №ПКТ00001701 від 03.07.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р1701 від 03.07.2019 року), 47209,86 грн. (накладна №ПКТ00001900 від 25.07.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р1900 від 25.07.2019 року); на загальну суму 666018,84 грн.

Із виписок з банківського рахунку вбачається, що відповідачем перераховано позивачу згідно рахунку від 03.07.2019 року 50000,00 грн. та 17.12.2019 року 10000,00 грн.; а також 23.09.2019 року 31591,32 грн.

З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи стверджується, що 18.10.2018 року між ТОВ «ПКП-Україна Трейдінг» та ТОВ «ТД «Шепетівський цукор» укладено договір поставки №ТДШЦ-18, за умовами якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця мастильні матеріали та спеціальні рідини у кількості та асортименті, що вказані у накладних та/або інших додатках до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар 03.07.2019 року та 25.07.2019 року на загальну суму 666018,84 грн.

В силу положень р.5 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" шляхом оплати його ціни у грошовій формі банківським платежем на поточний рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу, яка не може перевищувати 30 календарних днів з моменту отримання товару. У випадку, якщо на дату оплати товару покупцем офіційний курс гривні до долара США знизився (тобто, долар США коштуватиме у гривнях дорожче), ціна товару у порівнянні із ціною на дату передачі товару пропорційно збільшується за наступною формулою: Ц2 = Ц1 х (К2/К1 х 1,05), де Ц1 ціна товару, що вказана у накладних при його передачі покупцеві; Ц2 ціна товару, що має бути сплачена покупцем продавцеві; К1 офіційний курс гривні до долара США на дату його передачі товару покупцеві; К2 офіційний курс гривні до долара США на дату оплати товару покупцем (п. 5.2. договору).

Проте, матеріли справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів повної та своєчасної оплати ТОВ «ТД «Шепетівський цукор» за поставлений ТОВ «ПКП-Україна Трейдінг» товар, чим створено заборгованість перед останнім на суму 603 055,32 грн. (з урахуванням сплати 31.10.2019 року 50000,00 грн., 18.12.2019 року 10 000,00 грн. та 23.09.2019 року 31 591,32 грн. (2 963,52 грн. з яких сплачено за поставку товару 03.07.2019 року).

Водночас, з урахуванням п. 5.2. договору, у зв`язку з зміною курсу долара США по відношенню до гривні, позивачем здійснено розрахунок заборгованості, виходячи з показника К2 станом на дату подання позову - 28.09.2020 року.

При перерахунку судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку суми, яка підлягає сплаті ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" за поставкою 03.07.2019 року, використано показник Ц1 без рахування вже сплачених покупцем сум, тобто, перераховано вартість всього постановленого товару, а не суми, яка ще підлягає сплаті відповідачем.

Таким чином, вірним є наступний розрахунок заборгованості - за поставкою 03.07.2019 року: 555 845,46 грн. х (28,2673/26179033 х 1,05) = 630 194,54 грн.; за поставкою 25.07.2019 року: 47209,86 грн. (28,2673/25,5163 х 1,05) = 54914,70 грн. На загальну суму 685 109,24 грн. В стягненні 8 447,37 грн. боргу суд відмовляє.

З всього вищевикладеного, позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-Україна Трейдінг", м. Рівне до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор", м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 693 556,61 грн. заборгованості за договором поставки №ТДШЦ-18 від 18.10.2018 року, підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 685109,24 грн. заборгованості, в стягненні 8447,37 грн. боргу суд відмовляє.

Витрати про сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-Україна Трейдінг", м. Рівне до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор", м. Дніпро про стягнення 693 556,61 грн. заборгованості за договором поставки №ТДШЦ-18 від 18.10.2018 року, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Шепетівський цукор» (49005, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 43, код 36681090) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПКП-Україна Трейдінг» (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39, код 41974295) 685109,24 грн. (шістсот вісімдесят п`ять тисяч сто дев`ять грн. 24 коп.) заборгованості, 10276,64 грн. (десять тисяч двісті сімдесят шість грн. 64 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 8447,37 грн. боргу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.01.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Віддрук. у 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39) - рек. з пов. про вручення; 3, 4 - відповідачу (30440, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Проспект Миру, буд. 28А; 49005, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 43) - рек. з пов. про вручення