ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 рокуСправа № 912/2380/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченко О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2380/20

за позовом: Моторно (транспортного) страхового бюро України, 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8

до: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 64 830,73 грн

Представники:

від позивача - Гермаш С.М., свідоцтво адвоката № 6350/10 від 15.02.18, довіреність №41-01/135 від 18.03.20 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Піддубний О.В., самопредставництво, наказ № 706 від 11.08.2020.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до господарського суду з позовом з вимогами до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення завданих збитків в порядку регресу у розмірі 64 830,73 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що в силу положень, зокрема. п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач має право звернутись Військової частини НОМЕР_2 , як роботодавця винуватої у ДТП особи та власника джерела підвищеної небезпеки, про стягнення фактично понесених витрат на виплату потерпілому та додаткових витрат.

Ухвалою суду від 03.08.2020 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/2380/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ухвали від 02.10.2020 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

19.10.2020 до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача щодо питань, які виникли під час розгляду справи згідно ухвали від 02.10.2020.

05.11.2020 Міністерством оборони України згідно листа від 28.10.2020 № 503/24/8740 повідомлено суд, що Військова частина НОМЕР_2 розформована (а.с. 88).

30.11.2020 за запитом суду Міністерство оборони України повідомило, що правонаступником Військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 (а.с. 110).

Ухвалою від 17.12.2020 за клопотанням Моторно (транспортного) страхового бюро України здійснено заміну первісного відповідача - Військова частина НОМЕР_2 належним відповідачем - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ). У зв`язку із заміною неналежного відповідача розгляд справи розпочато спочатку зі стадії відкриття судового засідання з розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті призначено на 29.12.2020

Військовою частиною НОМЕР_1 позовні вимоги заперечено повністю, про що до справи подано відзив на позов (а.с. 126-129). Підставами заперечень ззаначено наступне: підтвердженням наявності або відсутності вини у ДТП є рішення суду, тоді як відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 21.06.2019 у справі № 752/3228/19 постанова Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.05.2019 стосовно старшини ОСОБА_1 скасована і провадження у справі закрито; вимога про сплату витрат на збір документів в сумі 920,00 грн є безпідставною, оскільки право зворотної вимоги (регресу) до винної особи обмежується розміром виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом; докази повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу відсутні та уповноважений представник військової частини не брав участь в огляді транспортного засобу, чим порушено пункт 5.2. Методики, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092; водій ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що мав відповідне посвідчення, а тому в силу положень п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України; відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному Законом.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 29.12.2020 (а.с. 148-157), позивачем з приводу заперечень відповідача вказано на наступне: постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.06.2019 у справі № 752/3228/19 жодним чином не спростовано вину ОСОБА_1 у ДТП, оскільки провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а не у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; згідно пункту 5.2. Методики, на яку посилається відповідач, виклик зацікавлених осіб на огляд пошкодженого транспортного засобу не є обов`язковим, а здійснюється у разі потреби; пільга, яка передбачена п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не розповсюджується на відповідальність роботодавця-власника джерела підвищеної небезпеки під час виконання службових обов`язків учасником бойових дій.

29.12.2020 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 15.01.2021.

15.01.2021 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 15.01.2021 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

Згідно відповіді Національної поліції України (а.с. 8-10) 05.02.2019 11:01 в м. Київ по вул. Заболотного, 126 мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю вантажного автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_4 , який належить ВЧ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), та автомобіля ТОYОТА, державний номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 .

Згідно даних Національної поліції України, винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , яким порушено п. 13.1. ПДР - порушення безпечної дистанції. ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, натомість має посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_6 .

Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу ТОYОТА, державний номерний знак НОМЕР_5 завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Знам`янського міськрайонного Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі № 752/3228/19 (а.с. 11) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови Кропивницького апеляційного суду від 21.06.2019 у справі №752/3228/19 постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.05.2019 стосовно ОСОБА_1 скасовано, провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 70-71).

ОСОБА_3 05.02.2019 звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України в порядку ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 12-13).

