ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. Справа№ 910/8590/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Тищенко А.І.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Гаврилюк Т.В.,

Мазур І.О.,

від відповідача - Озерна М.О.,

від третьої особи 1 - не з`явились,

від третьої особи 2 - не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року (повний текст рішення складено 05.11.2020)

у справі № 910/8590/20 (суддя Смирнова Ю.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна"

2. Фізична особа-підприємець Супрунюк Володимир Володимирович

про стягнення 578585,92 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" про стягнення 578 585, 92 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач незаконно відмовив у виплаті суми страхового відшкодування на користь позивача (як вигодонабувача за вказаним договором) у зв`язку із настанням страхової події - таємного викрадення частини вантажу на підставі договору страхування вантажів №101053486 від 06.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна" та Фізичну особу-підприємця Супрунюка Володимира Володимировича третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року в задоволення позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що зникнення вантажу відбулося внаслідок протиправних дій третіх осіб, і як наслідок, - наявності підстав для кваліфікації події, що сталася 13.12.2019 року, страховим випадком.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, прийнятим на підставі неповно та неправильно встановлених обставинах, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнятим в умовах недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Зокрема скаржник звертає увагу, що договором страхування передбачено умови страхування з відповідальністю за всі ризик, включаючи збитки, що виникли внаслідок протиправних дій третіх осіб, при цьому правила добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу) не передбачають, що страховим випадком є виключно збитки, що спричинені протиправними діями третіх осіб, включаючи крадіжку, а також передбачають вичерпний перелік виключень із страхових випадків виключенні і обмеження страхування та вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Як наголошує скаржник, позивач не мав доводи ані відповідачу, ані суду причини зникнення (втрати) застрахованого вантажу, оскільки це протирічить принципам страхування. Більше того, позивач звертає увагу, що місцевий господарський суд зазначив в своєму рішенні нові підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, які відповідач у своїй відмові не зазначав і позивач, відповідно не вважав спірними і не аргументував в своїй позовній заяві.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Тищенко А.І., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року у справі №910/8590/20 та призначено розгляд справи на 14.01.2021 року.

16.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

31.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

11.01.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

14.01.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про долучення відповіді на відзив на апеляційну скаргу та зазначено, що ним було помилково подано раніше до Київського апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, замість Північного апеляційного господарського суду.

В судовому засіданні 14.01.2021 року представники позивача надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.12.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна" (страхувальник) було укладено договір страхування вантажів №101053486 (надалі - Договір страхування), предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника або вигодонабувача, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням вантажем, заявленим на страхування. (т.1, а.с. 23-25).

Відповідно до п. 1.2. договору страхування вантажем є алкоголь, вага брутто - 1154 кг, місць - 2 палети, 72 ящ, 766 шт.; тип перевезення - авто тягач Renault/причіп - Schmitz НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; перевізник/експедитор - ФОП Супрунюк В.В.; номера товаросупроводжувальних документів (накладних): інвойс FA1911030 від 29.11.2019 року; маршрут перевезення: Меер, Бельгія - с.Стоянка, Україна; строк перевезення (орієнтовно) - з 06.12.2019 року по 20.12.2019 року; особливі умови перевезення - температурний режим +15 С. Вигодонабувачем за Договором є Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин".

Згідно з п. 1.3. договору страхування страхування, що є предметом цього Договору, здійснюється на підставі Закону України "Про страхування", "Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу)" Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (надалі "Правила"), а також на підставі заяви страхувальника.

Відповідно до п. 2.1. договору страхування, страхування вантажів згідно цього Договору здійснюється відповідно до Правил на умовах "З відповідальністю за всі ризики" (включаючи відповідальність страховика за відшкодування збитків, що виникли внаслідок протиправних дій третіх осіб/ПДТО/, у тому числі за крадіжку частини або усього вантажу), що у будь-якому випадку забезпечує покриття не менше за те, що передбачене страховими застереженнями Institute Cargo Clauses (А) 1/1/82.

