ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 січня 2021 року Справа № 903/905/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Гущик Наталії Вікторівни

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд"

про стягнення 154352,05 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суть: Позивач - Фізична особа-підприємець Гущик Наталія Вікторівна звернулася до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" в якому просить стягнути 154352,05 грн, з них 106894,88 грн заборгованості, 1443,05 грн пені, 3254,97 грн інфляційних, 260,66 грн відсотків річних, 42499,37 грн - 30% річних.

На обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу товару №03/01-19 від 03.01.2019 в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару, у зв`язку з чим позивачем на підставі п. 6.2 договору нараховано пеню та 30% річних від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день затримки платежу; на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційні та 3 % річних.

Ухвалою суду від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.

28.12.2020 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позовні вимоги позивача про стягнення 30% річних в сумі 42499,37 грн є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню, решту позовних вимог визнає та вказує, що згідно платіжного доручення № 6245 від 07.12.2020 перераховано позивачу 100000,00 грн заборгованості, в зв`язку з чим станом на 28.12.2020 заборгованість за договором становить 6894,88 грн. Даний з додатками приєднано до матеріалів справи.

31.12.2020 відповідач подав доповнення до відзиву в якому вказує, що згідно платіжного доручення № 644 від 30.12.2020 перераховано на рахунок позивача 6894,88 грн, в зв`язку з чим станом на 31.12.2020 заборгованість за договором купівлі-продажу товару № 03/01-19 від 03.01.2019 відсутня. Дане з додатками приєднано до матеріалів справи.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,-

в с т а н о в и в:

03.01.2019 між Фізичною особою-підприємцем Гущик Наталією Вікторівною (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу товару № 03/01-19 (а.с. 10-11).

Відповідно до. п. 1.1. Продавець зобов`язується протягом терміну дії цього договору передати у власність Покупця товар в асортименті (за номенклатурою) та в кількості, зазначеними у накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах даного договору. Кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюються сторонами в договорі та в накладних та/або специфікаціях на товар (додатках до цього договору), які є невід`ємними частинами цього договору (п.1.2).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що асортимент (номенклатура), кількість та терміни поставки кожної окремої партії товару погоджуються сторонами у вигляді замовлення (в тому числі усного). Товар передається Покупцю по видаткових накладних, які оформляються на кожну поставку товару. Факт отримання Покупцем товару та перехід права власності відбувається шляхом підписання видаткових накладних (п.2.5 договору).

Умовами договору, а саме п. 3.1 передбачено, що оплата за товар здійснюється Покупцем протягом 30 днів з моменту поставки товару Покупцю по видатковій накладній.

Позивачем на виконання умов договору було передано відповідачу по довіреності на отримання ТМЦ № 1 від 03.01.2019 товар по видаткових накладних: № 62 від 12.04.2019 на суму 69880,13 грн; № 97 від 15.05.2019 на суму 12121,00 грн; № 99 від 15.05.2019 на суму 48289,20 грн; № 112 від 22.05.2019 на суму 29380,00 грн; № 122 від 24.04.2019 на суму 13155,00 грн; № 86 від 15.07.2020 на суму 2165,57 грн; № 194 від 22.10.2020 на суму 1608,00 грн, які скріплені підписами та печатками сторін без будь-яких зауважень (а.с.12-19).

Однак відповідач здійснив часткову оплату товару в сумі 69704,22 грн, що підтверджується випискою по рахунку 361 за 01.01.2019-23.11.2020 (а.с.22-24), внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 106894,88 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки відповідач погасив заборгованість за поставлений товару після відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжними дорученням № 624 від 07.12.2020 на суму 100000,00 грн та № 644 від 30.12.2020 на суму 6894,88 грн, то в цій частині провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних складає 3254,97 грн та відсотків річних - 260,66 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Відповідно до п.6.2 договору, у разі затримки оплати товару, Покупець сплачує йому суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу та штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 1443,05 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимоги про стягнення 30 % річних в сумі 42499,37 грн, то дана задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з визначенням поняття неустойки, що закріплено в статті 549 Цивільного кодексу України грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, є пеня.

Статтею 694 Цивільного кодексу України передбачено продаж товару у кредит. При цьому, положення даної статті направлення на регулювання саме продажу товару у кредит з відстрочкою чи розстрочкою платежу та встановленими способами захисту прав продавця, у випадку прострочення покупцем оплати товару по графіку розстрочення або відстрочення платежу. Особливості продажу товару у кредит встановлюються окремими підзаконними актами (Правила торгівлі у розстрочку, затвердженні постановою КМУ від 1 липня 1998 року № 997).

Поряд з тим. Відповідач звертає увагу Позивача, що в даному випадку йде мова саме про Договір купівлі-продажу, в якому чітко визначені дати поставки та оплати без будь-якого відтермінування чи розстрочки, а в цілому без продажу товару у кредит.

Отже, проценти за користування чужими грошовими коштами, які за умовами пункту 6.2 укладеного між сторонами у справі договору про закупівлю нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб їх обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені, яка також була нарахована позивачем у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, у відповідності до пункту 6.2 договору, за несплату поставленого Товару за кожен день прострочення, що не узгоджується з положеннями статті 61 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суду не надано доказів, які б свідчили про розірвання (припинення) договору купівлі-продажу товару № 03/01-19 від 03.01.2019.

Згідно з п. 8.1 договору даний набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.8,2 договору).

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 5000,00 грн, то дані підлягають стягненню з відповідача з врахуванням наступного.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

Враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, дані витрати позивач підтверджує: договором про надання правової допомоги від 23.11.2020 року, додатком № 1 до договору від 23.11.2020, платіжним дорученням № 214 від 25.11.2020 на суму 5000,00 грн, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Закрити провадження у справі на суму 106894,88 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" (вул.Шкільна,62, с.Боратин, Луцький район, Волинська область, 45605, ) в користь Фізичної особи-підприємця Гущик Наталії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 4958,68 грн, з них 1443,05 грн пені, 3254,97 грн інфляційних, 260,66 грн - 3 % річних, а також 1677,80 грн витрат по судовому збору та 5000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

3. В позові про стягнення 42499,37 грн - 30 % річних відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С. В. Костюк