РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2021Справа № 910/16759/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма Енерготех»

до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»

про стягнення 42 918,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма Енерготех» (надалі - ТОВ «Науково-виробнича фірма Енерготех») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (надалі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва») про стягнення 42 918,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати виконаних на підставі договору №02/0720-01 АР від 02.07.2020 робіт, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 41 865,65 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 674,44 грн., 3% річних у розмірі 168,61 грн. та інфляційних у розмірі 209,33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала вручена відповідачу 12.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №735, проте відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

02.07.2020 між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (замовник) та ТОВ «Науково-виробнича фірма Енерготех» (підрядник) був укладений договір №02/0720-01 АР (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 підрядник зобов`язується протягом строку дії договору виконати роботи по аварійній роботі по простукуванню, збиванню та частковому ремонту кахельного облицювання розрушеного карнизу 7 поверху та балконного карнизу, гідроізоляція балкону за допомогою методів промислового альпінізму на фасаді будівлі за адресою: вул. Хрещатик, 27, а замовник зобов`язується прийняти роботи та оплатити їх вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором.

Згідно з п. 2.1.3 Договору підрядник зобов`язаний після закінчення робіт надати замовнику на підпис акт прийому-здачі робіт, що фактично були виконані.

Пунктом 2.2.2 Договору сторони дійшли згоди про те, що замовник зобов`язаний після надання підрядником акту здачі-прийняття робіт на протязі 3 (трьох) робочих днів прийняти виконані роботи та підписати акт або в той же термін надати підряднику письмову мотивовану відмову.

Відповідно до п. 2.2.4 Договору замовник зобов`язаний проводити остаточну оплату виконаних підрядником робіт протягом 2 (двох) банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Термін виконання робіт за цим договором - 1 (один) робочий день (п. 3.1 Договору).

Умовами п. 4.1 Договору передбачено, що загальна вартість робіт за цим договором становить 41 865,62 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 6 977,60 грн.

На виконання умов Договору, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 41 865,62 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року від 03.09.2020 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020 року від 03.09.2020.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати виконаної на підставі Договору роботи, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 41 865,62 грн.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Матеріалами справи підтверджується (акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року від 03.09.2020 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020 року від 03.09.2020) виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт згідно Договору на загальну суму 41 865,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 2.2.4 Договору у відповідача наявна заборгованість з оплати виконаної позивачем на підставі Договору роботи у розмірі 41 865,65 грн., а строк виконання такого зобов`язання на момент звернення позивача із позовною заявою до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості у розмірі 41 865,65 грн. за виконані згідно Договору роботи. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Науково-виробнича фірма Енерготех» про стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» заборгованості у розмірі 41 865,65 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 674,44 грн., 3% річних у розмірі 168,61 грн. та інфляційних у розмірі 209,33 грн. нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 07.11.2019 по 05.10.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 5.4 Договору передбачено, що у разі безпідставного несвоєчасного виконання замовником зобов`язань щодо підписання акту виконаних робіт чи здійснення оплати він зобов`язаний перерахувати підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день періоду прострочення.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 674,44 грн., 3% річних у розмірі 168,61 грн. та інфляційні у розмірі 209,33 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на користь ТОВ «Науково-виробнича фірма Енерготех» заборгованості у розмірі 41 865,65 грн., пені у розмірі 674,44 грн., 3% річних у розмір 168,61 грн. та інфляційних у розмірі 209,33 грн.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма Енерготех» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, м. Київ, провулок Івана Мар`яненка, будинок 7; ідентифікаційний код 35692211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма Енерготех» (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, будинок 43-Б, квартира 115; ідентифікаційний код 24088927) заборгованість у розмірі 41 865 (сорок одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять) грн. 65 коп., пеню у розмірі 674 (шістсот сімдесят чотири) грн. 44 коп., 3% річних у розмір 168 (сто шістдесят вісім) грн. 61 коп., інфляційні у розмірі 209 (двісті дев`ять) грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий