ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" січня 2021 р. Справа № 911/3182/19

За позовом Прокурора Чернігівської області (14000, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Князя Чорного, будинок 9) в інтересах держави в особі:

Державної служби України з безпеки на транспорті, 03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Агротрейд", 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Глиняна, будинок 15

про стягнення 69 976,77 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Прокурор Чернігівської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Агротрейд" про стягнення 69 976,77 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Позов з посиланням на підпункт 4 пункту 2, пункти 3, 21, 30, 311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, статтю 33 Закону України "Про автомобільні дороги", пункт 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджені постановою КМУ №198 від 30.03.1994, пункт 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, пункт 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №103, обґрунтований тим, що 23.10.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено акт №0005014 у зв`язку з виявленням на належному відповідачу на підставі договору оренди транспортного засобу № 8.17 від 26.01.2017 транспортному засобі SCANIA 124L (державний номерний знак НОМЕР_1 ) разом з причепом KOGEL AN18P (державний номерний знак НОМЕР_2 ) перевищення навантаження на осьові, за проїзд якого автомобільними дорогами не була сплачена плата у розмірі 2 168,10 євро, що згідно курсу НБУ станом на 23.10.2018 еквівалентно 69 976,77 грн.

Звертаючись із позовною заявою прокурором заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 12, частиною першою статті 247, частиною першою статті 250 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Київської області від 26.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В подальшому, ухвалою суду від 08.01.2020 зупинено провадження у справі № 911/3182/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18, оскільки при аналізі судової практики, судом було встановлено, що на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду перебуває справа щодо визначення правових підстав представництва прокурором інтересів держави в суді згідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру", висновки по якій сприятимуть забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.10.2020 поновлено провадження у даній справі та повідомлено сторін, що відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд продовжує розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Поштові відправлення з ухвалами суду, які направлялись відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань повернулися на адресу суду з відміткою поштового підприємства: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Судом було вжито всіх належних способів в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, для повідомлення учасників справи про розгляд справи.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач Державна служба України з безпеки на транспорті жодних пояснень не подавала.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

На підставі затвердженого графіку проведення перевірок від 19.10.2018 та направлення на перевірку від 01.10.2018 № 018668, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 22.10.2018 по 28.10.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, при цьому перевезення здійснювалось без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України. Так, на автодорозі М-01 Київ - Чернігів - Н. Яриловичі проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки SCANIA 124L, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки KOGEL AN18P, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Вказаний автомобіль згідно інформаційної довідки РСЦ МВС в Чернігівській області станом на 23.10.2018 зареєстрований за ОСОБА_2 та перебував у використанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Агротрейд" на підставі договору оренди транспортного засобу № 8.17 від 26.01.2017, укладеного між вказаними сторонами.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю за допомогою автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь типу 030T-AS2-PWIA, складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005014 від 23.10.2018, акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 077783 від 23.10.2018, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 042031 від 23.10.2018, рахуноку № 0005014 від 23.10.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0005014 від 23.10.2018 та талон зважування № 3031 від 23.10.2018 виданий о 14 год. 29 хв. із зазначенням виду зважування: "динамический".

Під час перевірки виявлено порушення надання послуг з перевезення вантажу (насіння соняшнику) згідно ТТН від 22.10.2018 (перевізник ТОВ "Фін-Агротрейд"; замовник ТОВ "ДСВ ЦЗ Україна"; вантажовідправник ТОВ "ДСВ ЦЗ Україна"; вантажоодержувач Філія ТОВ "Олсідз Блек Сі" Олійно-екстракційний завод" ТОВ "Олсідз Груп Україна"), при цьому у водія відсутні документи, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

За результатами перевірки встановлено, що загальна вага транспорту склала 52,65 тонни при фактично допустимій 44,00 тонни. Таким чином, результат зважування вказав на перевищення нормативно допустимих норм.

Перевіркою встановлено, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням нормативних вагових обмежень, а саме фактичне осьове навантаження на передню одиночну вісь у 7,750 т, задню одиночну вісь - 10,650 т, на строєну вісь - 34,25 т (14,150+9,550+10,550) при нормативно допустимих навантаженнях на передню одиночну вісь у 11,00 т, задню одиночну вісь - 11,00 т, на строєну вісь - 27,00 т (8,00+8,00+11,00).

