СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2021 р. справа №18/1732/11

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О.
судді Пушай В.І., Пелипенко Н.М.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від скаржника (боржника) Олефір П.П. (уповноважений діяти в інтересахтовариства) з`явився у Крюківський районний суд м. Кременчука, проте пішов до початку судового засідання;
від позивача 1 (стягувача 1) не з`явився;
від позивача 2 (стягувача 2) не з`явився;
від органу виконання судових рішень не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», м.Кременчук Полтавської області
на ухвалу господарського суду Полтавської області
постановлену 26.10.2020р. (повний текст підписано 26.10.2020р.) у м. Полтаві
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», м.Кременчук Полтавської області
на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р.
у справі №18/1732/11 (суддя Мацко О.С.)
за позовом 1. ОСОБА_1 , м. Кременчук Полтавської області, 2. ОСОБА_2 , м. Кременчук Полтавської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», м.Кременчук Полтавської області
про стягнення грошової компенсації вартості часток у майні товариства, з урахуванням інфляції, в розмірі 663024,00грн.
орган виконання судових рішень Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції:

1. 09.10.2020р. на адресу Господарського суду Полтавської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. (скарга з додатками - а.с.а.с.93-148 т.17) з вимогами про:

- визнання незаконною бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. у виконавчому проваджені №30523026, відкритим за заявою ОСОБА_1 , виконавчому проваджені №32054904, відкритим за заявою ОСОБА_2 та зведеному виконавчому провадженні №32189927 з примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р.;

- визнання недійсним постанов, винесених головним державним виконавцем Братчун О.О. при примусовому виконанні рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., а саме: постанови від 06.02.2015р. про передачу приміщень по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , постанови від 09.02.2015р. про закриття виконавчого провадження №30523026, відкритого 27.11.2012р. на підставі наказу Господарського суду Полтавської області №18/1732 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2011р. та постанови від 09.02.2015р. про закриття виконавчого провадження №32054904, відкритого 06.04.2012р. на підставі наказу Господарського суду Полтавської області №18/1732 за заявою ОСОБА_2 від 04.04.2012р.

- визнання недійсним акту №32189927, складеного державним виконавцем Братчун О.О. 06.02.2015р., про передачу приміщень по АДРЕСА_1 площею 936,8кв.м. у спільну сумісну власність стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

2. Скарга заявника мотивована тим, що головним державним виконавцем Братчун О.О. при здійсненні виконавчих проваджень №30523026 та №32054004 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) не було вчинено дії, обов`язок вчинення яких встановлено чинним на той час законодавством України, а саме:

2.1. не вчинила дії у виконавчому провадженні №30523026 з примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 334945,12грн., обов`язок вчинення яких встановлено ч.1, абз.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.27, ч.2 ст.52 та ч.1 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV:

- не розпочала 03.01.2012р. примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. в частині стягнення боргу на користь ОСОБА_1 , обов`язок розпочати примусове виконання якого на другий день після закінчення строку, наданого боржнику постановою від 27.12.2011р. для самостійного виконання рішення суду, прямо встановлено ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV;

- не звернула стягнення на доходи боржника в розмірі 500200,00грн. та кошти, належні боржнику у розмірі 59296,30грн., які перебували у стягувачів, а також на дебіторську заборгованість у розмірі 136400,00грн., обов`язок вчинити які прямо встановлено ч.1 ст.32, ч.2 ст.50, ч.1 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV;

- у 1-му кварталі 2012р. не вчинила дії і не використала надані права для примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. в частині стягнення на користь стягувача ОСОБА_1 334945,12грн. у спосіб та порядку, встановлених наказом Господарського суду Полтавської області №18/1732 від 14.11.2011р. та ч.1 ст.6, ч.1 та абз.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, обов`язок вчинення яких прямо встановлено виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV, внаслідок чого, незважаючи на прибутковість господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» в 1-му кварталі 2012р., станом на 01.04.2012р. не стягнула з боржника на користь ОСОБА_1 жодної копійки боргу;