Пунктом 2.3. встановлено, що згідно цього договору не відшкодовуються збитки, що відбулись внаслідок:

2.3.1. всякого роду військових дій чи військових заходів і їх наслідків, ушкодження або знищення мінами, торпедами, бомбами та іншими та іншими знаряддями війни, народних заворушень і страйків, конфіскації, арешту чи знищення вантажів на вимогу військової чи цивільної влади.

2.3.2. прямого чи непрямого впливу атомного вибуху, радіації чи радіоактивного зараження, зв`язаних з будь-яким застосуванням атомної енергії і використанням матеріалів, що розщеплюється.

2.3.3. навмисних дій або грубої необережності страхувальника або вигодонабувача щодо порушення встановлених правил перевезення, пересилання та збереження вантажів та/або багажу. В даному договорі під грубою необережністю слід розуміти дії або бездіяльність страхувальника або вигодонабувача, що привели до виникнення збитків, яких можна було уникнути.

2.3.4. впливу температури, теплого повітря чи особливих властивостей і природних якостей вантажу, включаючи усушку, окислення, ржавіння.

2.3.5. невідповідної упаковки або закупорки вантажів і відправлення вантажів у пошкодженому або неналежному стані.

2.3.6. нормативного зменшення ваги, об`єму, нормативного зносу вантажу, в тому числі: витоку або просочування, потертості застрахованого вантажу.

2.3.7. знецінювання вантажу внаслідок забруднення чи псування тари при непошкодженій зовнішній упаковці.

2.3.8. вогню чи вибуху внаслідок завантаження речовин і предметів, небезпечних у відношенні вибуху або самозаймання.

2.3.9. нестачі вантажу у середині тарних місць, упакованих виготовлювачем при цілісності зовнішньої упаковки, непорушених пломбах вантажовідправника на транспортному засобі або контейнері.

2.3.10. ушкодження вантажу черв`яками, гризунами і комахами.

2.3.11. не морехідності судна, непридатності транспортних засобів або контейнерів для небезпечного перевезення вантажу.

2.3.12.уповільнення в доставці вантажів і падіння цін.

2.3.13. неплатоспроможності чи невиконання обов`язків власниками, керуючими, фрахтуючи ми чи операторами транспортних засобів.

2.3.14. не відшкодовуються також всякі інші непрямі збитки страхувальника, крім випадків, коли за умовами страхування такі збитки підлягають відшкодування.

2.3.15. відповідно до цього договору, при страхуванні вантажів на умовах «З відповідальністю за окрему аварію» та «Без відповідальності за всі пошкодження, окрім випадків катастроф», крім того, не відшкодовуються збитки, що відбулись внаслідок:

- відпотівання судна і підмокання вантажу атмосферними опадами;

- викрадення або непостачання вантажу.

Пунктом 3.1. договору страхування встановлено також, що страховою сумою по даному договору вважається сума заявлена страхувальником безпосередньо в заяві на страхування, дорівнює = 790 961, 26 грн., що є еквівалентом 29 859, 78 євро по курсу НБУ на 06.12.2019 року.

Згідно з п. 4.1. договору страхування страхова премія по даному договору розраховується виходячи із страхового тарифу обумовленому в п. 3.3. цього договору і складає = 1 186, 44 грн.

Відповідно до п. 4.2. договору страхування страхова премія сплачується страхувальником в повному розмірі зазначеного страхового платежу на розрахунковий рахунок страховика до 20.12.2019 р.

Також відповідно до п. 5.2. договору страхування перевезення вантажу згідно цього договору вважається застрахованим з моменту завантаження вантажу у пункті відправлення (зі складу вантажовідправника або страхувальника) на транспортний засіб перевізника і закінчується з моменту прийняття вантажу вантажоодержувачем з транспортного засобу перевізника у пункті призначення (на складі вантажоодержувача або страхувальника).

Місце дії договору страхування обумовлюється маршрутом перевезення. (п. 5.3. договору страхування).

Згідно з п. 6.3.4. договору страхування страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених п. 11 цього договору.

