ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3464/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут, 61037. м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6, 62370, Харківська олб., Дергачівський р-н., смт. Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 6
простягнення 8 265, 55 грн.
за участю представників сторін:

позивач: Шемаєв В.В., довіреність № 01-15/288 від 18.12.2020 року;

відповідач: Жестков І.Є., довіреність № б/н від 16.11.2020 року;

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго": Антипова С.Л., довіреність № 01-46/10837 від 25.09.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергетик-6» про стягнення заборгованості за електричну енергію у розмірі 7 436, 32 грн., пені у сумі 468, 86 грн., 3 % річних у розмірі 206, 65 грн., інфляційні у сумі 153, 72 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

10.12.2020 року від позивача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 28890), у якому останній, просить суд, відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог (т. 1, а.с. 171-179).

14.12.2020 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 29231) у якій позивач зазначає, що доводи відповідача, стосовно того, що згідно статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не споживає електричну енергію для власних потреб, а електрична енергія використовується для забезпечення колективних комунально - побутових потреб населення, а саме для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, є такими, що не спростовують жодним чином обов`язок здійснити оплату спожитої електроенергії, оскільки в даному випадку електрична енергія споживається саме для реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, для сприяння співвласниками в отриманні житлово - комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. При цьому обсяг та кількість спожитої електричної енергії підтверджена оператором систем розподілу та постачальником послуг комерційного обліку, а саме Акціонерним товариством "Харківобленерго" на якого покладаються такі функції згідно абз. 2 п. 5 та п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року. Таким чином, за твердженнями позивача, у відповідності до встановлених норм оператор системи розподілу Акціонерне товариство "Харківобленерго" адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, спожитої споживачем, та надає цю інформацію постачальнику електроенергії, на підставі яких позивач і проводить розрахунки із споживачами згідно умов договору. Також зазначає, що позивач не несе відповідальність за дію або бездіяльність оператора системи розподілу, а саме за достовірність переданих даних чи інше. Обов`язком позивача є виставлення рахунку на оплату електричної енергії, відповідно до переданих даних. У зв`язку із чим, просить суд позов задовольнити у повному обсязі (т. 1, а.с. 209-210).

18.12.2020 року від відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення (вх. № 29623) у яких зазначає, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6 не надає послуг, не виконує роботи, не виробляє та не реалізує товари, не має тарифу та не затверджує його, а лише забезпечує надання відповідних послуг співвласникам за рахунок внесків на управління багатоквартирним будинком та утримання спільного майна співвласників.

Також зазначає, що для виконання завдань, покладених на відповідача, щодо придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, останнім було укладено договір про постачання електричної енергії № 53866,01 від 10.08.2017 року. Додатками 3.1. та 3.2. визначається наступний перелік загально будинкових приладів обліку (лічильників) електричної енергії: № 012503 (основний) та № 012507 (резервний) - обліковується весь обсяг електричної енергії, що постачається до будинку, № 012541 та № 012583 - освітлення під`їздів. Бідь-яких інших договорів щодо постачання електричної енергії відповідачем не укладалось. Після реорганізації Акціонерного товариства "Харківобленерго", з 01.01.2019 року послуги з постачання електричної енергії надає відокремлене від останнього підприємство Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут. Послуги з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 року надає Акціонерне товариство "Харківобленерго". Саме на підставі інформації наданої Акціонерним товариством "Харківобленерго", як оператором систем розподілу, Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут здійснює нарахування обсягів спожитої електричної енергії.

За твердженнями відповідача, останній належним чином виконує свої зобов`язання за договором щодо постачання електричної енергії з 01.01.2019 року застосовується договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному веб-сайті останнього. На думку відповідача, до взаємовідносин між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6 та Акціонерним товариством "Харківобленерго" щодо розподілу електричної енергії з 01.01.2019 року застосовується окремі положення договору про постачання електричної енергії № 53866,01 від 10.08.2017 року. Також зазначає, що співвласниками багатоквартирного будинку було укладені індивідуальні договори на постачання електричної енергії. В свою чергу позивач у своїх рахунках зазначає два види нарахувань: 1. технічні цілі (робота ліфтів, насосів та замково-переговорних пристроїв) та освітлення дворів, східців і номерних знаків; 2. населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загально розрахунковим засобом обліку та об`єдналось шляхом створення юридичної особи, житлово - експлуатаційної організації, крім гуртожитків.

Відповідач визнає перший вид нарахування, та належним чином сплачує його, оскільки повністю відповідає функціям та завданням відповідача. Другий вид нарахування на думку відповідача є необґрунтованим та дублює нарахування здійснені індивідуальним побутовим споживачам. Проте позивач виставляє рахунок по сплаті не тільки за реальну спожиту електричну енергію за лічильниками для освітлення, а ще й неіснуючий обсяг електричної енергії, яка вираховується із застосуванням недостовірної інформації. На думку відповідача, заявлена позивачем до стягнення різниця є фактично арифметичним способом контролю та перевірки достовірності даних комерційного обліку електричної енергії, а не способом розрахунку обсягу електричної енергії спожитого відповідачем (т. 2, а.с. 1-12).