2.2. несвоєчасно вчинила дії/не вчинила дії у зведеному виконавчому провадженні №32189927, обов`язок вчинення яких прямо встановлений Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV:

- щодо звернення стягнення на наявні у боржника доходи, інші кошти та на кошти у розмірі 59296,30грн., належні боржнику, які перебували у стягувачів;

- щодо проведення оцінки майна (цілісного майнового комплексу «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка»);

- щодо повернення боржнику рухомого майна;

- щодо передачі стягувачам майна в натуральній формі;

- щодо надіслання боржнику постанов, винесених у зведеному виконавчому провадженні та про стягнення виконавчого збору;

- щодо належного зберігання описаного та арештованого майна;

2.3. у 2-му кварталі 2012р.:

- не вчинила дії щодо звернення стягнення в першу чергу на доходи боржника та кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» у розмірі 59296,30грн., які перебували і перебувають до цього часу у стягувачів, обов`язок вчинення яких для примусового виконання рішення суду прямо встановлено ч.2 ст.27, ч.1 ст.32, ч.2 ст.52 та ч.1 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV.

- незважаючи на прибутковість господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» не стягнула на користь стягувачів жодної копійки боргу;

2.4. у 3-му кварталі 2012р. - з 793929,25грн. коштів, з яких на суму 734400,00грн. було накладено арешт, списала на користь стягувачів всього 1850,28грн., тобто не вчинила своєчасно і в повному обсязі дії для повного виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., обов`язок вчинення яких прямо встановлений ч.1 та абз.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV;

2.5. у 4-му кварталі 2012р. не вчинила своєчасно та в повному обсязі виконавчі дії для примусового виконання рішення суду у спосіб та порядку, встановлених наказами Господарського суду Полтавської області №18/1732 та законом, обов`язок вчинення яких прямо встановлено ч.1 ст.6, ч.2 ст.52, ч.1 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV;

2.6. у 1-му кварталі 2013р. не вчинила своєчасно та в повнім обсязі заходи з примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. у спосіб та порядку, встановлених виконавчими документами та законом, обов`язок вчинення яких прямо встановлений ч.1 та абз.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, внаслідок чого у 1-му кварталі 2013р. не стягнула примусово на користь стягувачів жодної копійки боргу;

2.7. у 2-му кварталі 2013р. несвоєчасно та не в повному обсязі вчинила дії зі списання на користь стягувачів доходів товариства, обов`язок вчинення яких для примусового виконання рішення суду прямо встановлено абз.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV та ч.2 ст.19 Конституції України, внаслідок чого із 85320,00грн., які були зараховані на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», які перебували під арештом, списала на користь стягувачів всього 14379,06грн., а за 2013р. примусово стягнула на користь стягувачів всього 24707,68грн. (16.04.2013р., 07.06.2013р. та 09.08.2013р.);

2.8. не вчинила у зведеному виконавчому провадженні №32189927 дії щодо проведення повторної оцінки приміщень по вул. Свіштовській, 3 м. Кременчук, обов`язок вчинення яких прямо встановлений ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», та внаслідок такої бездіяльності, 06.02.2015р. (тобто через 2 місяці і 23 дні після втрати чинності звітом від 13.05.2014р.) передала стягувачам приміщення, вартість якого встановила на підставі звіту, який втратив чинність 13.11.2014р.;

2.9. не вчинила виконавчі дії щодо надання суб`єкту оціночної діяльності достовірної інформації про майно, не забезпечила доступу суб`єкту оціночної діяльності для особистого огляду об`єктів оцінки, обов`язок вчинення яких прямо встановлений ст.ст.9, 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні», п.п.50, 51, 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», наслідком чого стала безоплатна передача стягувачам 10,3м.кв. площі приміщень по вул. Свіштовській, 3, м. Кременчук, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на праві приватної власності, тобто порушення права приватної власності боржника, встановленого ст.41 Конституції України;

2.10. не вчинила в порушення ч.6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та п.1 Національного стандарту №3 «Оцінка цілісних майнових комплексів» дії щодо проведення якісної оцінки цілісного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка»;

