ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 січня 2021 року Черкаси справа № 925/943/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В., без участі учасників справи та ДВС, розглянув у відкритому судовому засіданні у суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» на дії та бездіяльність Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» про видачу судового наказу за грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧОРНОБАЙПРОДСЕРВІС» про стягнення 32994,00 грн,

04.01.2021 до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» на дії та бездіяльність Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Владислави Андріївни під час виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20 в межах ВП №63209394 та визнати неправомірними дії вказаного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу шляхом прийняття постанови від 15.12.2020 у ВП №63209394;

- скасувати постанову від 15.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №63209394 та зобов`язати старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Коломієць Владислави Андріївни відновити виконавче провадження ВП №63209394 з виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20;

У скарзі скаржник просить проводити її розгляд за його відсутності.

Скарга мотивована тим, що 06.10.2020 постановою старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коломієць Владиславою Андріївною відкрито виконавче провадження №63209394 щодо примусового виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 заборгованості та 210,20 грн судового збору. У цей же день, іншими постановами накладено арешт на майно боржника, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 3320,42 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 203,90 грн. Скаржник вказує, що інформація щодо винесення інших постанов з моменту відкриття виконавчого провадження і до його завершення чи вчинення будь яких інших дій з примусового виконання судового наказу державним виконавцем чи розшуку боржника чи майна боржника - відсутня, до відома стягувача не доводилась.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Коломієць В.А. від 15.12.2020 виконавчий документ (судовий наказ) повернуто стягувачу. Підставою повернення виконавчого документа зазначено те, що у результаті вжитих заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи. Скаржник вважає, що державним виконавцем не вчинялися дії з встановлення особи боржника чи його місцезнаходження (його майна). Також відсутні відомості щодо направлення виконавцем будь-яких запитів чи вимог щодо надання інформації спрямованих на виконання вимог самого державного виконавця. Крім того, наведена у постанові про повернення виконавчого документа, підстава не може бути застосована при виконанні виконавчих документів про стягнення з боржника грошових коштів, що може реалізовуватись без участі боржника.

Учасники справи та ВДВС, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання у справі, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких пояснень чи заперечень до суду не надали.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд розглянувши скаргу стягувача, дослідивши надані заявником докази,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2020 Господарським судом Черкаської області у порядку наказного провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» було видано судовий наказ про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧОРНОБАЙПРОДСЕРВІС» на користь заявника 32 994,00 грн (тридцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири гривні) заборгованості на підставі договору поставки від 21.05.2018 №05/685 та 210,20 грн (двісті десять гривень 20 коп) судового збору.

20.08.2020 судовий наказ набрав законної сили.

06.10.2020 Постановою старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Коломієць В.А. відкрито виконавче провадження (ВП) №63209394 щодо примусового виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧОРНОБАЙПРОДСЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» 32994,00 грн заборгованості та 210,20 грн судового збору.

06.10.2020 постановою старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коломієць В.А. накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно та на грошові кошти боржника

06.10.2020 старшим виконавцем Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Коломієць В.А. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а також постанова про стягнення виконавчого збору.

15.12.2020 постановою старшого державного виконавця ВДВС Коломієць В.А. виконавчий документ (судовий наказ) повернуто стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у результаті вжитих заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи.

Не погоджуючись з постановою про повернення виконавчого документа з наведених у ній підстав, стягувач звернувся до суду із скаргою на дії ДВС.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 326 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, виконання судових рішень у господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону).

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи (стаття 8 Закону).

Як вбачається з наданої заявником копії Інформації про виконавче провадження №63209394 (дата її формування 04.01.2021) усі виконавчі дії, які зафіксовані в автоматизованій системі виконавчого провадження датовані 06.10.2020 із зазначенням даних про прийняття постанови про арешт коштів та майна боржника, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а також постанова про стягнення виконавчого збору. З даної інформації не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи були виконані всі виконавчі дії відповідно до статей 10, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (частини 4, 5 статті 24 Закону).

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Державним виконавцем не подано доказі щодо вчинення ним дій у виконавчому провадженні №63209394, які встановлені законом для виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, у якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», пункт 9.13).

Суд зазначає, що Чорнобаївським районним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання наказу суду від 28.07.2020 у справі №925/943/20.

Враховуючи викладене та положення статті 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). За таких обставин доводи скаржника суд вважає обґрунтованими та такими, що не спростовані державним виконавцем ДВС.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що неправомірною є бездіяльність старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць В.А. щодо невчинення виконавчих дій встановлених Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №63209394 щодо стягнення грошових коштів з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧОРНОБАЙПРОДСЕРВІС», а державний виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №63209394 щодо стягнення грошових коштів з боржника.

Що стосується визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць В.А. з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №63209394 від 15.12.2020 та зобов`язання скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, суд зазначає наступне.

Підстави повернення виконавчого документу стягувачеві передбачені у статті 37 Закону. Так, зокрема, у відповідності до пункту 5 частини 1 цієї статті визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Наявні у справі докази не дають суду підстав для встановлення наведених у постанові про повернення виконавчого документу дій, спрямованих на вжиття заходів державного виконавця щодо встановлення місцезнаходження боржника, більше того, немає доказів того, що боржник не знаходиться за місцем реєстрації свого місцезнаходження. Оскільки боржник є юридичною особою, визначити його місцезнаходження можна за даним, які містяться у державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Крім того, як вбачається зі змісту наведеної статті, її дія не поширюється на випадки, коли виконанню підлягають виконавчі, за якими мають бути стягнуті кошти, що можуть бути виконані без участі боржника. Державним виконавцем у оскаржуваній постанові не спростовано те, що для виконання рішення суду необхідна участь боржника.

Приймаючи до уваги наведене вище та враховуючи відсутність вжиття державним виконавцем дієвих та ефективних заходів з виконання рішення суду, прийняття державним виконавцем 15.12.2020 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу свідчить про передчасність та незаконність оскаржуваної стягувачем постанови. Зважаючи на повноваження та законодавчо визначені механізми, які мають обов`язково мають бути застосовані державними виконавцями у процесі виконання судових рішень, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення скарги стягувача в частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Владислави Андріївни у виконавчому провадженні №63209394 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20 стосовно повернення виконавчого документа.

При цьому суд зауважує, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За результатами розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження незаконною, або визнає дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Отже, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 233-236, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське спільне підприємство «ЗВК» на дії та бездіяльність Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №63209394 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Владислави Андріївни під час виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20 в межах ВП №63209394.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Чорнобаївського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Владислави Андріївни у виконавчому провадженні №63209394 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20 стосовно повернення виконавчого документа.

Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.12.2020 у виконавчому провадженні №63209394 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 28.07.2020 у справі №925/943/20.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Повна ухвала складена 18.01.2021.

Суддя О.І. Кучеренко