ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" січня 2021 р. Справа№ 910/8992/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020

у справі 910/8992/19 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна,5, ідентифікаційний номер 00376886)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року генеральний директор Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" Дрючин О.В. звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" у зв`язку із тим, що задоволення одного або декількох кредиторів призведе до неможливості виконання зобов`язань в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 № 910/8992/19 заяву Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" було прийнято до розгляду, засідання призначено на 24.07.2019, зобов`язано арбітражного керуючого Черкашина І.І., визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, у строк до 19.07.2019 надати суду заяву про участь у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай"; призначено розпорядником майна Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" арбітражного керуючого Куліченка Максима Валерійовича; визначено дату проведення попереднього судового засідання на 18.09.2019.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.07.2019 у справі №910/8992/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.01.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк України" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі № 910/8992/19 скасовано. Справу №910/8992/19 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва на стадію прийняття заяви про порушення справи про банкрутство.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8992/19 передано на розгляд судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 у справі № 910/8992/19 крім іншого визнано кредитором у справі № 910/8992/19 по відношенню до боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео-2002" з грошовими вимогами на суму 667 606 562,01грн., з яких 4204,00грн.- вимоги першої черги, 667 602 358,01грн.-вимоги четвертої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Профі Трейдинг" з грошовими вимогами на суму 513 809 391,13грн., з яких 4204,00грн.- вимоги першої черги, 513 805 187,13грн.-вимоги четвертої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Десаж Лоджистік Сервісез" з грошовими вимогами на суму 4 350 048 293,30грн., з яких 4204,00грн.- вимоги першої черги, 4 350 044 089,30грн.-вимоги четвертої черги;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Конкордіа Альянс Трейд" з грошовими вимогами на суму 190 240 634,32грн., з яких 4204,00грн.- вимоги першої черги, 190 236 430,32грн.-вимоги четвертої черги;

- Акціонерне товариство "Сбербанк" з грошовими вимогами на суму 545 792 050,63грн., з яких 71 439,00грн.- вимоги першої черги, 544 480 430,25грн.-вимоги четвертої черги, 1 240 181,38грн.-вимоги шостої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Формула 2016" з грошовими вимогами на суму 99 371 200,53грн., з яких 4 204,00грн.-вимоги першої черги, 46 738 404,52грн.-вимоги четвертої черги, 52 632 796,01грн.-вимоги забезпечені заставою боржника;

- Головне управління ДПС в Одеській області з грошовими вимогами на суму 6 494 335,67грн., з яких 4 204,00грн.-вимоги першої черги, 3 594 244,83грн.-вимоги третьої черги, 2 895 886,84грн.-вимоги шостої черги;

- Головне управління ДПС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 19 994,01грн., з яких 4 204,00грн.-вимоги першої черги, 15 790,01грн.-вимоги другої черги;

- Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області з грошовими вимогами на суму 1 038 187,74грн., з яких 4 204,00грн.-вимоги першої черги, 1 032 150,89грн.-вимоги другої черги, 1 832,85грн.-вимоги шостої черги.

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лео-2002" у визнанні кредитором на суму 392 883 153,62грн.

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Профі Трейдинг" у визнанні кредитором на суму 497 018,24грн.

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Десаж Лоджистік Сервісез" у визнанні кредитором на суму 7 021 790 663,70грн.

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Конкордіа Альянс Трейд" у визнанні кредитором на суму 234 998 231,00грн.

Відмовлено Акціонерному товариству "Сбербанк" у визнанні кредитором на суму 182 648 156,31грн.

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Формула 2016" у визнанні кредитором на суму 203 925 454,40грн.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" звернулось (14.12.2020 згідно відмітки на конверті) до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою від 14.12.2020 №б/н, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 р. по справі № 910/8992/19 в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Лео 2002". Прийняти у справі №910/8992/19 нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "Лео 2002" про визнання кредитором у повному обсязі, шляхом визнання грошових вимог ТОВ "Лео 2002" (04116, м. Київ, пров. Тбіліський, буд. 4/10, ) до Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна,5, ідентифікаційний номер 00376886) на загальну суму 1 060 485 511,63 (один мільярд шістдесят мільйонів чотириста вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот одинадцять грн. 63 коп.) грн. - основний борг (4 черга).

Крім того апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 р. у справі №910/8992/19.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" у справі №910/8992/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, її копію направлено ПАТ "Одеський коровай" та арбітражному керуючому Іванюку О.М.

Разом з тим, всупереч вищенаведених положень ГПК України, скаржником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги іншим кредиторам а саме ТОВ "Профі Трейдинг", ТОВ "Десаж Лоджистік Сервісез",ТОВ "Конкордіа Альянс Трейд", АТ "Сбербанк", ТОВ "Формула 2016", Головне управління ДПС в Одеській області, Головне управління ДПС у м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області.

Окрім того, відповідно до приписів Закону України „Про судовий збір" судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Також пунктом 2 частини 3 статті 258 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплачується судовий збір в розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

При зверненні до суду першої інстанції за заяву з грошовими вимогами до боржника необхідно було сплатити судовий збір в сумі 4204, 00 грн.

Таким чином, при поданні даної апеляційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі 6 306,00 грн. (4204,00 грн. х 150%).

Однак, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

При цьому, в тексті апеляційної скарги міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у даній справі, яке мотивовано тим що скаржник у 2020 році фінансово-господарську діяльність не здійснювало, прибуток не отримувало, несло збитки через несприятливі економічні умови спричинені коронавірусною пандемією та кризовими явищами.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 8 Закону України „Про судовий збір" в чинній редакції враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судова колегія зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги, скаржником при зверненні з відповідним клопотанням, в порушення норм статей 73-80 ГПК України, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та доказів того, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Апелянтом не вказано також, що він підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір". Крім того, у заявленому клопотанні не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище заявника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Під час розгляду клопотання скаржника судова колегія також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі „Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За таких обставин, оскільки скаржником не надано доказів в обґрунтування відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" про відстрочення йому такої сплати.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За викладених вище обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/8992/19 підлягає залишенню без руху у зв`язку з неподанням документів, які підтверджують відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів іншим учасникам провадження у справі, а також доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без руху, суд вважає за необхідне клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали залишити без розгляду до усунення скаржником недоліків.

Керуючись статтями 234, 255, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 у справі 910/8992/19 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Лео 2002" строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лео 2002", що:

- в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений у резолютивній частині, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту;

- відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

5. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України, оскаржується в порядку ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська