ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Справа№ 910/6991/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Кушнарьов Є.І.

відповідача - Герасименко І.В.

третьої особи - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал"

на рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 р. (повне рішення складено 21.09.2020 р.)

у справі № 910/6991/20 (суддя - Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про зобов`язання вчинити дії шляхом проведення коригування нарахувань (перерахунку) за послугу централізованого постачання холодної води та водовідведення за січень та грудень 2018 року, та за період з січня по травень 2019 року включно, а саме, здійснити нарахування за фактичний обсяг спожитої холодної води.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно нарахував заборгованість за послугу з централізованого постачання холодної води та водовідведення за січень, грудень 2018 року та з січня по травень 2019 року згідно з кількістю зареєстрованих осіб, в той час як в квартирі АДРЕСА_1 проживала лише одна особа.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 р. у справі № 910/6991/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що фактичний обсяг споживання ним холодної води за період з 12.06.2018 р. (зняття лічильника з обліку) по 21.06.2019 р. (встановлення нового лічильника) складає 36 куб. м (00191 куб. м станом на 12.06.2018 р. та 00277 куб. м. станом на 21.2019 р.) і нарахування за даний період повинні здійснюватись відповідно до показань приладу обліку за спожитий обсяг холодної води. Також скаржник вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6991/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 р. було призначено розгляд справи № 910/6991/20 до розгляду на 01.12.2020 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4991/20 від 27.11.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці з 30.11.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6991/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6991/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному судовому засіданні 01.12.2020 р. оголошено перерву до 19.01.2021 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/218/21 від 18.01.2021 р. у зв`язку зі звільненням судді Калатай Н.Ф. у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6991/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6991/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 р. справу № 910/6991/20 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 19.01.2020 р., представник третьої особи не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник третьої особи був позбавлений можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутнім у судовому засіданні.

Крім цього третя особа не наполягала на обов`язковій участі її представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від неї завчасно не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Вбачається, що ТОВ "Рента-Капітал" є власником квартири № 87 в м. Києві по вул. Копилівська, буд. 12-А, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23.09.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Худовою Ю.О. та зареєстровано в реєстрі за № 687.

Станом на час розгляду даної справи за вищевказаною адресою обліковується заборгованість за послугу з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 98006,20 грн, а саме:

- за січень 2018 року 10100,78 грн за 652,05 куб. м;

- за грудень 2018 року 12777,57 грн за 652,05 куб. м;

- за січень 2019 року 12777,57 грн за 652,05 куб. м;

- за лютий 2019 року 14186,00 грн за 652,05 куб. м;

- за березень 2019 року 14186,00 грн за 652,05 куб. м;

- за квітень 2019 року 14186,00 грн за 652,05 куб. м;

- за травень 2019 року 16300,68 грн за 749,25 куб. м.

Встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" та Приватним акціонерним товариством "АК "Київводоканал" не було укладено договору про надання послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1.

В даній квартирі з 2016 року фактично проживає одна особа - ОСОБА_1 , яка відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу квартири від 23.09.2015 р., має право на підставі встановленого сторонами сервітуту довічно безкоштовно проживати у вищевказаній квартирі.

Також даний факт підтверджується актом фактичного проживання від 06.12.2019 р., складений мешканцями буд. АДРЕСА_1 , підписи яких було підтверджено начальником дільниці КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва".

12.06.2018 р. ПрАТ "АК "Київводоканал" було складено припис-попередження про те, що остання повірка приладу обліку холодного водопостачання та водовідведення: тип Е-Т № 101862586 здійснювалася в 2012 році. Було зафіксовано показання приладу обліку: 00191 куб. м. В даному приписі було зазначено, що для повірки приладу обліку (лічильника) необхідно оформити заявку за телефоном: НОМЕР_1 . За вказаним номером телефону двічі було оформлено заявку на повірку приладу обліку, однак представники споживача на виклики не з`являлися. До кінця 2018 року ПрАТ "АК "Київводоканал" продовжував здійснювати нарахування за показаннями приладу обліку. З грудня 2018 року ПрАТ "АК "Київводоканал" в односторонньому порядку відмовився здійснювати нарахування за показниками приладу обліку і почав нарахування за кількістю зареєстрованих осіб.

Позивач вказує, що в квітні 2019 року він дізнався, що нарахування здійснюються не за фактичним споживанням холодної води і замовив за свій рахунок повірку приладу обліку, оскільки відповідач дану повірку не проводив.

23.04.2019 р. було укладено договір повірки з ТОВ "РВУ "Укрсервісмонтаж". На дату повірки було складено акт виконаних робіт, в якому зазначено показання приладу обліку: 00221 куб. м.

07.05.2019 р. ДП "Укрметртестстандарт" було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, в якій зазначено, що лічильник води крильчастий Е-Т 1,5-U DN 15 заводський № НОМЕР_2 не відповідає вимогам ДСТУ 3580.

Позивачем було замінено прилад обліку, внаслідок чого 21.06.2019 р. ПрАТ "АК "Київводоканал" було складено акт про приймання на абонентський облік засобів обліку води (тип: GSD8 заводський № 190688878, діаметр 15 мм. В даному акті були зазначені попередні показання приладу обліку: 00227 куб. м.

11.10.2019 р. Приватне акціонерне товариство "АК "Київводоканал" направило на адресу: АДРЕСА_1, попередження про те, що за особовим рахунком НОМЕР_3 обліковується заборгованість у розмірі 98609,13 грн.

У відповідь, 21.10.2019 р. позивач надіслав на адресу відповідача заяву з пропозицією здійснити коригування нарахувань за вказані послуги, та вказав, що у період з грудня 2018 року по травень 2019 року прилад обліку було знято з обліку для повірки, однак за вказаною адресою проживала лише одна особа, в той час як нарахування здійснено за 207 осіб.

02.12.2019 р. відповідач направив на адресу позивача лист № 12888/8/8/0219, в якому повідомив про те, що нарахування в період з 01.12.2018 р. по 31.05.2019 р. за адресою: вул. Копилівська, буд. 12-А, кв. 87, проводилось на 185 зареєстрованих осіб відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку. Для проведення коригувань нарахувань за надані послуги у Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" відсутні правові підстави, оскільки власником квартири не було надано документів, які підтверджують придатність старого лічильника до експлуатації.

Спір у справі виник у в`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, незаконно здійснив нарахування за надані послуги холодного водопостачання та водовідведення за січень, грудень 2018 року, та за період з січня по травень 2019 року включно не за показниками лічильника, а відповідно до 185-ти зареєстрованих у квартирі осіб.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" цей закон регулює відносини щодо комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Таким чином, прилади обліку води, що забезпечують індивідуальний облік споживання води в квартирі багатоквартирного будинку, в розумінні Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" виконують функції вузлів розподільного обліку.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

За ч. 4 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Отже, нормами чинного законодавства обов`язок проводити повірку лічильника покладено на позивача.

Вбачається, що за період зняття з обліку лічильника позивача у зв`язку із необхідністю здійснення його повірки та до встановлення нового лічильника, через несправність попереднього, відповідачем здійснювалось нарахування за користування послугою централізованого водопостачання холодної води та водовідведення на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 р.

Відсутність між сторонами укладеного договору за наявності доказів надання відповідних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту послугу.

До того ж позивач не заперечує, що користувався послугами, наданими відповідачем, та оскаржує лише порядок та обсяг нарахування за надані послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно зі cт. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

У відповідності до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх неподання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 32 постанови Кабінету Міністрів України № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» виконавець зобов`язаний: контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж; забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку; зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність; проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором.

Отже, враховуючи те, що позивач користувався послугами, наданими відповідачем без лічильника, та те, що в квартирі зареєстровано 185 осіб, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відмову в задоволенні позову.

Доводи скаржника про те, що фактичний обсяг споживання холодної води за період з 12.06.2018 р. (зняття лічильника з обліку) по 21.06.2019 р. (встановлення нового лічильника) складає 36 куб. м (00191 куб. м станом на 12.06.2018 р. та 00277 куб. м станом на 21.2019 р.) і нарахування за даний період повинні здійснюватись відповідно до показань приладу обліку за спожитий обсяг холодної води, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Вбачається, що вимога позивача здійснити перерахунок за послуги центрального постачання та водовідведення холодної води зводиться до вимоги провести коригування нарахувань наданих послуг по кв. 87 на вул. Копилівській, 12-А відповідно до показань непрацюючого квартирного приладу обліку, який не пройшов повірку, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки не можуть братися за основу для розрахунків показання приладу обліку, який визнаний непридатним для експлуатації.

Доводи скаржника про те, що саме на відповідача покладено обов`язок щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, колегія суддів також вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Статтею 2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що цей закон регулює відносини щодо, зокрема:

- комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання;

- розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг;

- встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії;

- формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг.

Так, вказаним законом було внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено норму щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Таким чином, обов`язок здійснити повірку лічильника нормами чинного законодавства покладено саме на позивача.

Стосовно посилань скаржника на те, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність порушення його прав у зв`язку з тим, що відповідач не вимагав стягнення нарахованих сум, колегія зазначає наступне.

Так, вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16.

Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законодавчими актами та договором не передбачено можливості захисту прав та/або інтересів особи у такий спосіб, як визнання неправомірними нарахування плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення згідно з виставленим рахунком. Фактично заявлений у справі позов містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (встановлення факту відсутності у абонента обов`язку здійснювати плату за скид ненормативно-очищених стічних вод в міську каналізацію) та не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача.

Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, є предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 р. у справі № 916/1126/19.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 р. у справі № 910/6991/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 р. у справі № 910/6991/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2020 р. у справі № 910/6991/20.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента-Капітал".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.01.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

В.В.Андрієнко