Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2021 р. Справа № 906/1499/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Глухівське лісове господарство"

до Фізичної особи-підприємця Карпина Сергія Вікторовича

про стягнення 25577,43 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 25577,43 грн., з яких: 19597,39 грн. боргу за поставлену лісопродукцію по договору №97 від 26.05.20; 2649,74грн. штрафу; 3330,30 грн. пені.

Ухвалою від 22.12.20 суд відкрив провадження у справі №906/1499/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 05.01.21, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року між Державним підприємством "Глухівське лісове господарство" (продавець/позивач) та Фізичною особою - підприємцем Карпиним Сергієм Володимировичем (покупець/ відповідач) укладено Договір купівлі-продажу лісопродукції породи дуб № 97 (а.с.5).

За цим договором Державне підприємство "Глухівське лісове господарство" зобов`язалося за замовленням Фізичної особи - підприємця Карпина Сергія Володимировича продати Товар - лісопродукцію породи дуб, а Фізична особа - підприємець Карпин Сергій Володимирович зобов`язався прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору, 17.06.20 Державне підприємство "Глухівське лісове господарство" поставило відповідачу лісопродукцію породи дуб згідно товарно-транспортної накладної СМВ №101883 на суму 36249, 18 грн. (а.с.8).

Пунктом 8.2 Договору купівлі - продажу № 97 від 26 травня 2020 року, встановлено, що оплату товару можливо здійснити з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту відвантаження продукції, тобто термін повного розрахунку сплив 27 червня 2020 року.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 19597,39грн.

07.08.20 позивач надіслав відповідачу письмову вимогу за № 274 про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 9).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 19597,39 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.8.2 договору просить стягнути з відповідача 3330,30 грн. пені та 2649,74грн. штрафу (а.с.2).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору, встановлено, що у разі несвоєчасної оплати товару покупець сплачує штраф 10% від вартості заборгованості та пеню 0,1% за кожний день прострочки оплати.

Відповідно до ст.231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Карпина Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Глухівське лісове господарство" (41462, Сумська область, Глухівський район, село Баничі, вулиця Мурашка, 169; код 00992906) - 19597,39 грн. боргу , 2649,74грн. штрафу, 3330,30 грн. пені, 2102,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.01.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)