Відповідно до п. 6.4.3. договору страхування страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування передбачені п. 10 цього договору строки. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

У відповідності до п. 8.1. договору страхування при вимозі страхового відшкодування страхувальник (або вигодонабувач) передає страховику, зокрема, такі документи :

- заяву страхувальника та/або вигодонабувача на виплату страхового відшкодування із додатком розрахунку розміру збитку (тобто загальної суми збитку, найменування вантажу, кількості вантажу, опису пошкоджень);

- довідку (або акт) від правоохоронних органів (поліції, міліції, ДАЇ), що підтверджують факт виникнення збитку (ДТП, крадіжки, аварії, протиправних дій третіх осіб і т.ін) та/або акт огляду вантажу аварійним комісаром, або акт огляду вантажу експертом Торгово-промислової Палати, або акт експертизи, або акт оцінки вартості ушкодженого вантажу, інші офіційні акти (документи), що підтверджують факт виникнення (настання) збитку, укладені відповідно до законів, правил або звичаїв того місця (країни), де відбувся та визначався збиток.

Пунктом 9.1. договору страхування передбачено, що у разі виникнення збитків, що покривається умовами страхування, виплата страхового відшкодування проводиться страховиком у розмірі збитку за відрахуванням безумовної франшизи на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або вигодонабувача) та страхового акту, що складається страховиком після визначення збитків в грошовому вираженні.

Відповідно до п.п. 10.1., 10.2. договору страхування рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів після подання страхувальником всіх необхідних документів, що підтверджують факт та обставини настання події, що має ознаки страхового випадку та розмір заподіяного збитку шляхом складання страхового акту про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Про відмову у виплаті страхового відшкодування страховик письмово повідомляє страхувальника у вищевказаний строк. При наявності обставин, що вимагають додаткового розслідування (отримання документів відповідних компетентних органів, які підтверджують факт та/або причину настання страхового випадку), прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування може бути відкладено на строк не більший ніж 3 місяці з моменту (дати) настання страхового випадку.

Згідно з розділом 11. Договору страхування визначено підстави для відмови страховика у здійснені відшкодування, зокрема навмисні дії Страхувальника (або Вигодонабувача), спрямовані на настання страхового випадку; вчинення Страхувальником (або Вигодонабувачем) умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку; отримання Страхувальником або Вигодонабувачем повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; умисне невжиття Страхувальником необхідних заходів щодо врятування вантажу; несплата Страхувальником страхової премії в строк, обумовлений в Договорі Страхування; невиконання або неналежне виконання Страхувальником обов`язків, передбачених п. 6 Договору страхування.

Відповідно до п. 16.9. договору страхування страховий випадок - подія, передбачена договором страхування, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

В матеріалах справи наявна заявка №554 від 05.12.2019 року на надання транспортно-експедиційних послуг відповідно до якої позивач замовив у ТОВ «Вітам Україна» транспортно-експедиційні на підставі договору №І-121 від 02.12.2016 року. (т.1, а.с. 30).

Також в матеріалах справи наявний договір №І-121 від 02.12.2016 року про транспортно-експедиційне обслуговування, відповідно до п.1.1., якого експедитор (ТОВ «Вітам Україна») від свого імені та за рахунок клієнта (ТОВ «Бюро Вин») зобов`язується надати транспортно-експедиційні послуги з організації, здійснення та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнта автомобільним, транспортом на території України та/або зі її межами, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги, та інші платежі, передбачені даним договором, а також обґрунтовані витрати експедитора. (т.1, а.с. 26-29).

Крім того, в матеріалах справи наявний договір №ВН-222 перевезення вантажів (транспортно-експедиційне обслуговування) від 14.11.2018 року укладений між ТОВ «Вітам Україна» (експедитор) та ФОП Супрунюк В.В. (виконавець), відповідно до п. 1.1., якого даний договір регулює відносини сторін, що виникають в процесі надання транспортно-експедиторських послуг, які полягають у плануванні, організації, здійсненні та забезпеченні перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнта експедитора автомобільним транспортом по території України, та/або на території іноземних держав. (т.1, а.с. 31-33).

Заявкою WB299 від 26.11.2019 року погоджено перевезення вантажу транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 водієм ОСОБА_1 . (т.1, а.с. 34).

