ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.01.2021 Справа № 914/1634/19

Господарський суд Львівської області в складі колегії суддів: головуючого судді Гоменюк З.П., суддів суддів Ділай У.І. та Петрашка М.М., при секретарі Прокопів І.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539», м.Львів

до відповідача Приватного підприємства «Вертлюг», Львівська область, Яворівський район, смт.Шкло

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал», Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка та Львівської міської ради, м.Львів,

про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Лука Т.М.;

від третіх осіб: не з`явилися

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539» до Приватного підприємства «Вертлюг» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал» та Львівської міської ради про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 19.08.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.09.2018р., залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санметал» та Львівську міську раду.

Ухвалою суду від 18.09.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 18.09.2019 р., суд відклав підготовче засідання на 16.10.2019 р.

Ухвалою суду від 16.10.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 16.10.2019 р., продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 11.11.2019 р.

Ухвалою суду від 11.11.2019 р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Ухвалою суду від 12.11.2019 р. прийнято справу №914/1634/19 до колегіального розгляду у складі трьох суддів - головуючого судді Гоменюк З.П., Король М.Р. та Петрашка М.М., підготовче засідання у справі призначено на 09.12.2019 р.

Ухвалою суду від 09.12.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 09.12.2019 р., відкладено вирішення клопотання про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 20.01.2020 р.

В судове засідання 20.01.2020 р. з`явилися представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 20.01.2020 р. представник відповідача підтримав раніше заявлені клопотання про витребування доказів, зазначив, що дійсним користувачем земельної ділянки є ТзОВ «Санметал», а не ТзОВ «Сантехмонтаж-539», як це стверджує позивач, у зв`язку з чим суду необхідно дослідити обставини зміни користувача земельної ділянки, витребувавши відповідні докази, які можуть знаходитись в позивача та третіх осіб, та до яких відповідач не має доступу.

Присутній в судовому засіданні 20.01.2020 р. представник позивача повідомив про неготовність підтвердити чи спростувати в судовому засіданні факт належності земельної ділянки на праві користування третій особі, зазначив про необхідність вказівки на конкретні докази, які хоче витребувати відповідач, та просив суд відкласти розгляд справи для з`ясування ним підставності тверджень відповідача щодо нового користувача земельної ділянки та забезпечення можливості подати необхідні докази в добровільному порядку у випадку їх наявності у позивача.

Ухвалою суду від 20.01.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 20.01.2020 р., підготовче засідання відкладено на 13.02.2020 р.

В судове засідання 13.02.2020 р. з`явився представник відповідача, позивач же через канцелярію суду подав клопотання про перенесення розгляду справи через зайнятість представника позивача - адвоката Оприска М.В. в іншому судовому засіданні у Львівському апеляційному суді.

Дане клопотання не було задоволено судом з огляду на те, що на підтвердження зазначених у клопотанні обставин позивач не долучив відповідних доказів, відтак в суду були відсутні підстави для визнання причин неявки поважними; до того ж позивач не доводив неможливості заміни представника (в той час як представниками позивача, крім Оприска М.В., є принаймні і адвокат Зарічний І.Я., який підписав позовну заяву, та адвокат Мікуш З.В., яка брала участь в судових засіданнях 18.09.2019 р. і 09.12.2019 р.) чи неможливості брати участь у справі в порядку самопредставництва.

Ухвалою суду від 13.02.2020 р. постановлено:

- задоволити клопотання Приватного підприємства «Вертлюг» про витребування доказів;

- витребувати докази в Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал» та Львівської міської ради, зокрема витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539»: копії документів, які містять інформацію про право користування земельною ділянкою площею 0,5834 га з кадастровим номером :08:012:0042, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Богданівська, 42/1, станом на 14.08.2019 р. та станом на момент отримання цієї ухвали суду (договори, ухвали, акти приймання-передачі, інформаційні довідки, інші документи, які можуть підтвердити виникнення та припинення речових прав на земельну ділянку); копії документів, які стали підставою для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал» права власності на об`єкт нерухомого майна механічну майстерню літ. «Г-1» загальною площею 1264,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: м.Львів, вул.Богданівська, 42/1, зокрема, але не виключно, акт приймання-передачі нерухомого майна від 02.03.2018 р., протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539» від 13.01.2018 р. №02/18, протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Санметал» від 13.01.2018 р. №01;

- встановити строк для надання витребуваних доказів до 18.02.2020 р. та зобов`язати осіб у випадку неможливості подати докази, які витребовує суд, або неможливості подати такі докази у встановлені строки повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали;

- відкласти підготовче засідання на 19.02.2020 р. та зобов`язати учасників справи забезпечити явку повноважних представників в судове засідання.

В судове засідання 19.02.2020 р. з`явився представник відповідача, інші ж учасники справи явку представників не забезпечили, вимог ухвали суду від 13.02.2020 р. не виконали, витребуваних доказів не подали, про неможливість їх подання суду не повідомили.

Ухвалою суду від 19.02.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 19.02.2020 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.03.2020 р.

Відповідною ухвалою про виклик в судове засідання від 19.02.2020 р. суд викликав позивача та третіх осіб на 17.03.2020 р. в судове засідання з розгляду справи по суті; роз`яснив учасникам справи їхній обов`язок забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, а у випадку неявки - повідомити суд про її причини, та роз`яснив те, що наслідки неявки учасників справи в судові засідання передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 17.03.2020 р. учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки не повідомили.

Ухвалою від 17.03.2020 р. задля дотримання карантинного режиму та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 і убезпечення населення від вказаної особливо небезпечної хвороби суд постановив відкласти судове засідання з розгляду справи по суті та повідомити учасників справи про дату, час і місце розгляду справи додатково ухвалою суду.

09.09.2020 р. у зв`язку з перебуванням в відпустці судді Король М.Р. проведено повторний автоматизований розподіл члена колегії суддів у справі №914/1634/19 внаслідок якого суддю Король М.Р. замінено суддею Ділай У.І.

Ухвалою від 09.09.2020 р. суд прийняв справу №914/1634/19 до розгляду у складі головуючого судді Гоменюк З.П., суддів Ділай У.І. та Петрашка М.М., визначив датою судового засідання з розгляду справи по суті 15.10.2020 р.

Судове засідання, призначене на 15.10.2020 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням члена колегії суддів - судді Ділай У.І. у відпустці з 15.10.2020 р. по 16.10.2020 р. включно.

19.10.2020 р., в перший робочий день після закінчення відпустки судді Ділай У.І., суд ухвалою призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 16.11.2020 р.

16.11.2020 р. судове засідання повторно не відбулося через тимчасову непрацездатність судді Ділай У.І., яка тривала з 16.11.2020 р. по 20.11.2020 р. включно.

Ухвалою суду від 23.11.2020 р. судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 09.12.2020 р.

Судове засідання 09.12.2020 р. не відбулося через тимчасову втрату працездатності суддею Гоменюк З.П. в період з 07.12.2020 р. по 11.12.2020 р. включно.

В перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності судді Гоменюк З.П., тобто 14.12.2020 р., суд ухвалою призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 04.01.2021 р. та визнав явку представників учасників справи в судове засідання обов`язковою.

В судове засідання 04.01.2021 р. з`явився представник відповідача, підтримав подану заяву (вх.№39/21 від 04.01.2021 р.), в якій йдеться про те, що докази понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, будуть подані відповідачем протягом п`яти днів у зв`язку зі складністю справи.

Позивач та треті особи в судове засідання 04.01.2021 явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В матеріалах справи наявні, зокрема, рекомендовані поштові відправлення позивачеві ухвали про витребування доказів і відкладення підготовчого засідання від 13.02.2020 р., ухвали про виклик в судове засідання від 19.02.2020 р., ухвали про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті від 17.03.2020 р., ухвали про визначення дати, часу і місця судового засідання з розгляду справи по суті від 09.09.2020 р., ухвали про призначення судового засідання з розгляду справи по суті від 19.10.2020 р. Всі ці рекомендовані поштові відправлення були повернені підприємством поштового зв`язку з зазначенням того, що причиною повернення є закінчення терміну зберігання.

Ухвали надсилались судом на адресу, яка вказувалась в позовній заяві та раніше поданих від імені позивача документах, і яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження позивача: м.Львів, вул.Богданівська, 42/1.

Крім того, ухвала про витребування доказів і відкладення підготовчого засідання від 13.02.2020 р. надсилалась судом також і на електронну адресу представника позивача - адвоката Зарічного І.Я.: , а ухвала про призначення судового засідання з розгляду справи по суті від 14.12.2020 р. і на адресу представника позивача - адвоката Оприска М.В.: м.Львів, вул.Новаківського, 14.

Згадана електронна адреса була вказана адвокатом Зарічним І.Я. в підписаній ним позовній заяві, а поштова - у всіх документах, які представники позивача подавали суду впродовж розгляду справи.

Відправлення на адреси позивача та його представника ухвали суду про призначення судового засідання з розгляду справи по суті від 14.12.2020 р. підтверджується списком рекомендованих листів та списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №2009 від 21.12.2020 р. (штрихкодові ідентифікатори поштового відправлення - 509 та 541 відповідно). Як вбачається з інформації на веб-сайті АТ «Укрпошта», поштове відправлення, адресоване ТзОВ «Сантехмонтаж-539», не було вручене під час доставки 29.12.2020 р., проте поштове відправлення, адресоване Оприску М.В., було вручене йому 23.12.2020 р.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Протягом всього часу розгляду справи ні позивач, ані його представники не повідомляли суд про зміну свого місцезнаходження (місця ведення діяльності) та не просили здійснювати листування з ними за будь-якими іншими, окрім вищезгаданих, адресами, тому суд вважає, що надіслані за останніми відомими суду адресами ухвали є врученими позивачеві та його представнику.

У справі №914/1634/19 саме ТзОВ «Сантехмонтаж-539» є позивачем, ініціатором цієї справи, тобто особою, яка однозначно обізнана про існування даного судового провадження, при цьому товариство тривалий час не вживало заходів, спрямованих на те, щоб дізнатись про поточний стан відомого йому судового провадження. Така процесуальна бездіяльність позивача може бути розцінена як дії, спрямовані на затягування розгляду справи, та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи.

Суд також звертає увагу, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 р. Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

До того ж представництво інтересів позивача у даній справі здійснювали адвокати, тобто особи з відповідною освітою та кваліфікацією, підтвердженою свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, які повинні надавати професійну правничу допомогу, бути обізнаними з правами та обов`язками особи, котру вони представляють, а також нормами процесуального законодавства, зокрема, його положеннями щодо обов`язковості забезпечення явки в судове засідання за викликом суду та наслідків неявки в судове засідання учасника справи.

Неотримання самим позивачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 р. у справі №921/6/18, від 23.04.2018 р. у справі №916/3188/16., від19.02.2020 р. у справі №910/16409/15.

Надсилання ухвали суду про призначення судового засідання з розгляду справи по суті від 14.12.2020 р. третім особам підтверджується вищезгаданим списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та списком рекомендованих листів (штрихкодові ідентифікатори поштового відправлення - 639533). Як вбачається з інформації на веб-сайті АТ «Укрпошта», поштові відправлення, адресовані Львівській міській раді та Товариству з обмеженою відповідальністю «Санметал», були вручені їм 23.12.2020 р. та 30.12.2020 р. відповідно.

Отже, суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, а такі особи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух справи, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є змагальність сторін та диспозитивність.

Положеннями статті 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, господарські процесуальні правовідносини як форма господарського судочинства виникають, розвиваються та припиняються за волею й ініціативою сторін спору в результаті розпорядження своїми матеріальними та процесуальними правами. Визначально принцип диспозитивності виявляється у двох аспектах: суд може відкрити провадження у справі лише за заявою сторони; предмет судового провадження, його подальша модифікація визначається тільки стороною. Реалізація стороною своїх правомочностей призводить до динаміки господарського судочинства, впливає на рух справи.

У нерозривному зв`язку з принципом диспозитивності перебуває принцип змагальності сторін. Так, згідно зі статтею 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Слід зазначити, що елементом принципу змагальності сторін, серед іншого, є участь сторін у процесі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з ч.1 ст.120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Такі наслідки, про які позивач був повідомлений в ухвалах про виклик в судове засідання, визначені ч.4 ст.202 ГПК України, - в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Неподання ж учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин тягне за собою те, що суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч.10 ст.81 ГПК України).