04.03.2019 ОСОБА_2 подано до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву про страхове відшкодування відповідно до ст. 35, п. 41.1 ст. 41 вказаного Закону (а.с. 14-18).

Згідно Звіту № 0021-VV про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Абрамкіним Богданом Петровичем, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу ТОYОТА Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_5 складає 63 910,73 грн (а.с. 20-33).

Розмір вартості послуг зі складання вказаного звіту, які сплачено Моторним (транспортним) страховим бюро України на рахунок ОСОБА_4 на підставі Акту виконаних робіт та рахунку № 0021-VV від 11.02.2019 відповідно до платіжного доручення № 935954 від 13.03.2019, становить 920,00 грн (а.с. 36, 37 на звороті).

Відповідно до довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 26.07.2019 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, розмір шкоди ОСОБА_2 склав 63 910,73 грн (а.с. 34 на звороті).

06.08.2019 Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято наказ № 7766 на підставі ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 63 910,73 грн (а.с. 34).

Про вказане рішення повідомлено ОСОБА_2 згідно листа від 08.08.2019 № 3.1-05/25053 та відповідно до платіжного доручення №1151353 від 07.08.2019 (а.с. 37) сплачено страхове відшкодування в сумі 63 910,73 грн.

08.09.2019 Моторне (транспортне) страхове бюро України направлено ВЧ А 0739 лист про сплату загального розміру витрат в розмірі 64 830,73 грн (а.с. 38).

У відповідь на зазначений лист ВЧ НОМЕР_2 в листі від 13.09.2019 № 1543 повідомило, що у зв`язку із скасуванням постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.06.2019 постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.05.2019 стосовно ОСОБА_1 , підстави для добровільного компенсування витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, відсутні (а.с. 39).

За наведених вище обставин Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з військової частини збитків в порядку регресу в розмірі 64 830,73 грн.

Норми права, застосовані судом.

Спірні правовідносини сторін урегульовано, зокрема, нормами Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В силу положень ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом частин 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено право зворотної вимоги до винної особи, яке полягає в тому, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон) передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (ст. 4 Закону).

Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, зокрема, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п. 35.1. ст. 35 Закону).

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1. ст. 36 Закону).

Пунктом 41.1. ст. 41 Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1. пункту 38.2. Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Матеріалами справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась за участі транспортного засобу КАМАЗ з номерним знаком НОМЕР_4 , який належав ВЧ НОМЕР_2 та знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 .

За змістом листа ВЧ НОМЕР_2 від 13.09.2019 № 1543 на претензію позивача, автомобіль марки КАМАЗ з номерним знаком НОМЕР_4 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшини ОСОБА_1 , завантажений небезпечним вантажем, який рухався в складі військової автоколони, потрапив в дорожньо-транспортну пригод (а.с. 39).

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди являвся військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та керував автотранспортним засобом, виконуючи свої службові обов`язки.

Відповідно до відповіді Національної полії України правопорушником ДТП є ОСОБА_1 , яким порушено пункт 13.1 Правил дорожнього руху (порушення безпечної дистанції). По даному факту складено протокол серії БД № 187676 за ст. 124 КУпАП.

До матеріалів справи позивачем додано схему місця відповідного ДТП та пояснення водіїв транспортних засобів, у тому числі водія ОСОБА_1 , які були відібрані органами поліції від учасників ДТП (а.с. 72-74, 154-156).

Зазначеними доказами підтверджується наявність відповідного ДТП, а оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП підтверджує вину водія ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду в іншій справі є обов`язковим для суду щодо встановлених таким рішенням обставин стосовно певної особи. Разом з цим, рішення суду не є єдиним доказом, який може підтверджувати відповідні обставини.

Окрім того, згідно постанови Кропивницького апеляційного суду від 21.06.2019 постанова Знам"янського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі №752/3228/18 скасована, а провадження у справі закрито на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Таким чином, за вказаною постановою не спростовано наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Також є слушними аргументи позивача в тій частині, що така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Наведене вище спростовує доводи відповідача стосовно того, що лише рішення суду у справі про адміністративне правопорушення підтверджує наявність вини водія у ДТП.

Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, що підтверджують вину водія ОСОБА_1 у спірній дорожньо-транспортній пригоді. Закінчення строків накладення адміністративного стягнення на зазначену особу не звільняє від обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок такого ДТП.

За змістом частини 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, в деліктних зобов`язаннях цивільне законодавство передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, а тому для звільнення від обов`язку відшкодування шкоди відповідач має довести відсутність вини у заподіянні шкоди.

Між тим, докази відсутності ввини водія в заподіянні шкоди потерпілому відповідачем до справи не подано.

Як вже встановлено, на момент скоєння ДТП, ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_7 в силу виконання службових обов`язків перед Військовою частиною НОМЕР_2 .

Згідно наданої за запитом суду інформації Міністерства оборони України від 25.11.2020 № 370/10474, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28.12.2019 № Д-322/1/12дск Військову частині НОМЕР_2 розформовано, а правонаступником визначено Військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 (а.с. 110).

В листі від 30.11.2020 № 4443 на запит адвоката Гермаш С.М. (представник позивача) Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено, що автомобіль КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_7 після розформування Військової частини НОМЕР_2 був переданий на баланс Військової частини НОМЕР_1 та введений в експлуатацію наказом № 188 від 06.03.2020 і йому присвоєно новий номерний знак (а.с. 115-117).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає, що власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах (п. 1.6. ст. 1).

Згідно Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону).

В силу приписів ч. 1 ст. 5 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

З підстав викладеного, Військова частина НОМЕР_1 є належним суб`єктом відшкодування шкоди (збитків) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої солдатом військової служби ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків.

Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Пункт 13.1. ст. 13 Закону встановлює, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Тобто, законодавець, надавши відповідну пільгу, яка є виключно особистою пільгою особи, а не її роботодавця-власника транспортного засобу, визначив, що якщо особа правомірно експлуатує свій транспортний засіб, то вона звільнена від обов`язкового страхування і в такому випадку гарантом відшкодування шкоди виступає МТСБУ. Водночас, відповідна пільга не розповсюджується на юридичних осіб - власників транспортних засобів.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №905/1391/19.

Таким чином, статус учасника бойових дій водія ОСОБА_1 , на що звертає увагу відповідач, не розповсюджується на відповідальність військової частини, як роботодавця-власника відповідного транспортного засобу під час виконання трудової діяльності таким учасником бойових дій.

Положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплено обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 21 вказаного Закону з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Проте, докази страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_4 станом на момент вчинення ДТП в матеріалах справи відсутні.

Позивачем підтверджено здійснення виплати страхового відшкодування потерпілій внаслідок ДТП в розмірі 63 910,73 грн, що відповідає розміру вартості відновлювального ремонту, визначеного за результатами оцінки згідно Звіту № 0021-VV, складеного суб`єктом оціночної діяльності, з урахуванням фізичного зносу та без ПДВ.

Відповідачем під час розгляду справи не заперечено розмір визначеної суми. Щодо відсутності представника військової частини під час огляду транспортного засобу, суд зазначає, що за змістом пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів №142/5/2092 від 24.11.2003, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби.

З підстав викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 завданих збитків в порядку регресу у розмірі виплаченої суми 63 910,73 грн,

Обставини заперечень відповідача спростовуються наведеним вище.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 920,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.

Оплата послуг вказаних осіб здійснюється за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду.

Водночас, вказані виплати не є сумою страхового відшкодування, після виплати якої у МТСБУ виникає право регресу в силу норм Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З підстав викладеного та в межах заявлених правових підстав позову, суд відмовляє в стягненні збитків в порядку регресу в частині суми 920,00 грн.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код 21647131) 63 910,73 грн збитків в порядку регресу, а також 2 072,17 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволені позову в частині стягнення 920,00 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Моторному (транспортному) страховому бюро України на електронну адресу: ; Військовій частині НОМЕР_1 за адресою: 27346, Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Лісове.

Повне рішення складено 18.01.2021.

Суддя В.В.Тимошевська