2.11. не вчинила дії щодо зняття арешту з рухомого майна (основного друкарського обладнання в кількості 16 одиниць) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» в порушення:

- ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачі відмовились у 2014р. від пропозиції державного виконавця Братчун О.О. залишити за собою нереалізоване на торгах майно;

- ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи винесенні державним виконавцем Братчун О.О. постанови від 09.02.2015р. про закінчення виконавчих проваджень №30523026 та №32054904;

2.12. при здійсненні зведеного виконавчого провадження №32189927 не вчинила дії:

- з примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. у спосіб та порядку, встановлених наказами суду та законом, обов`язок вчинення яких прямо встановлений ч.1 та абз.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»;

- з передачі приміщень стягувачам, утримуючись від вчинення означених дій за відсутності наказів і до набрання законної сили ухвалою суду від 29.01.2015р. у справі №18/1732/11, чим порушила право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» та права учасників товариства, які залишилися, на вартість частини нерухомого майна пропорційно часткам у статутному капіталі, а також на рівність перед законом та на здійснення підприємницької діяльності;

2.13. не надіслала боржнику постанову про арешт коштів від 08.05.2013р. та постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, обов`язок вчинення яких прямо встановлено ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»;

2.14. не вчинила у виконавчому провадженні №30523026 та у зведеному виконавчому провадженні №32189927 дії щодо належного зберігання описаного та арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» (основного друкарського обладнання та іншого рухомого майна), обов`язок вчинення яких прямо встановлений ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»;

2.15. не вчинила дій щодо повернення рухомого майна (основного друкарського обладнання в кількості 16 одиниць), офісної техніки, меблів, побутової техніки, трьох залізобетонних гаражів, які використовувалися як складські приміщення, що призвело до зруйнування цілісного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» та порушення прав власності товариства, встановлених ст.41 Конституції України, корпоративних прав учасників на частину вартості рухомого та нерухомого майна пропорційно їх часткам у статутному капіталі, встановлених ст.54 Закону України «Про господарські товариства», особистих немайнових прав на рівність перед законом, встановлених ст.24 Конституції України, права на участь в управлінні товариством, встановленого ст.10 Закону України «Про господарські товариства», конституційного права учасників, які залишилися, на здійснення підприємницької діяльності, встановленого ст.42 Конституції України;

2.16. Скаржник також зазначив, що державний виконавець Братчун О.О. в межах строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення суду в частині виплати боргу стягувачу ОСОБА_2 вчинила дії, якими обмежила право боржника розпоряджатися власністю (винесла постанови про арешт майна, якими оголосила заборону на його відчуження, склала акти опису та арешту всього майна), тобто фактично не вчинила дії щодо надання боржнику строку для самостійного виконання рішення, обов`язок вчинення яких прямо встановлено ч.2 ст.25 та ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV.

3. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.10.2020р. (повний текст підписано 26.10.2020р.) у справі №18/1732/11 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. було залишено без розгляду на підставі ст.118 Господарського процесуального кодексу України.

4. Означена ухвала суду обґрунтована тим, що оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» дій та рішень державного виконавця Братчун О.О. здійснено з пропущенням встановлених ст.341 Господарського процесуального кодексу України строків, тоді як подання скаржником до суду інших скарг на дії державного виконавця (з іншими підставами скарги, способом захисту, тощо) не змінюють висновку суду про сплив строку на оскарження дій виконавця. Окрім того, суд зазначив, що скаржник гарантовано ще у 2016р. був обізнаний про закінчення виконавчих проваджень №32054904 та №30523026, а тому ще у той період часу дізнався про бездіяльність, яку, як стверджує скаржник, було допущено державним виконавцем.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», не погодившись з прийнятою ухвалою суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.10.2020р. у справі №18/1732/11 скасувати та ухвалити нове рішення, яким повернути до Господарського суду Полтавської області означену справу для продовження розгляду скарги з застосуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду.

6. Доводи апеляційної скарги фактично відтворюють зміст скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О., подану до суду першої інстанції, тоді як підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. в порушення вимог ч.1 ст.74, ч.4 т.75 та ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України місцевий суд залишив поза увагою обставину щодо незаконної бездіяльності державного виконавця Братчун О.О. у виконавчих провадженнях №32054904 та №30523026, підтверджену наведеними у скарзі обставинами, до того ж судом не було з`ясовано обставину щодо не вчинення державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні №32189927 дій щодо своєчасного списання на користь стягувачів коштів з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» та осіб, у яких перебували кошти, належні боржнику, яка має значення для справи, а також залишено поза увагою факти вчинення державним виконавцем Братчун О.О. та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» дій, які мають ознаки кримінальних правопорушень;

6.2. місцевим судом не було застосовано ч.6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», положення Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Національного стандарту №3 «Оцінка цілісних майнових комплексів», які піддягали обов`язковому застосуванню та безпідставно встановлено обставину щодо правомірності дій державного виконавця щодо передачі приміщень по вул. Свіштовській 3, м.Кременчук Полтавської області у спільну сумісну власність стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

6.3. судом було залишено поза увагою викладене скаржником у п.3 прохальної частини скарги клопотання про зобов`язання державного виконавця надати докази вчинення нею дій у виконавчому провадженні №30523026 та зведеному виконавчому провадженні №32189927, не вчиненням яких була обґрунтована скарга;

6.4. місцевим судом не застосовано ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», які згідно з ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України підлягали обов`язковому застосуванню при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. До того ж, в порушення вимог ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України судом не було застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.10.2019р. у справі №127/2-2177/2005, від 06.06.2018р. у справі №922/3699/17 та від 25.09.2020р. у справі №913/558/17, внаслідок чого в основу оскаржуваної ухвали було покладено безпідставний висновок суду про пропущення скаржником строку на оскарження;

6.5. в порушення ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України судом не було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» інформації про дату, час і місце розгляду скарги та не надіслано оскаржувану ухвалу суду від 26.10.2020р.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Стягувачами та Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в межах визначеного апеляційним судом строку в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзивів на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

10. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 16.06.2020р. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І.

11. Ухвалою від 14.12.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №18/1732/11, а ухвалою від 28.12.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» у судовому засіданні на 13.01.2021р. о 10:30 з повідомленням учасників справи, задовольнивши клопотання Скаржника про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Крюківському районному суду м. Кременчука.

12. Розпорядженням виконуючого обов`язків керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці члена судової колегії, судді Стойки О.В., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Пелипенко Н.М., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021р. у справі №18/1732/11.

13. Враховуючи викладене в п.п.10-12 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пелипенко Н.М. і Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. для розгляду апеляційних скарг стягувача та приватного виконавця.

14. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

15. У судове засідання 13.01.2021р. (в режимі відеоконференції) уповноважений діяти в інтересах Скаржника - Олефір П.П. з`явився до Крюківського районного суду м. Кременчука, проте не дивлячись на вказівки суду апеляційної інстанції під час першого з`єднання в системі EasyCon дочекатися повторного з`єднання через виниклі технічні проблеми, покинув приміщення Крюківського районного суду м. Кременчука до початку судового засідання, про що було повідомлено відповідальною особою такого суду на забезпечення проведення відеоконференції.

Автозаводським відділом державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було подано клопотання про розгляд справи №18/1732/11 без участі його представника.

Уповноважені представники Позивача 1 та Позивача 2 (Стягувача 1 та Стягувача 2) у судове засідання 13.01.2021р., попри належне повідомлення, не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Зважаючи на викладені обставини та сплив процесуальних строків апеляційного перегляду, вжиті судом заходи за належного повідомлення учасників справи та достатність її матеріалів для оцінки заявлених апеляційних вимог, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду по суті апеляційної скарги в цьому судовому засіданні.

16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

17. Судова колегія відмовляє у задоволенні викладеного в апеляційній скарзі клопотання Скаржника про зобов`язання державного виконавця Братчун О.О. надати інформацію з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень для підтвердження вчинення (не вчинення) нею дій у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927), не вчиненням яких обґрунтована скарга, а також витребування матеріалів виконавчих проваджень про стягнення виконавчого збору, акту від 17.05.2015р. про місцезнаходження рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» та постанови про арешт коштів від 08.05.2013р., оскільки сутність апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.10.2020р. у справі №18/1732/11 про залишення без розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця на підставі ст.118 Господарського процесуального кодексу України, не вимагає необхідності дослідження зазначених Скаржником документів апеляційним судом.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

18. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 18.08.2011р. рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №18/1732/11 (а.с.а.с.73-76 т.6), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2011р. та постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2012р., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» (далі - Відповідач (боржник) на користь ОСОБА_1 (далі - Позивач 1 (стягувач 1) та ОСОБА_2 (далі - Позивач 2 (стягувач 2) 331512,00грн. грошової компенсації вартості частки у майні товариства, 3315,12грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (кожному).

14.11.2011р. на виконання означеного судового рішення Господарським судом Полтавської області видано відповідні накази.

19. Постановою від 27.12.2011р. державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №32054904 у справі про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області про стягнення грошової компенсації на користь стягувача - ОСОБА_1 .

Постановою від 06.04.2012р. державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №30523026 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) у справі про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області про стягнення грошової компенсації на користь стягувача - ОСОБА_2 .

13.04.2012р. державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції прийнята постанова про об`єднання виконавчих проваджень в одне зведене виконавче провадження №32189927.

20. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.01.2015р. у справі №18/1732/11 (а.с.а.с.178-184 т.14) заяву державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції задоволено, змінено визначений рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. спосіб виконання та звернено стягнення на майно для задоволення вимог про стягнення грошових сум, передавши в рахунок погашення боргу стягувачам у спільну сумісну власність вбудовано-прибудованого приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру, що розташоване за адресою: 39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська 3, та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка».

21. Постановою Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 06.02.2015р. у зведеному виконавчому провадженні №32189927 (а.с.а.с.190-193 т.14), вбудовано-прибудоване приміщення типографії, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності №55 від 17.04.2001р. передано стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність в рахунок погашення заборгованості за вартістю, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію.

Про передачу майна стягувачам в рахунок погашення боргу державним виконавцем Братчун О.О. 06.02.2015р. складено акт №32189927 (а.с.а.с.195-197 т.14), затверджений в.о. начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Шамало Ю.В.

22. Державним виконавцем Братчун О.О. Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції постановами від 09.02.2015р. (а.с.204 т.14) закрито виконавчі провадження №32054904 та №30523026 у зв`язку з повним виконанням наказу, виданого на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. у справі №18/1732/11.

23. 09.10.2020р. на адресу Господарського суду Полтавської області надійшла скарга (вх.№58 від 09.10.2020р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. (п.п.1 та 2 цієї постанови) з вимогами про:

- визнання незаконною бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. у виконавчому проваджені №30523026, відкритим за заявою ОСОБА_1 , виконавчому проваджені №32054904, відкритим за заявою ОСОБА_2 та зведеному виконавчому провадженні №32189927 з примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р.;

- визнання недійсним постанов, винесених головним державним виконавцем Братчун О.О. при примусовому виконанні рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., а саме: постанови від 06.02.2015р. про передачу приміщень по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , постанови від 09.02.2015р. про закриття виконавчого провадження №30523026, відкритого 27.11.2012р. на підставі наказу Господарського суду Полтавської області №18/1732 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2011р. та постанови від 09.02.2015р. про закриття виконавчого провадження №32054904, відкритого 06.04.2012р. на підставі наказу Господарського суду Полтавської області №18/1732 за заявою ОСОБА_2 від 04.04.2012р.

- визнання недійсним акту №32189927, складеного державним виконавцем Братчун О.О. 06.02.2015р., про передачу приміщень по АДРЕСА_1 площею 936,8кв.м. у спільну сумісну власність стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

24. Обставини, викладені в п.п.18-23 цієї постанови, підтверджуються матеріалами справи та в межах апеляційного провадження не заперечуються і не спростовуються.

25. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув спірні питання в контексті приписів розділу VІ Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

26. За приписами ст.129 Конституції України та ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що також узгоджується зі змістом ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012р. зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

27. Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Приписами ст.341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

28. Так, проаналізувавши зміст та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що аргументи п.п.1-3 апеляційної скарги здебільшого зводяться до відтворення позиції скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця по суті викладених в ній та допущених, на думку скаржника, порушень з боку державного виконавця у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927). Між тим, оскаржувана ухвала суду не містить правової оцінки означених обставин, оскільки не опосередковує розгляд прийнятої скарги на дії/бездіяльність державного виконавця по суті в порядку ст.342 Господарського процесуального кодексу України та являє собою висновок про застосування передбачених ч.2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України наслідків звернення зі скаргою після встановленого п.а) ч.1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Тобто відомості, викладені в п.п.1-3 апеляційної скарги оцінюються апеляційним судом з точки зору правильності встановлення місцевим судом та правової оцінки обставин обізнаності Скаржника з фактами, які він кваліфікує як порушення його прав зі сторони державного виконавця, виходячи з претензій до законності та обґрунтованості висновків місцевого суду щодо пропуску строку на оскарження дій/бездіяльності державного виконавця, викладених в п.4 розглядуваної апеляційної скарги.

29. Аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали суду в контексті доводів скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р. у справі №18/1732/11, а також наявні в матеріалах справи документи виконавчого провадження, судова колегія відмічає повноту та адекватність відображення місцевим судом аргументів Скаржника, які містять посилання на конкретні факти та обставини, з якими він пов`язує порушення своїх прав зі сторони державного виконавця.

При цьому, заявлені вимоги відносно визнання недійсним постанови від 06.02.2015р. про передачу приміщень по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та постанови від 09.02.2015р. про закриття виконавчого провадження №30523026, відкритого 27.11.2012р. на підставі наказу Господарського суду Полтавської області №18/1732 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2011р. та акту №32189927 від 06.02.2015р., які за своєю суттю є альтернативними способам та діям з виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., які на думку Скаржника повинні були бути здійснені державним виконавцем, але протиправно не вчинені, дозволяють за висновком апеляційного суду встановити хронологічний (з точки зору визначення моменту обчислення строку на оскарження) взаємозв`язок оскаржуваних рішень, дій, бездіяльності державного виконавця Братчун О.О. у зведеному виконавчому проваджені №32189927.

29.1. Враховуючи, що в силу ч.2 ст.19 Конституції України, примусове виконання судового рішення здійснюється в порядку та способами, встановленими законом, яким в розглядуваному випадку є Закон України «Про виконавче провадження», судова колегія вважає, що передбачена положеннями ст.ст.1, 11, 25, 27, 50 (в редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999р., яка діяла в період оскаржуваних Скаржником рішень, дій, бездіяльності державного виконавця) цього закону можливість та обов`язок державного виконавця здійснити ті або інші дії з примусового виконання судового рішення імперативно пов`язуються з наявністю відповідного відкритого та незавершеного виконавчого провадження. Аналогічне регулювання здійснення дій з примусового виконання судового рішення тільки в межах відкритого виконавчого провадження встановлено діючою редакцією Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІ від 02.06.2016р.

Таким чином, обізнаність боржника про закінчення виконавчого провадження 09.02.2015р. у зв`язку з повним фактичним виконанням шляхом передачі стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спільну сумісну власність вбудовано-прибудованого приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру, що розташоване за адресою: 39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська 3, на підставі акту від 06.02.2015р., однозначно вказує на обізнаність такого боржника (апелянта) про здійснення або нездійснення альтернативних дій з примусового виконання державним виконавцем, з якими боржник пов`язує порушення своїх прав.

