Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінто-94» зобов`язань за договором поставки від 23.03.2020 № 23032020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНТО-94» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТРАНС ФІНАНС» грошові кошти: заборгованість - 4 907 902 (чотири мільйона дев`ятсот сім тисяч дев`ятсот дві) грн 00 коп., 3 % річних - 61 315 (шістдесят одна тисяча триста п`ятнадцять) грн 16 коп. та витрати зі сплати судового збору - 74 538 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн 26 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлено позовну вимог про стягнення з відповідача судових витрат. У позовній заяві позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зокрема, визначено попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначено їх на рівні 50000,00 грн. При цьому зазначено, що остаточний розрахунок судових витрат позивача з відповідними документами, що підтверджують зазначені витрати будуть надані позивачем за підсумками фактичних судових витрат за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення у справі № 910/13951/20 постановлено судом 21.12.2020, а заява про ухвалення додаткового рішення у справі із відповідними доказами понесених витрат на професійну правничу допомогу подана позивачем до суду 24.12.2020, тобто позивачем дотримано порядок надання доказів понесених судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 4, 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи представництво інтересів позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Транс Фінанс» у справі № 910/13951/20 здійснювали адвокат Костенко Ірина Анатоліївна та адвокат Дранчук Ігор Ярославович.

На підтвердження повноважень вказаних адвокатів до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги від 08.09.2020 та ордер серії КС № 525470 від 09.09.2020, ордер серія КВ № 808184 від 05.11.2020.

Згідно договору про надання правової допомоги від 08.09.2020, укладеного між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ДЕ РІГОРЕ ЮРІС» (далі - договір), клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, приймає на себе зобов`язання з представництва інтересів клієнта у місцевих господарських судах, надання клієнтові правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, які виникатимуть при виконанні цього договору, складанні від імені клієнта заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації його прав, свобод і законних інтересів, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі їх порушення.

Відповідно до додаткової угоди від 08.09.2020 до договору адвокатське об`єднання надає, а клієнт приймає адвокатські послуги щодо здійснення захисту, представництва, надання правових консультацій та роз`яснень, складання документів правового характеру, в тому числі пред`явлення позову щодо стягнення на користь клієнта з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінто-94» заборгованості за товар, отриманий від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Ві Сервіс» за договором поставки № 23032020 від 23.03.2020, право вимоги якого виникло у клієнта на підставі договору факторингу №20/08/20-1 від 20.08.2020, укладеного між клієнтом та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Ві Сервіс».

Згідно п. 2 додаткової угоди за надані за договором послуги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого складається із суми, визначеної на основі погодинних ставок адвокатів адвокатського об`єднання, робочий час яких використовується для надання послуг. Вартість однієї години адвоката - 4000,00 грн. Гонорар адвокатського об`єднання буде відображений в акті приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до акту наданих послуг від 22.12.2020, складеного та підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Транс Фінанс» та Адвокатським об`єднанням «ДЕ РІГОРЕ ЮРІС», вказаним адвокатським об`єднанням на користь заявника надано юридичні послуги у рамках розгляду справи № 910/13951/20 у розмірі 51000,00 грн.

Вказаний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу також відображено у детальному описі послуг.

За приписами частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частинах 3, 4 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, яка має право на таке відшкодування, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи надані суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд доходить висновку, що стороною позивача надано суду підтверджуючі докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 51000,00 грн, що підтверджується наданими актом наданих послуг та детальним описом послуг, наданих АО «ДЕ РІГОРЕ ЮРІС».

Таким чином оскільки витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, а виходячи із того, що за положеннями ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суд може, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, а таке клопотання відсутнє, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення у справі № 910/13951/20 додаткового рішення.

В той же час, враховуючи часткове задоволення позову, суд присуджує до відшкодування позивачу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінто-94» понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 50651,43 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву - задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/13951/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Транс Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінто-94» про стягнення 5003414,30 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінто-94» (вул. Хорива, буд. 29А, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код 21615125) про стягнення 5003414,30 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Транс Фінанс» (вул. Каштанова, буд. 6, м. Обухів, Київська область, 08703, ідентифікаційний код 41145893)

витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 651 (п`ятдесят тисяч шістсот п`ятдесят одну) грн 43 (сорок три) коп.

4. В решті заяви відмовити.

5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання повного тексту додаткового рішення 04.01.2021.

Суддя В.О.Демидов