Маршрут руху транспортного засобу - Чернігівська область, Сновський район, село Сновськ - Одеська область, Лиманський район, село Визирка, пройдена відстань дорогами загального користування 730 км.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів № 0005014 від 23.10.2018 із зазначенням перевищення параметрів від нормативу загальної маси (контейнеровоза) у 19,66 % та здвоєної осі (контейнеровоза) у 31,66%, у зв`язку з чим нараховано плату за проїзд у розмірі 2 168,1 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 23.10.2018 еквівалентно 69 976,77 грн (на день проведення розрахунку, а саме на 23.10.2018 курс гривні до 1 євро становив 32,27561800 грн). Розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули з урахуванням норм пункт 311 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007.

З матеріалів справи вбачається, що водій автомобіля марки SCANIA 124L, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки KOGEL AN18P, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 ознайомлений про причини порушення та отримав документи складені посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області за результатами проведеного габаритно-вагового контролю, крім того в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 077783 від 23.10.2018 зазначено, що водій ОСОБА_1 надав пояснення, де зазначив, що на авто несправні подушки підтримки лінивця.

Позивачем направлено на адресу відповідача лист (№ 532/41-19 від 19.03.2019) з проханням оплатити вказану у розрахунку суму, із зазначенням необхідних для цього реквізитів, оскільки на день направлення вказаного листа визначена сума в добровільному порядку не сплачена.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що відповідач як перевізник у добровільному порядку не здійснив плату за проїзд у розмірі 2 168,1 євро, що стало підставою для звернення прокурора з цим позовом про стягнення з відповідача в судовому порядку на користь держави 69 976,77 грн плати за проїзд, що є гривневим еквівалентом 2 168,1 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 34679/41/24-20 від 31.07.2019 та листом Державної служби України з безпеки на транспорті № 5566/05/15-19 від 22.08.2019 звертались до Прокуратури Чернігівської області щодо представництва інтересів держави в суді прокурором для стягнення з відповідача плати за проїзд.

13 грудня 2019 року Прокуратурою Чернігівської області відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Державну службу України з безпеки на транспорті про подання позову в інтересах держави щодо стягнення з ТОВ "Фін-Агротрейд" плати за проїзд автомобільними дорогами за результатами здійснених перевірок.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини другої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою.

Положення пункту 3 частини першої статті 1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Відповідний висновок щодо застосування вищевказаної норми права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

В силу статті 23 Закону України "Про прокуратуру" на прокурора покладається обов`язок попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Правовий статус Державної служби з безпеки на транспорті визначено Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення).

Так, пунктом1 Положення визначено, що Державна службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення, основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до покладених на неї завдань, в силу підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення, Укртрансбезпека здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

При цьому, як визначено пунктом 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, позивач є органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначив, що позивач виконує лише функції щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів та нараховує плату за перевищення нормативів.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Частина четверта статті23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. За висновком Великої Палати Верховного Суду України, який викладено у вказаній постанові, таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Проте у даній справі орган, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не оспорив шляхом подання відповідної заяви, обставин, на які посилається прокурор у поданій заяві. При цьому, судом встановлено, що відповідний орган ще у липні-серпні 2019 року сам звертався до Прокуратури Чернігівської області з проханням звернутись з відповідним позовом до суду, що вказує на те, що такий орган знав про відповідне порушення, однак, з позовом самостійно не звертався, після того, як у встановлений строк плата не була внесена відповідачем.

Таким чином, у даній справі прокурор підтвердив підстави для представництва.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість повноважень прокурора для представництва інтересів держави в суді.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача нарахованої йому плати за проїзд.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III "Про автомобільний транспорт" відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частинами першою та четвертою статті 48 вказаного Закону передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні -24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, судом встановлено, що перевезення вантажу (насіння соняшнику) здійснювалось транспортним засобом SCANIA 124L, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки KOGEL AN18P, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебував у користуванні ТОВ "Фін-Агротрейд" на підставі договору оренди транспортного засобу № 8.17 від 26.01.2017, з перевищенням нормативно вагових параметрів, про що 23.10.2018 за результатами габаритно-вагового контролю складено відповідні довідка, акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та проведення перевірки, розрахунок плати за проїзд.

Судом встановлено, що розмір плати за проїзд визначено позивачем відповідно до вимог зазначених вище норм Порядку № 879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Відповідачем не надано доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми, як і не надано доказів її оплати.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурором доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Агротрейд" (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Глиняна, будинок 15, код 39585798) на користь Державного бюджету України (отримувач УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/22160100, , рахунок №UA6025002) плату за проїзд автомобільними дорогами у сумі 69 976 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 77 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Агротрейд" (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Глиняна, будинок 15, код 39585798) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Князя Чорного, будинок 9, код 02910114) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 11.01.2021