ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19.01.2021 Справа № 905/1653/20 Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни

про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Миколаївни

до ОСОБА_1

про стягнення 15 571392,24 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Господарського суду Донецької області Хабарової М.В. перебуває на розгляді справа №905/1653/20 за позовом Фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання траншу №401.44242/FW401.504 від 30.12.2013; звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1653/20.

07.12.2020 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог та залишення без розгляду двох позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання траншу №401.44242/FW401.504 від 30.12.2013, укладеним на підставі Рамкової угоди №FW401.504 від 29.10.2012, у розмірі 15571392,24 грн, з яких: заборгованість за капіталом у розмірі 14904016,25грн, заборгованість за процентами у розмірі 667375,99 грн.

Крім того, позивач просив суд відстрочити йому сплату судового збору у розмірі 219457,70 грн, до ухвалення судового рішення у справі №905/1653/20, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу останнього за попередній календарний рік.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.12.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та залишення без розгляду двох позовних вимог, подану 07.12.2020, відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі №905/1653/20, відкладено підготовче засідання у справі на 20.01.2021.

14.01.2021 до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни надійшла заява про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20.

Ухвалою суду від 16.01.2021 постановлено: заяву представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20 визнати необґрунтованою; заяву представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2021, для розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20 - визначено суддю Сковородіну О.М.

Розглянувши заяву про відвід судді та матеріали справи суд вважає, що наведені в заяві обставини не можуть свідчити про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, з огляду на наступне.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Порядок вирішення заявленого судді відводу визначено статтями 35-39 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України).

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що заява про відвід подана з порушенням процесуальних строків.

Як вказано вище, заява про відвід судді подана представником відповідача - 13.01.2021 та пов`язується з обставинами задоволення суддею 23.12.2020 клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог.

При цьому, мотивуючи дотримання дводенного строку на подання заяви про відвід судді, представник посилався на те, що одному з двох представників відповідача, стало відомо про вказані обставини лише 13.01.2021.

Однак зазначені доводи є надуманими з огляду на те, що фактично ухвала про суду від 23.12.2020 якою задоволено клопотання про відстрочення сплати судового збору та прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, була отримана іншим представником 23.12.2020 (т.с. 2, а.с. 11-19).

Необізнаність іншого представника про постановлення ухвали суду від 23.12.2020 не свідчить про необізнаність сторони, яку вони представляють оскільки, в розумінні норм Цивільного кодексу, правові наслідки дій представника настають, безпосередньо для сторони, якою є ОСОБА_1 .

Вказана заява обґрунтована сумнівами відповідача в неупередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з відстроченням судом позивачу сплати судового збору до прийняття рішення у справі та прийняттям заяви позивача про збільшення позовних вимог, яка на думку відповідача, є заявою про зміну предмету та підстав позову.

При постановленні ухвали суду про відстрочення сплати судового збору позивачу до ухваленні судового рішення у справі №905/1653/20, були враховані обставини того, що сума судового збору, яка має бути сплачена останнім становить більш 5 відсотків його доходу за попередній рік.

Така підстава для відстрочення сплати судового збору прямо передбачена п. 1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Твердження відповідача про те, що позивачка має у власності комерційну нерухомість, не є обставиною, яка позбавляє позивача права на відстрочення сплати судового збору, оскільки відповідач, наводячи міркування з вартості послуг з використання нерухомості, не надає відомостей про її рентабельність, а тому сам по собі факт володіння певним майном (об`єктом нерухомості), не є беззаперечним доказом наявності коштів у позивача для сплати судового збору.

Наведення відповідачем практики Верховного суду, є недоречним, оскільки, в межах вказаних відповідачем судових справ, право на відстрочення судового збору, оцінювались судами за попередньою редакцією Закону України «Про судовий збір», з підстав доведеності/недоведеності скрутного фінансового становища.

Проте, на теперішній час ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як вказано вище, регулює питання відстрочення зокрема у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що і має місце в даній справі.

Також надуманими є посилання відповідача на ігнорування судом правової позиції Великої Палати, оскільки навіть сам відповідач не наводить у заяві про відвід таких правових позицій.

Не вбачається також надання переваг позивачу перед відповідачем, внаслідок відстрочення сплату судового збору, оскільки суд не звільняв позивача від виконання цього обов`язку в цілому, а також не зменшував розміру судового збору, встановленого до сплати Законом.

Також заявник вважає доказом упередженості судді, факт прийняття судом заяви позивача про збільшення позовних вимог, вважаючи наявними в ній зміни і предмету і підстав позову.

Однак, право збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, необхідною умовою для реалізації такого права є дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, була оцінена судом, як така, що подана з додержанням відповідних процесуальних вимог, тому прийняття суддею заяви до розгляду, цілком узгоджується з процесуальним законодавством.

І хоча заявник наполягає на тому, що підстави відводу не пов`язані з його незгодою з судовим рішенням, обставини, наведені в заяві про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20, фактично зводяться саме з мотивами незгоди учасника процесу з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи, а тому остання підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 35-39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни про відвід судді Хабарової М.В. від розгляду справи №905/1653/20.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання - 19.01.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Сковородіна