05.12.2019 року застрахований вантаж був завантажений на транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , та була оформлена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR від 05.12.2019 року). В графі 5 CMR від 05.12.2019 року зазначено, що вона оформлена на вантаж за інвойсом FA1911030 від 29.11.2019 року; в графі 6 CMR від 05.12.2019 року зазначено кількість піддонів 2 шт., вага брутто - 1145 кг, кількість ящиків 72 шт. (т.1, а.с. 35-36, 41).

В матеріалах справи наявний також інвойс FA1911030 від 29.11.2019 року. (т.1, а.с. 37-38), а також пакувальний лист від 29.10.2019 року. (т.1, а.с. 39-40).

Як стверджує позивач, транспортний засіб перетнув кордон України в прикордонному пункті пропуску Ягодин і під час перетину державного кордону України жодних порушень цілісності пломби на напівпричепі транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 виявлено не було. Прямуючи територією України від польського кордону в напрямку пункту митного оформлення вантажу в с.Чайки, Києво-Святошинського району Київської області (митний пост "Західний"), водій транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 робив декілька зупинок. Вказаний маршрут підтверджується в статистиці звіту GPS-датчика, встановленого на транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . (т.1, а.с. 42-44).

Позивач у позові вказує, що 13.12.2019 року ОСОБА_2 , керівник відділу логістики Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна", близько 09 год. 38 хв. отримав на мобільний телефон дзвінок від водія транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який повідомив про те, що на напівпричепі НОМЕР_2 відсутня пломба та замок, а частина товару викрадена.

В матеріалах справи наявний протокол допиту свідка, а саме водія ОСОБА_3 в якому останній зазначив, що він виявив на причепі відсутні пломби та замок, після чого він перевірив та встановив, що відсутня певна кількість товару (алкоголю). (т.1, а.с. 45-47).

Також в матеріалах справи наявний протокол допиту потерпілого, а саме ОСОБА_2 , керівник відділу логістики Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна". (т.1, а.с. 48-49).

Крім того в матеріалах справи наявний протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 13.12.2019 року. (т.1, а.с. 50).

По факту зазначеної вище події в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0006127, що вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань. (т.1, а.с. 51).

У графі "Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення" вказано, що 13.12.2019 до ЧЧ Києво-Святошинського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що невідомі особи в період з 02:00 по 04:00 13.12.2019 перебуваючи за адресою с. Радовель Житомирської області шляхом вільного доступу проникли до причепу ДНЗ НОМЕР_2 , який перебував на той час на стоянці та викрали з останнього товар, а саме 74 ящики елітного алкоголю.

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 25.12.2019 року кримінальне провадження 0006127 від 14.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. (т.1, а.с. 172-173).

Відповідачем визнається, що 13.12.2019 року представники страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна" в телефонному режимі та електронною поштою повідомили Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Граве Україна" про подію, що має ознаки страхового випадку.

16.12.2019 року в межах встановленого Договором строку Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна" звернулося до відповідача із письмовою заявою-повідомленням про випадок вх.№10573, в якій страхувальник вказував, що 13.12.2019 року в с. Чайки по вул.Антонова, 1-А, водій автомобіля, який перевозив вантаж, перед митним постом виявив відсутність пломб, а під час огляду вантажу було виявлено часткове викрадення вантажу по інвойсу FA1911030. (т.1, а.с. 53-54).

В матеріалах справи наявний Акт експертизи №І-1790, складеного 16.12.2019 року експертом Київської торгово-промислової палати Письменною А.І., яка була викликана для огляду вантажу та фіксації факту заподіяння збитків на місце події, та додатки до нього, відповідно до якого експертом встановлено відсутність частини вантажу. (т.1, а.с. 57-62).

30.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" (як вигодонабувач за Договором) звернулося до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із подією, яка сталася 13.12.2019 року. До заяви позивачем було додано, зокрема, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006127 від 14.12.2019 року про реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 185 КК України. (т.1, а.с. 63-67).

Листом від 06.03.2020 року вих.№1619 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Граве Україна" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітам Україна" (як страхувальника) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" (як вигодонабувача) про відмову у виплаті страхового відшкодування за наслідками випадку, що мав місце 13.12.2019 року. (т.1, а.с. 68-69).

Відмовляючи у виплаті відшкодування, відповідач зазначив про те, що факт вчинення кримінального правопорушення - крадіжки, що призвело до виникнення збитків, є не підтвердженим, а тому страховик не може визнати випадок страховим і, відповідно, не несе відповідальності за даним випадком.

Отже, спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на думку позивача відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування за наслідками події, що сталася 13.12.2019 року, є неправомірною, позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в судовому порядку з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання відповідного грошового зобов`язання.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд зазначив, що позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено, що зникнення вантажу і завдання у зв`язку із цим збитків мало місце саме внаслідок протиправних дій третіх осіб, як обов`язкової умови для визнання відповідної події страховим випадком у відповідності до положень Договору та Правил страхування.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, не погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 ЦК України та статтею 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом ст. 9 Закону України "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 2 ст. 919 ЦК України вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Згідно з п. 1.34 Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (надалі - Правила) страховий випадок - передбачувана договором страхування подія, яка мала місце під час дії договору страхування, не підпадає під виключення або обмеження страхування, передбачені законодавством та/або умовами договору страхування і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику.

Колегія суддів, надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, а також доводам сторін, дійшла висновку, що позивач вчасно, як передбачено Законом України «Про страхування», договором страхування та Правилами, звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а також здійснив всі можливі дії щодо рятування застрахованого вантажу, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 2.1. договору страхування, страхування вантажів згідно цього Договору здійснюється відповідно до Правил на умовах "З відповідальністю за всі ризики" (включаючи відповідальність страховика за відшкодування збитків, що виникли внаслідок протиправних дій третіх осіб/ПДТО/, у тому числі за крадіжку частини або усього вантажу), що у будь-якому випадку забезпечує покриття не менше за те, що передбачене страховими застереженнями Institute Cargo Clauses (А) 1/1/82.

Тобто, умовами договору сторони встановили, вантаж страхується на всі ризик, включаючи зокрема збитки, що виникли внаслідок протиправних дій третіх осіб у тому числі за крадіжку частини або усього вантажу.

Відповідно до п. 1.10. правил втрата вантажу (багажу, вантажобагажу) - недоставляння вантажу (багажу, вантажобагажу) до місця призначення з різних причин, в тому числі внаслідок незаконного заволодіння третьою особою вантажем з будь-якою метою, пропажі транспортного засобу, що перевозив вантаж (багаж), безвісти.

Згідно з п.п. 4.3.1.1., п. 4.3. правил при укладенні Договору страхування на умовах «З відповідальністю за всі ризики» в межах страхової суми відшкодовуються збитки в результаті пошкодження чи загибелі всього або частини вантажу, що виникли по будь-якій причині, за винятком випадків, передбачених цими Правилами та Договором страхування.

Розділом 14 правил встановлено підстави для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування, а саме навмисні дії Страхувальника або особи, на користь якої укладено Договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій Страхувальника або особи, на користь якої укладено Договір страхування, встановлюється відповідно до законодавства України; Вчинення Страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено Договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; Подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет Договору страхування або про факт настання страхового випадку; Отримання Страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні; Несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення Страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; Інші випадки, передбачені Законом; Умовами Договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з наведених вище умов договору та правил вбачається, що відповідно до договору №101053486 від 06.12.2019 року застраховано вантаж від крадіжки, або ж неправомірних дій третіх осіб без виключення, а також без встановлення додаткових обставин, як то доведення вини винної особи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції погодився з позивачем, що постанова слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 25.12.2019 року в контексті заявлених позовних вимог не має преюдиціального значення, а сам по собі факт закриття кримінального провадження в даному випадку не свідчить про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування.

Відтак, колегія суддів не може погодитись з місцевим господарським судом, що умовами договору або правил передбачено, що страхувальник повинен довести, що зникнення вантажу і завдання у зв`язку із цим збитків мало місце саме внаслідок протиправних дій третіх осіб, оскільки умови договору не місять таких вимог.

В матеріалах справи наявні всі докази, які свідчать про факт викрадення вантажу, а саме протокол допиту свідка, протокол допиту потерпілого, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. (т.1, 45-51).

Щодо висновку місцевого господарського суду, що у відповідача було право відкласти прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки були наявні сумніви стосовно факту та обставин вчинення крадіжки частини вантажу і страховика виникла необхідність перевірки факту настання випадку та його обставин колегія суддів ставиться критично, оскільки, як вбачається з листа №1619 від 06.03.2020 року, відповідач не може здійснити виплату страхового відшкодування з підстав відсутності події кримінального правопорушення, та при цьому страховик не вказує, що саме в нього наявні будь-які сумніви та йому необхідно здійснити перевірку факту настання випадку.

Більше того, матеріали справи не місять будь-яких звернень відповідача до страхувальника, або ж до вигодонабувача щодо надання додаткової інформації, або ж повідомлення про наявність у страховика сумніві стосовно факту та обставин вчинення крадіжки частини вантажу.

При цьому, колегія суддів наголошує, що умовами договору не передбачено, що страхувальник зобов`язаний доводити страховику наявність події кримінального правопорушення та зокрема факт вчинення крадіжки.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявності обставин, які підпадають під виключення із страхових випадків і обмеження страхування та причини відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачені Законом України "Про страхування" та умовами Договору.

Враховуючи наведене та дослідивши обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт зникнення вантажу позивача, чи то через протиправні дії третіх осіб, у тому числі крадіжку, які призвели до втрати вантажу позивача, і є тим страховим випадком "протиправні дії третіх осіб", з настанням якого у відповідача на підставі статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України "Про страхування" та умов Договору настає обов`язок з виплати страхового відшкодування, яке згідно з умовами Договору відповідач мав сплатити на користь позивача у розмірі 558 323, 66 грн.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.4.3. договору страхування страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування передбачені п. 10 цього договору строки. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи заяву про виплату страхового відшкодування подано 30.12.2019 року.

Пунктом 10.1. договору страхування передбачено, що рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів після подання страхувальником всіх необхідних документів, що підтверджують факт та обставини настання події, що має ознаки страхового випадку та розмір заподіяного збитку шляхом складання страхового акту про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Отже, відповідач повинен був виплатити страхове відшкодування до 15.01.2020 року, тобто починаючи з 16.01.2020 року відбувається прострочення виплати страхового відшкодування.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 16.01.2020 року по 05.06.2020 року в розмірі 7 146, 24 грн., 3% річних за період з 30.01.2020 року по 05.06.2020 року в розмірі 5 857, 82 грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2020 року по квітень 2020 року в розмірі 7 258, 20 грн.

Колегія суддів здійснивши перевірку розрахунку позивача пені, 3% річних та інфляційних зазначає, що він є арифметично вірним, таким чином, встановивши прострочення сплати відповідачем позивачу страхового відшкодування, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 558 323, 66 грн., а також 3% річних в розмірі 5 857, 82 грн. за період з 30.01.2020 року по 05.06.2020 року, інфляційних втрат в розмірі 7 258, 20 грн. за період з лютого 2020 року по квітень 2020 рік та пені в розмірі 7 146, 24 грн. за період з 16.01.2020 року по 05.06.2020 року.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року у справі № 910/85902/20 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020року у справі №910/8590/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року у справі № 910/8590/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, 9, ) 558 323 (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч триста двадцять три гривні) 66 коп. страхового відшкодування, 7 146 (сім тисяч сто сорок шість гривень) 24 коп. пені, 5 857 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень) 82 коп. 3% річних, 7 258 (сім тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень) 20 коп. інфляційних втрат та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 8 678 (вісім тисяч шістсот сімдесят вісім гривень) 80 коп.»

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Вин" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, 9, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 13 018 (тринадцять тисяч вісімнадцять гривень) 21 коп.

4. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8590/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.01.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.І. Тищенко