21.12.2020 року від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення (вх. № 29829), у яких останній посилається на правову позицію викладену у рішенні від 18.05.2020 року у справі № 922/743/20 та просить суд, відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог (т. 3, а.с. 1-4).

22.12.2020 року від 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Харківобленерго" через канцелярію суду надійшли пояснення (вх. № 29956) у яких остання зазначає, що на виконання умов договору Акціонерне товариство "Харківобленерго", як оператор системи розподілу, отримує від відповідача показники засобів обліку електричної енергії у вигляді звітів споживача кожний місяць у паперовій формі підписаний уповноваженою особою, та передає інформацію постачальнику електроенергії, на підставі яких і проводяться розрахунки зі споживачами. До договору підписано додатки 3.1. та 3.2., де зазначено які саме прилади обліку знаходяться на балансі у відповідача. Так, до Акціонерного товариства "Харківобленерго" надані звіти про обсяги спожитої електричної енергії за спірний період, які містять інформацію щодо обсягу спожитої електроенергії власне приладами обліку відповідача (за чотирма лічильниками) та кількістю спожитої електричної енергії кожним мешканцем будинку (за окремими лічильниками). Позивач під час виставлення рахунків відповідачу зазначає інформацію щодо обсягу спожитої електроенергії лише засобами обліку які зазначені у додатках № 3.1. та № 3.2. до договору. Так наприклад, у рахунку за травень 2019 року відповідачу виставлено до сплати 2721 кВт*год. Зі звіту про обсяги спожитої електричної енергії у травні 219 року (наданого відповідачем) за лічильником № 012503 спожито 6972 кВт*год., за лічильником № 0125707- 9771 кВт*год.: загальна кількість спожитої електричної енергії 16743 кВт*год. Після отримання звіту з загальної кількості спожитої електричної енергії було відраховано обсяг електричної енергії спожитої кожним споживачем будинку окремо - 14022 кВт*год. (16743 кВт*год. - 14022 кВт*год. = 2721 кВт*год.). Зазначені розрахунки підтверджуються довідками електроспоживання складеними за кожний місяць окремо. Тому на думку останнього, твердження відповідача, щодо невірного обсягу спожитої електричної енергії зазначеному у рахунку є хибним та таким, що не підтверджено матеріалами справи. У зв`язку із чим, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі (т. 3, а.с. 28-38).

Ухвалою суду від 24.12.2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом оголошено перерву до 05.01.2021 року.

04.01.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання (вх. № 108) про долучення до матеріалів справи доказів (т. 3, а.с. 140-247, т. 4, а.с. 1-86).

Ухвалою суду від 05.01.2021 року задоволено клопотання (вх. № 108 від 04.01.2021 року) відповідача в частині поновлення строку на подання доказів у справі. Поновлено відповідачу процесуальний строк на подання доказів у справі. Долучено додані до клопотання докази до матеріалів справи, та подальший розгляд справи ведеться з їх урахуванням.

Ухвалою суду від 05.01.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом оголошено перерву до 11.01.2021 року.

Присутній у судовому засіданні 11.01.2021 року представник позивача надав пояснення щодо позовних вимог та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 11.01.2021 року представник 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Харківобленерго" підтримав позовні вимоги позивача.

Присутній у судовому засіданні 11.01.2021 року представник відповідача надав усні заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав викладених у наданому до суду відзиві на позовну заяву та запереченнях. Також зазначив, що згідно платіжного доручення від 15.12.2020 року відповідачем сплачено суму у розмірі 730, 80 грн.

У судовому засіданні 11.01.2021 року судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, про закриття провадження у справі в частині стягнення 730, 80 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, у зв`язку із відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 року, з 01.01.2019 року Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2018 року № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Таким чином правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 року залишається Акціонерне товариство Харківобленерго, яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області. Після відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії до 01.01.2019 року року Акціонерним товариством Харківобленерго (оператор системи розподілу) передано дані щодо побутових споживачів, що постачають електричну енергію на території Харківської області, постачальнику універсальної послуги - Приватному акціонерному товариству Харківенергозбут. У зв`язку із чим, з 01.01.2019 року Приватне акціонерне товаристве Харківенергозбут, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії, у тому числі населенню, у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. У відповідності до встановлених норм оператором системи розподілу Акціонерне товариство Харківобленерго адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, спожитої споживачем, та надає цю інформацію постачальнику електроенергії, на підставі яких Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут проводить розрахунки із споживачами згідно з умовами договору.

