УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

22.01.2021Справа № 910/359/21

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» (Україна, 01054, місто Київ, вулиця Дмитрівська, будинок 46)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020» (Україна, 21000, Вінницька обл., місто Вінниця, площа Героїв Чорнобиля, будинок 1, кімната 101)

про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020» незаконно набуте нерухоме майно 99 відсотків від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва односекційної будівлі по проекту «Житлово-громадський комплекс», загальна площа (кв.м): 13003, за описом: складається з 25 поверхів, цокольного поверху та технічного поверху, розташований на земельній ділянці площею 0,5026 га, за адресою: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, №58 (Шевченківський р-н), на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41895286 від 04.07.2018 за ТОВ «Євробудсервіс-2020», запис про право власності №26891894, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №391, що зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

У позовній заяві позивачем заявлено вимоги майнового характеру - про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння.

При цьому, конкретної вартості спірного нерухомого майна позивач не визначає, разом з тим визнає, що з огляду вартість такого нерухомого майна, ставка судового збору у даній справі буде максимальною (тобто 794500,00 грн).

У поданому разом з позовною заявою клопотанні позивач просить зменшити розмір судового збору за подання даної позовної заяви до 4204,00 грн. В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначає, що він не в змозі заплатити судовий збір у вказаному розмірі, оскільки коштів у позивача на рахунках за три роки і близько до розміру максимальної ставки судового збору не було. Як стверджує позивач, податкова звітність підтверджує відсутність не тільки прибутку, але й оборотів, а також і те, що у серпні 2018 року рейдери та «чорний реєстратор» скасував державну реєстрацію позивача та припинив його, у зв`язку із чим позивач не міг здійснювати господарську діяльність із серпня 2018 року по лютий 2020 року.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд зазначає, що наведеними правовими нормами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, зменшити розмір судового збору.

Виходячи з положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору: 1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або 2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №5011-15/2551-2012.

Склад сторін у даній справі та предмет позову не свідчать про наявність умов, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для задоволення клопотання позивача про зменшення судового збору за подання даної позовної заяви, а тому у задоволенні вказаного клопотання суд відмовляє.

З доданої до позовної заяви квитанції № від 30.12.2020 вбачається, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн. Таким чином, позивачем сплачено судовий збір у розмірі меншому, аніж встановленому законодавством, а саме Законом України «Про судовий збір».

Також суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Одночасно, діючими нормативно-правовими актами України встановлені певні вимоги стосовно оформлення учасниками судового процесу доказів, а саме ч.ч. 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно вимог Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом №55 від 07.04.2003 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, на кожній сторінці наданого до матеріалів справи документу в копії повинна міститись відмітка про засвідчення, яка складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, всупереч наведеного, документи, які додані позивачем до позовної заяви в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не засвідчені в порядку, зазначеному вище.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» про зменшення розміру судового збору.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020» про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння залишити без руху.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду:

- документи, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 790296,00 грн;

- всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, засвідчені відповідно вимог Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003».

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ю.М. Смирнова