29.2. Як було встановлено місцевим судом, підтверджується матеріалами справи та апелянтом не заперечується, на адресу Боржника не тільки відправлялись постанови, які виносились державним виконавцем, але й 19.09.2015р. та 04.08.2016р. представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження (у тому числі безпосередньо в суді) (а.с.а.с.206, 208 т.14). Більш того, Скаржником вже оскаржувались в 2016р. акт державного виконавця від 06.02.2015р. про передачу стягувачам в спільну сумісну власність вбудовано-прибудованого приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру, що розташоване за адресою: 39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська 3 (ухвала Господарського суду Полтавської області від 09.09.2016р.) та в 2019р. постанова державного виконавця від 06.02.2015р. про передачу стягувачам у спільну сумісну власність в рахунок погашення заборгованості за вартістю, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію, вбудовано-прибудоване приміщення типографії, що знаходиться за адресою: 39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська 3.

Тобто, колегія апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про обізнаність Скаржника відносно всіх обставин, вказаних ним в скарзі від 08.10.2020р. (вх.№58 від 09.10.2020р.) в якості порушень його прав, допущених в межах виконавчих проваджень ще у 2016р.

30. Апеляційний суд відхиляє доводи Скаржника відносно неправомірності незастосування місцевим судом позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 23.10.2019р. у справі №27/2-2177/2005 відносно оскарження бездіяльності як триваючого правопорушення. Так, колегія суддів зауважує, що обставини розглядуваної Верховним Судом справи вказують на те, що виконавче провадження з виконання рішення суду не було незаконно завершено протягом близько 20 років - тобто бездіяльність державного виконавця дійсно не мала моменту завершення (на відміну від дій), але й існувала до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. В означеному випадку, виконавче провадження завершено фактичним виконанням судового рішення 09.02.2015р. (тобто в цьому аспекті порівнювані справи не є тотожними) і після такого завершення здійснення будь-яких примусових дій є неможливим, що абсолютно виключає бездіяльність державного виконавця, як об`єкт оскарження за межами цієї дати.

Своєю чергою, посилання Скаржника на постанову Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі №922/3699/17 стосується розгляду доводів відносно законності оцінки майна в виконавчому провадженні, що можливе лише при розгляді скарги по суті (тобто або поданої в межах встановленого п.а) ч.1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження, або поданої за межами такого строку якщо він був поновлений судом в порядку ст.119 та ч.2 ст.341 Господарського процесуального кодексу України, чого не було в розглядуваному випадку).

Аналогічно апеляційним судом відхиляється посилання Скаржника на правову позицію, викладену в п.6.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019р. у справі №910/7023/19, тим більше, що вказана позиція сформульована відносно застосування норм ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцією Закону №1404-VІІ від 02.06.2016р.), в контексті ст.336 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка набрала законної сили з 15.12.2017р. - тобто після закінчення виконавчих проваджень в розглядуваному випадку.

31. Відносно зазначеного Скаржником порушення суду першої інстанції, пов`язаного з відправкою ухвали суду від 26.10.2020р., суд апеляційної інстанції зазначає, що означені обставини були враховані судом при поновлені строку на апеляційне оскарження, тоді як оскаржувана ухвала суду не опосередковує розгляд скарги по суті, відтак, місцевий суд не повинен повідомляти про розгляд питання відносно можливості прийняття скарги до розгляду, оскільки засідання при цьому не проводиться.

32. Зважаючи на викладені в п.п.26-31 цієї постанови міркування, судова колегія апеляційної інстанції зазначає про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.10.2020р. у справі №18/1732/11 про залишення без розгляду на підставі ст.118 Господарського процесуального кодексу України скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Братчун О.О. у виконавчих провадженнях №30523026 та №32054904 (об`єднаних у зведене виконавче провадження №32189927) щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., що за змістом ст.276 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка» без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін, враховуючи також, що підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було.

33. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269-271, 273, 275-277, 281 284, 327, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», м. Кременчук Полтавської області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.10.2020р. (повний текст підписано 26.10.2020р.) у справі №18/1732/11 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.10.2020р. (повний текст підписано 26.10.2020р.) у справі №18/1732/11 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Берізка», м. Кременчук Полтавської області.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.01.2021р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 18.01.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя Н.М. Пелипенко