За положеннями пункту четвертого частини першої статті 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі небажання позивача брати участь у судовому засіданні, приписами згаданих статей передбачено необхідність подання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст.120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Варто зазначити, що ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Таку ж правову позицію наводить Верховний Суд у своїх постановах від 05.06.2020 р. у справі № 910/16978/19 та від 16.10.2020 р. у справі №910/8816/19.

Ухвалами від 09.09.2020 р., 19.10.2020 р. та 23.11.2020 р. суд визнавав явку представників учасників справи в судове засідання необов`язковою, проте ухвалами від 13.02.2020 р., 19.02.2020 р. та 14.12.2020 р. суд зобов`язував учасників справи, до числа яких належить позивач, з`являтися в судові засідання та вказував на те, що їх явка є обов`язковою, а у випадку неявки про її причини слід повідомити суд. Крім того, ухвалою від 13.02.2020 р. суд витребовував, в тому числі і у позивача, необхідні докази.

Як зазначено вище та вбачається з відповідних протоколів судових засідань, позивач, попри вимоги суду, жодного разу не забезпечив явки представника у судові засідання з того часу, як в судовому засіданні 20.01.2020р. його представник усно зобов`язався з`ясувати обставини, на існування яких вказував відповідач у клопотанні про витребування доказів, та подати докази в добровільному порядку у випадку встановлення необхідності їх подання і за наявності цих доказів у позивача.

Навіть з врахуванням того, що деякі з призначених засідань фактично не відбулись з описаних судом в цій ухвалі підстав, позивач в будь-якому разі допустив неявку свого представника у чотири засідання поспіль, а також не подав витребуваних ухвалою доказів і не повідомив про неможливість їх подання.

При цьому позивач не подавав заяв про розгляд справи без його участі, як і ніколи не повідомляв причин своєї неявки в судові засідання, крім випадку подання 13.02.2020 р. клопотання про відкладення судового засідання, яке, однак, було визнане судом безпідставним і таким, що не підлягало задоволенню.

Незважаючи на те, що позивач як ніхто інший, мав би бути активним учасником справи, виявляти зацікавленість її перебігом та прагнути досягнути задоволення своїх позовних вимог внаслідок вирішення спору судом, він не виконував покладені на нього Господарським процесуальним кодексом України обов`язки - не забезпечував явки уповноваженого представника в судові засідання з розгляду ініційованої ним справи та не сприяв з`ясуванню всіх її обставин, зокрема ухиляючись від подання витребуваних у нього доказів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у постанові від 13.09.2019 р. у справі №916/3616/15, положення статей 202, 226 ГПК України в чинній редакції не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду, на відміну від пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, яка як підставу залишення позовної заяви без розгляду передбачала неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або неявку представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами лише в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Отже, враховуючи те, що позивач не з`являвся в судові засідання, хоча був належним чином повідомлений про них, не оголошував причин своєї неявки та не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що даний позов може бути залишений без розгляду навіть безвідносно до того, чи було би можливим в подальшому вирішення спору по суті за відсутності представника позивача в судових засіданнях, а витребуваних доказів - в матеріалах справи.

Водночас уд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч.4 ст.226 ГПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч.2 ст.226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на наведену норму, судовий збір слід залишити за позивачем.

Як передбачено частинами п`ятою та шостою статті 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

У згаданій ч.8 ст.129 ГПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наявність заяви відповідача про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, після ухвалення судового рішення, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.2, 13, 14, 42, 120, ч.10 ст.81, ст.ст.129, 130, ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж-539» до Приватного підприємства «Вертлюг» про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою залишити без розгляду.

2. Встановити Приватному підприємству «Вертлюг» строк для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат по 11.01.2021 р.

3. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 20.01.2021 р. о 14:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м.Львів, вул.Личаківська, 128, зал судових засідань №3 (2-й поверх).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст.254-257 ГПК України.

В судовому засіданні 04.01.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено 11.01.2021 р.

Головуючий суддя З.П. Гоменюк

Суддя У.І. Ділай

Суддя М.М. Петрашко