УХВАЛА

12 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/678/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткаченко Н.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з доданими до неї матеріалами

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 в частині визнання АТ «Укрексімбанк» кредитором ТОВ «Капітель-Інжиніринг» без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів

у справі № 904/678/20

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель-Інжиніринг»

про визнання грошових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 в частині визнання АТ «Укрексімбанк» кредитором ТОВ «Капітель-Інжиніринг» без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів у справі № 904/678/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України», Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 1, 3 ст. 310 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 311 ГПК України неправильне застосування норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 ГПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 ГПК України).

При поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п.4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

Касаційна скарга АТ «Державний експортно-імпортний банк України» зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, цитування окремих норм матеріального та процесуального права, проте її зміст не відповідає вимогам п. 5 ч.2 ст. 290 ГПК України, оскільки не зазначено відповідну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої ст. 287 ГПК України підстави (підстав).

Згідно ч. 2 ст. 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, касаційна скарга АТ «Державний експортно-імпортний банк України» постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 в частині визнання АТ «Укрексімбанк» кредитором ТОВ «Капітель-Інжиніринг» без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів у справі № 904/678/20 подана без додержання вимог п.5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, то касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст.292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги, а саме надання суду заяви із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого ч. 2 ст.174 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст.292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 в частині визнання АТ «Укрексімбанк» кредитором ТОВ «Капітель-Інжиніринг» без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів у справі № 904/678/20 - залишити без руху.

2.Надати АТ «Державний експортно-імпортний банк України» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме подати суду заяву із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав)

3.У разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга АТ «Державний експортно-імпортний банк України» підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Ткаченко Н.Г.