За переданими даними від оператора системи розподілу Акціонерного товариства "Харківобленерго з 01.01.2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергетик-6» споживає електричну енергію у постачальника універсальних послуг Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут за об`єктами за адресою: вул. Енергетична, буд. 6, смт. Солоницівка, Дергачівський р-н., Харківська обл., облік електричної енергії за якими здійснюється за загально будинковим приладом обліку електричної енергії.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергетик-6» акцептувало договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року за № 53866,01 на умовах комерційної пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення (є невід`ємним додатком до договору, договір та комерційна пропозиція розміщені на офіційному сайті Приватного акціонерного товариства 'Харківенергозбут (т. 1, а.с. 17-28).

Згідно з пунктом 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктами 5.9, 5.13 договору визначено, що оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника. (т. 1, а.с. 21 -20).

Умовами пункту 3 публічної комерційної пропозиції передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії (т. 1, а.с. 27).

Також пунктом 4 визначено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення (т. 1, а.с. 28).

Відповідно до вимог пункту 6.2 договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (т. 1, а.с. 21).

Пунктом 7 комерційної пропозиції визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми (т. 1, а.с. 28).

Згідно з переданими від Акціонерного товариства "Харківобленерго" даними об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергетик-6» проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію: - за травень 2019 на суму 4 571,28 грн. (із у рахуванням часткових оплат т. 1, а.с. 104-107) заборгованість становить суму у розмірі 2 658,40 грн.; - за червень 2019 року на суму 199,92 грн.; - за липень 2019 року на суму 683,76 грн.; за серпень 2019 року на суму 554,40 грн.; за вересень 2019 року на суму 215,04 грн.; за жовтень 2019року на суму 315,84 грн.; за листопад 2019 року на суму 230,16 грн.; за грудень 2019 року на суму 260,40 грн.; за червень 2020 року на суму 349,44 грн.; за липень 2020 року на суму 188,16 грн.; за серпень 2020 року на суму 1 632,96 грн.; за вересень 2020 року на суму 147,84 грн. (т. 1, а.с. 48-103).

Позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за електричну енергію за період травень 2019 року - вересень 2020 року складає 7 436,32 грн. відповідно до наданого розрахунку (т. 1, а.с. 33-34).

За твердженнями позивача, останній як постачальник виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі, але відповідач умови договору щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість з пені, 3% річних та індексу інфляції, яка станом на 01.10.2020 року становить суму у розмірі 829, 23 грн., з яких: 468, 86 грн. пеня, 206, 65 грн. три проценти річних та 153, 72 грн. інфляційні.

Вищевказані обставини, стало причиною звернення позивача, із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, Законом України Про ринок електричної енергії. Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносин зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, що передбачає здійснення постачання (продаж) електричної енергії споживачу за договором про постачання електричної енергії.

Статтею 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина 1 статті 63 вказаної Закону).

Згідно статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Факт наявності у відповідача заборгованості за електричну енергію за період травень 2019 року - вересень 2020 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд не приймає заперечення відповідача викладені у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 28890 від 10.12.2020 року та наданих до суду запереченнях), а саме, щодо визнання показників лічильників за № 012541 та № 012583 (освітлення під`їздів) які на думку відповідача повністю відповідають функціям та завданням останнього. Та щодо того, що позивач виставляє рахунки на оплату не тальки за реально спожиту електричну енергію за лічильниками для освітлення, а ще й за неіснуючий обсяг електричної енергії, яка вираховується із застосуванням недостовірної інформації. У зв`язку із чим, розрахована Акціонерним товариством "Харківобленерго" та заявлена до стягнення позивачем різниця, фактично є арифметичним способом контролю та перевірки обсягу електричної енергії спожитої відповідачем. За твердженнями відповідача, виникнення різниці це лише привід для оператора систем розподілу здійснити контрольний вихід до будинку з метою виявлення факту без облікового споживання електричної енергії або споживання електричної енергії з використанням несправного приладу обліку (лічильника) (т. 1, а.с. 171-179).

Положеннями пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами підписаний додаток № 3.1. щодо лічильників № 012503 основний, № 012507 резервний (житловий будинок) та № 3.2. щодо лічильників № 012541 та № 012583 (освітлення під`їздів) (т. 3, а.с. 40).

Відповідно до умов пункту 1 договору про постачання електричної енергії № 53866,01 від 10.08.2017 року, постачальник передає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатках № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є невід`ємними частинами.

Пунктом 2.3.2. договору сторони погодили, що споживач зобов`язується, нести відповідальність за раціональне використання електричної енергії, дотримання режимів електроспоживання, за стан електромереж та електричного обладнання, що знаходяться на його балансі, виконання вимог постачальника, ПКЕЕ, інших нормативних документів, техніки безпеки (т. 1, а.с. 12).

