ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 справа № 914/1985/20

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Марінченко Р.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно монтажна компанія "Інтеграл", с. Долини, Кам"янка Бузький район, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Гніздичів, смт. Гніздичів, Жидачівський район, Львівська область

про: стягнення заборгованості в сумі 381 765,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Гейшев Олександр Олександрович;

від відповідача: Ольховський Микола Вікторович.

Заяв про відвід судді не надходило. Фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Господарським судом Львівської області розглядається справа №914/1985/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно монтажна компанія "Інтеграл" до Товариства з обмеженою відповідальністю Гніздичів, про стягнення заборгованості в сумі 381 765,00 грн.

Ухвалою суду від 11.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Хід розгляду справи викладено у попередніх ухвалах та протоколах суду.

Ухвалою від 08.12.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 05.01.2021 року.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, господарським судом Львівської області 05.01.2021 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

23 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГНІЗДИЧІВ» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНО МОНТАЖНОЮ КОМПАНІЄЮ «ІНТЕГРАЛ» (Підрядник) укладено договір №23-0418 від 23.04.2018 року.

У відповідності до умов Договору №23-0418 від 23.04.2018 року, 29 листопада

2018 року, позивачем надіслано для перевірки та підписання Акт №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26 листопада 2018 року, по Договору №23-0418 від 23.04.2018 року, на суму 2 066 765,00 грн.

Заперечення на Акт №1 від 26.11.2018 року датоване 10 квітня 2019 року. Замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявив про їх недоліки (за наявності таких), отже такий не звільняється від обов`язку оплати роботи, виконані за договором підряду.

Замовник на виконання умов договору перерахував кошти на загальну суму 1 685 000 грн. Згідно Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» вартість робіт та матеріалів становить 2 066 765,00 грн.

Станом на 01.06.2020 року розмір заборгованості Замовника перед Підрядником становить 381 765,00 грн.

Позивачем за вх. №2081/20 від 07.09.2020 року подано заяву про збільшення позовних вимог, шляхом стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.

В запереченні на відзив вх. №35089/20 від 08.12.2020 року зазначено про преюдиційність рішення №914/1389/19 за яким у Будівельно-монтажної компанії «Інтергал» є зобов`язання по сплаті різниці між сплаченим авансом на суму 1 685 000,00 грн. та загальній сумі по Акту №1 від 26.11.2018 року 2 066 765,00 грн., яка становить 381 765,00 грн.

Аргументи Відповідача

Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними виходячи з наступного.

Виконані роботи повинні відповідати проекту, затвердженому замовником, вимогам діючих норм та чинному законодавству України.

Термін виконання робіт - 70 календарних днів з моменту оплати авансу в розмірі 200 000,00 грн.

Сторони підписали Додаток №1 до договору №23-0418 «Договірна ціна. Влаштування підпірної стіни навісу», у якому погодили перелік робіт, одиниці виміру, кількість, вартість, назву матеріалів на загальну вартість з ПДВ - 2 342 950,00 грн.

Строк виконання підрядником робіт розпочався 25.04.2018 року, а завершувався 04.07.2018 року.

В порушення строку виконання робіт, позивачем надіслано ТОВ «Гніздичів» Акт №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018 р. на загальну суму 2 066 765,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до зазначеного акту частина робіт, які були передбачені Додатком №1 до договору №23-0418 від 23.04.2018 року позивачем не були виконані взагалі, зокрема:

- проектні роботи по складу вартістю 42 000грн. - (п.1 Додатку №1 до договору №23 0418 від 23.04.2018 року);

- монтаж профнастилу стін, С18 вартістю 156 500 грн. (п.7 Додатку №1 до договору №23-0418 від 23.04.2018 року);

- виготовлення та монтаж транспортної галереї вартістю 103 125 грн. (п.9 Додатку №1 до договору №23-0418 від 23.04.2018 року);

- монтаж стрічкового конвеєру продуктивністю 100 т/год. вартістю 399 200 грн. (п.10 Додатку №1 до договору №23-0418).

Всього 700 825грн. (загальна вартість невиконаних робіт, передбачених договором).

Натомість, в Акті №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018 року, позивачем вказані роботи, які не передбачені Додатком №1 до договору №23-0418:

- влаштування свердловини діаметром 300мм та глибиною 4,4м вартістю 178000 грн. (п.8 Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018р.);

- бетонування свердловини вартістю 45 700грн. (п.9 Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018р.);

- арматурні роботи вартістю 92 440 грн. (п.10 Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018р.);

- виготовлення та монтаж колон 128 800 грн. (п.11 Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018р.);

Всього 444 940 грн. (загальна вартість робіт, які не передбачені договором).

Якщо порівняти перелік робіт згідно наданого позивачем Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26.11.2018 р. та переліком робіт, які передбачені Додатком №1 до договору №23-0418, то загальна вартість робіт, які виконані підрядником -ТОВ «Будівельно монтажна компанія «Інтеграл» та передбачені умовами договору, становить 993 275 грн.

Враховуючи, що позивач безпідставно не виконав частину робіт, які передбачені договором вартістю 700 725 грн., натомість надав акт №1, де вказані роботи, що не були погоджені умовами договору вартістю 444 940 грн., тому вартість таких робіт не підлягає стягненню з відповідача в межах виконання зобов`язання за договором №23-0418 від 23.04.2018 року.

Натомість ТОВ «Гніздичів» перерахувало позивачу за умовами договору №23-0418 від 23.04.2018 року кошти на загальну суму 1 685 000,00 грн., хоча фактично вартість виконаних робіт, що відповідають умовам Договору становить 993 275 грн., також 102 550 грн. - вартість робіт, які не виконані в повному обсязі, відповідно до п.6 Додатку №1 до договору №23-0418, 40250 грн. вартість виконаних робіт з перевищенням кошторису визначеного п.7 Додатку №1 до договору №23-0418.

26.04.2019 року на адресу позивача було надіслано повідомлення про розірвання договору №23-0418 від 23.04.2018р. з підстав неналежного виконання підрядником умов договору та права замовника відмовитись від договору підряду в порядку ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України.

За таких обставин, ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Інтеграл» зберігає без

достатньої правової підстави аванс в розмірі 794 275 грн., (1 685 000,00 - 993 275 +102550грн.) який не був використаний позивачем, оскільки на вказану суму позивач робіт, передбачених договором не виконав і ця сума підлягає поверненню відповідачу в силу положень ст. 1212 ЦК України.

18.04.2019 року ТОВ «Гніздичів» надіслано відповідачу заперечення на Акт №1 «Влаштування підпірної стіни навісу», а згодом 18.06.2020р. надана відповідь на претензію позивача, в якій було вказано про порушення строків виконання робіт, а також виконання робіт, які не були погоджені сторонами в договорі.

Пеня в розмірі 16 572,77 грн. за період з 28.01.2020 року по 27.07.2020 року нарахована з пропуском шестимісячного строку нарахування пені від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач безпідставно не виконав частину робіт, які передбачені договором, натомість надав акт №1 від 26.11.2018 р., де вказав роботи, що не були погоджені умовами договору та істотно перевищують кошторис, тому вартість таких робіт не підлягає стягненню з відповідача в межах виконання зобов`язання за договором №23-0418 від 23.04.2018р., відтак у ТОВ «Гніздичів» відсутні правові підстави для плати позивачу 381765 грн., 24260,45 грн. - інфляційних витрат, 19705 грн. - 3% річних.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ЇХ ДОКАЗАМИ

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Між ТОВ «Гніздичів» (замовник) та ТОВ БМК «Інтеграл» (підрядник) підписано та скріплено печатками сторін договір №23-0418 від 23.04.2018 за умовами п. 1.1 якого підрядник зобов`язується виконати будівельно-монтажні роботи об`єкту «Підпірна стіна навісу», що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 1, смт. Гніздичів, Жидачівський р-н., Львівська обл., а замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 2.1 договору, виконані роботи повинні відповідати проекту, затвердженому замовником, вимогам діючих норм та чинному законодавству України.

Ціну та порядок розрахунків сторони погодили у розділі 3 договору. Зокрема, в п. 3.1 цього розділу, визначено, що розрахунки здійснюються за договірною ціною, визначеною у додатку №1 «Договірна ціна» (який є невід`ємною частиною договору). Договірна ціна складається з вартості робіт та вартості матеріалів. Загальна сума договору дорівнює договірні ціні, визначеній в додатку №1 та становить 2 342 950,00 грн.

Судом встановлено, що сторонами підписано додаток №1 до договору, у якому погоджено перелік робіт, одиниці виміру, кількість, вартість, назву матеріалів та загальну вартість робіт - 2 342 950,00 грн.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Отже, набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Таким чином, досягнувши згоди щодо всіх істотних умов сторони уклали договір, внаслідок чого між ними виникли взаємні права та обов`язки, а відповідний договір набрав чинності. Зазначене свідчить про те, що сторони встановили межі здійснення своїх прав та обов`язків за договором.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що термін виконання робіт становить 70 календарних днів з моменту оплати авансу в розмірі 200 000,00 грн. згідно пункту 3.3 договору.

Судом встановлено, що на виконання пунктів 2.2., 3.3. договору №23-0418 від 23.04.2018 позивач 25.04.2018 року та 27.04.2018 року здійснив авансовий платіж в розмірі 200 000,00 грн.

Відтак, строк виконання підрядником робіт розпочався 25.04.2018 року, а завершувався 04.07.2018 року.

Отже, аналіз п. 2.2., 3.3. договору №23-0418 від 23.04.2018 року в сукупності з положеннями п. 18 Загальних умов дозволяє дійти до висновку, що початок виконання робіт за договором пов`язувався саме зі сплатою авансу в розмірі 200 000,00 грн.

Договірні відносини, які склалися між сторонами, за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору будівельного підряду, укладення та виконання якого регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМ України №668 від 01.08.2005, які є обов`язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників) (далі Загальні умови) та державними будівельними нормами та стандартами.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України (де наведено нормативне визначення поняття договору будівельного підряду) за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/7446/18).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Пунктом 18 Загальних умов, визначено, що установлення сторонами у договорі підряду строків виконання робіт (будівництва об`єкта) може пов`язуватися з виконанням замовником певних зобов`язань (надання підряднику будівельного майданчика (фронту робіт), передача проектної документації, відкриття фінансування, сплата авансу тощо).

Згідно з п. 4.1.3 договору замовник зобов`язався забезпечити доступ працівників підрядника на територію об`єкту, надати електропідключення для інструментів та механізмів підрядника.

Відповідач протягом тривалого періоду часу свідомо допускав позивача на об`єкт будівництва, не заперечував проти робіт, які здійснювались підрядником, визнавав їх та проводив систематичну часткову оплату.

Пунктами 3.4 - 3.9 договору визначено, що замовник зобов`язується оплатити підряднику роботи за наступним графіком: до 15.05.2018 року 200 000,00 грн., до 30.05.2018 року 200 000,00 грн., до 15.06.2018 року 400 000,00 грн., до 29.06.2018 року 600 000,00 грн., до 09.07.2018 року 200 000,00 грн., до 16.07.2018 року 200 000,00 грн.

Відповідач в період з 25.04.2018 року по 20.09.2018 року перерахував позивачу грошові кошти на загальну суму 1 685 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями з призначеннями платежів «оплата будівельно-монтажних робіт згідно договору №23-0418 від 23.04.2018р.».

Відповідно до ч. 1 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Отже, з огляду на приписи статті 849 ЦК України та умови договору №23-0418 від 23.04.2018, які наведені у пункті 4.1, замовник мав широке коло прав (повноважень) щодо здійснення контролю ходу та якості надання підрядником робіт за цим договором і впливу на поведінку підрядника в разі невиконання/неналежного виконання ним умов договору. Очевидно, що такі права реалізуються замовником на власний розсуд, проте сам факт незастосування замовником будь-яких відповідних заходів щодо підрядника свідчить про належне виконання останнім робіт за укладеним між сторонами договором (аналогічні висновки щодо застосування ст. 849 ЦК України викладені в п. 18 постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №909/1054/19).

Таким чином, твердження про те, що роботи, які проводились підрядником, виконувались останнім поза межами обумовлених договором прав та обов`язків, не відповідають фактичним обставинам справи про те, що такі роботи здійснювались відповідачем за обізнаності позивача, а не на власний розсуд.

Суть означеного принципу в даній справі полягає в тому, що відповідач, з огляду на визнання ним фактів допуску підрядника на будівельний майданчик, виконання позивачем робіт за договором та їх систематичної оплати, втратив право посилатися на обставини про те, що останній виконував роботи на власний розсуд, а збудований об`єкт не відповідає замовленню позивача.

Пунктом 3.10 договору передбачено, що після виконання робіт підрядник надає акт приймання-передачі виконаних робіт, а замовник підписує і оплачує підряднику даний акт, за вирахуванням сум оплачених авансів, протягом 10 банківських днів.

На виконання договору підрядник надіслав на адресу замовника підписаний акт №1 від 26.11.2018 року про приймання-передачу робіт на суму 2 066 765,00 грн. В свою чергу замовник відмовився від підписання цього акту про що повідомив підрядника своїми запереченнями від 10.04.2019 року.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, п.п. 91, 96 Загальних умов, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом про виконані роботи, підписаним обома сторонами, що є підставою для проведення остаточних розрахунків між ними. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Акти виконаних робіт, згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 даного Закону, такі акти є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктами 99 та 100 Загальних умов передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи. У разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, однак, якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Норми цієї статті ставлять виникнення права у замовника посилатися на недоліки виконаної роботи у залежність від встановлення замовником під час прийняття виконаних робіт факту виявлення відступу виконавця від умов договору підряду або інших недоліків.

Отже, замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, не заявив своєчасно про їх недоліки тому такий не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов`язку щодо їх оплати.

Судом встановлено, що відповідач, будучи обізнаним про тривале виконання підрядних робіт, після отримання акта приймання-передачі негайно не заявив про будь-які недоліки, а тому втратив право покликатись на такі обставини.

У статті 849 ЦК України, визначено права замовника під час виконання роботи. Так, згідно з частиною 1 цієї норми замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Крім того, 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Гніздичів» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/1389/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гніздичів» до ТзОВ Будівельно монтажна компанія «Інтергал» про стягнення 1 685 000,00 грн. збитків, набрало законної сили.

Постановою Західного апеляційного господарського суду встановлено, що сторонами в справі не заперечується факт виконання підрядником робіт на суму 2 066 765,00 грн. Відтак, сторони також не заперечують і систематичний допуск підрядника на будівельний майданчик замовника та надання останнім можливості підряднику використовувати електроенергію за адресою місця виконання робіт. Тому ці обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Отже, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гніздичів» є зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажна компанія «Інтеграл» по сплаті різниці між сплаченими авансами на суму 1685000,00 грн. та загальній сумі по Акту №1 «Влаштування підпірної стіни навісу» від 26 листопада 2018 року - 2 066 765,00 грн., яка становить 381 765,00 грн.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору.

Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги заяву про збільшення позовних вимог вх. №2081/20 від 07.09.2020 року, здійснивши перерахунок, задоволенню підлягають інфляційні втрати 24 260,45 грн. та 3% річних 19 705,00 грн. Пеня задоволенню не підлягає, оскільки розрахована з пропуском шестимісячного строку нарахування пені від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи усі вище перелічені факти, суд прийшов до обґрунтованого переконання про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 381 765,00 грн., 24 260,45 грн. інфляційних втрат, 19 705,00 грн. 3 % річних.

Позивачем при поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області було сплачено судовий збір в розмірі 6 634,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20 від 20.07.2020 року та №30 від 04.09.2020 року.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись статтю 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гніздичів» 6 385,95 грн. судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гніздичів» (код , 81740, Львівська область, Жидачівський район селище міського типу Гніздичів, вул. Грушевського, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Інтеграл» (код , 80410, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Долини, вул. Центральна, 14) 381 765,00 грн. основного боргу, 24 260,45 грн. - інфляційних втрат, 19 705,00 грн. 3 % річних та судовий збір в розмірі 6 385,95 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 15.01.2021 року.

Суддя З.В. Горецька