Крім того, відповідно до пункту 5 комерційної пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення (додаток № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 53866, 01 від 01.01.2019 року, звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом оформлення актів між споживачем та постачальником "акту прийому-передачі електричної енергії", сформованого згідно з даними на останній день розрахункового періоду (т. 1,а.с. 27-28).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також суд не приймає посилання відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2020 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 року у справі № 922/743/20, оскільки у даній справі предметом розгляду було визнання недійсним додатку до договору. Станом на момент розгляду справи № 922/3464/20 договір та усі додатки до нього є чинними.

У відповідності до вимог частин 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів у підтвердження своєї позицію у справі, відповідачем у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України до суду надано не було.

Відповідно до вимог частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, самі лише посилання відповідача, щодо невизнання показників лічильників визначених у додатку № 3.1. до договору (№ 012503 основний, № 012507 резервний (житловий будинок)), без надання належних та допустимих доказів, не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм закону, а також враховуючи, що відповідач, в установленому законом порядку обставини, які повідомлені суду позивачем не спростував, не надав суду доказів належного виконання умов вищезазначеного договору, та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 6 705, 52 грн. суми заборгованості за електричну енергію за період травень 2019 року - вересень 2020 року (із урахуванням ухвали суду від 11.01.2021 року про закриття провадження у справі в частині стягнення 730, 80 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України) є обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивачем було нараховано відповідачу за зобов`язаннями, що виникли з травня 2019 року по вересень 2020 року відповідно до наданого розрахунку (т. 1, а.с. 33-44): - 3% річних у розмірі 206, 65 грн., - інфляційні втрати у розмірі - 153, 72 грн.; - пеню у сумі 468, 86 грн.

Щодо стягнення із відповідача, нарахованих позивачем - 3% річних у розмірі 206, 65 грн. та інфляційних втрат у розмірі - 153, 72 грн. (за зазначений у наданому до суду розрахунку період т. 1, а.с. 33-44), суд зазначає наступне.

Пунктом 7 комерційної пропозиції визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: 3% річних з простроченої суми. Суми 3 % річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документів окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем (т. 1, а.с. 28).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем відповідачу 3% річних у сумі 206, 65 грн. та інфляційних втрат у розмірі - 153, 72 грн. (за зазначений у наданому до суду розрахунку період т. 1, а.с. 33-44) за допомогою онлайн-системи "Ліга-закон", та встановлено, що вищезазначені нарахування здійснені відповідно до приписів діючого законодавства, та є такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо стягнення із відповідача, нарахованих позивачем 468, 86 грн. - пені (за зазначений у наданому до суду розрахунку період т. 1, а.с. 33-44), суд зазначає наступне.

Пунктом 7 комерційної пропозиції визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки. Сума пені зазначається у розрахунковому документів окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем (т. 1, а.с. 28).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 468, 86 грн. - пені (за зазначений у наданому до суду розрахунку період т. 1, а.с. 33-44) за допомогою онлайн-системи "Ліга-закон", судом встановлено що такі нарахування здійснено вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 468, 86 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, із урахуванням ухвали суду від 11.01.2021 року про закриття провадження у справі в частині стягнення 730, 80 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію у розмірі 6 705, 52 грн., пені у сумі 468, 86 грн., 3 % річних у розмірі 206, 65 грн., інфляційних у сумі 153, 72 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, із урахуванням вищевикладених норм вимог Господарського процесуального кодексу України, та у зв`язку із сплатою відповідачем частини боргу під час розгляду справи (15.12.2020 т.4, а.с. 86), судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 102, 00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частвоко.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6 ( 62370, Харківська обл., Дергачівський р-н., смт. Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 6, ) на користь Приватного акціонерного товариство Харківенергозбут (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126, ) заборгованість за електричну енергію у сумі 6 705, 52 грн. із спеціальним режимом використання у філії ХОУ АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , МФО 351823.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6 (62370, Харківська обл., Дергачівський р-н., смт. Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 6, ) на користь Приватного акціонерного товариство Харківенергозбут (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126, ) заборгованість по пені у сумі 468, 86 грн., 3 % річних у сумі 206, 65 грн. та індекс інфляції у сумі 153,72 грн. на п/р № НОМЕР_2 в АТ "Мегабанк", МФО 351629.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6 ( 62370, Харківська обл., Дергачівський р-н., смт. Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 6, ) на користь Приватного акціонерного товариство Харківенергозбут (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126, , на п/р № НОМЕР_2 в АТ "Мегабанк", МФО 351629) 2 102, 00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126, ).

відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Енергетик-6 ( 62370, Харківська обл., Дергачівський р-н., смт. Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 6, );

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ).

Повне рішення складено "16" січня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова