РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.01.2021Справа № 910/16635/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши матеріали за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 99 500,00 грн.,

без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2020 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" (далі - Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - Товариство) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 99 500,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 листопада 2020 року вищенаведену позовну заяву Компанії прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16635/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Проте відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав, однак 18 грудня 2020 року через відділ канцелярії суду надійшла заява вказаної особи про застосування строку позовної даності.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

29 грудня 2020 року до суду надійшла заява позивача про визнання причин його звернення до суду з пропуском позовної давності поважними.

Приймаючи до уваги те, що Товариство належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року на 19 км + 800 м автодороги Р-08 Немирів - Ямпіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля "ВАЗ 21074", державний номерний знак: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Volvo", державний номерний знак: НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Вказана ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, пасажир автомобіля "ВАЗ 21074" - ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажири даного автомобіля: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , отримали легкі тілесні ушкодження.

У зв`язку з цим 12 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_1 було внесено кримінальне провадження № 0000024 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Volvo", державний номерний знак: НОМЕР_2 (застрахований транспортний засіб).

Судом встановлено, що пошкоджений транспортний засіб застраховано позивачем на підставі генерального договору добровільного страхування наземного транспорту від 30 листопада 2015 року № 30/11/2015. Копія цього правочину наявна в матеріалах справи.

У зв`язку з наведеними обставинами страхувальник звернувся до позивача з відповідною заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування ЦВ/КАСКО.

Судом також встановлено, що на підставі ремонтної калькуляції від 12 січня 2017 року № 1.003.17.0, а також рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" від 28 березня 2017 року № 1036011 та від 22 травня 2017 року № 1037509 позивачем було складено страхові акти від 6 квітня 2017 року № АХА2199945 та від 24 травня 2017 року № АХА2208814 (належні копії зазначених документів наявні в матеріалах справи).

Відповідно до цих актів сума страхового відшкодування склала 652 691,15 грн. та 7 969,60 грн. відповідно.

З матеріалів справи вбачається, що вказані суми страхового відшкодування були перераховані позивачем на рахунок суб`єкта господарювання, який здійснював ремонт застрахованого транспортного засобу, - товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 10 квітня 2017 року № 323313 та від 25 травня 2017 року № 336057.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Компанія, здійснивши виплату страхового відшкодування, набула права потерпілої у ДТП особи в межах здійсненої виплати.

Суд зазначає, що достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є платіжні доручення та рахунки на сплату послуг з ремонту пошкодженого ТЗ.

Отже, до позивача у зв`язку зі здійсненою страховою виплатою за вищеописаною ДТП перейшло право вимоги на суму відшкодування в загальному розмірі 660 660,75 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як особи, що на законних підставах експлуатувала автомобіль "ВАЗ 21074", державний номерний знак: НОМЕР_1 , застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) № АК/4737887 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, - 100 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.).

Отже, Товариство є особою, на яку вказаним полісом покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації вищевказаного автомобіля "ВАЗ 21074" на момент ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією від 15 серпня 2017 року № ЕЛ_3519 про виплату страхового відшкодування в розмірі 652 691,15 грн.

У відповідь на вказану претензію Товариство вказало, що для належного розгляду даної претензії Компанія має надати: копію постанови суду про притягнення до відповідальності особи, винної в настанні ДТП та копію розгорнутої довідки поліції, і після надання зазначених документів відповідач поновить розгляд цієї претензії.

Також позивачем направлявся запит до Немирівського районного суду Вінницької області від 29 серпня 2017 року № ЕЛ_3608 про надання копії вироку суду про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України. Проте відповідь на вказаний запит разом із ухвалою вищезазначеного районного суду про закриття кримінального провадження від 6 лютого 2020 року № 140/760/17 надійшла позивачу лише 29 вересня 2020 року. Згідно з даною ухвалою обвинувачуваного ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження від 12 січня 2017 року № 0000024 закрито. Зі змісту даної ухвали вбачається, що обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та наявні в ній документи, суд дійшов висновку про те, що вказана ДТП відбулася з вини водія автомобіля "ВАЗ 21074", державний номерний знак: НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 .

16 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача з листом від 15 жовтня 2020 року № ЕЛ_00011483, в якому просив останнього поновити розгляд заяви про виплату страхового відшкодування, а також додав до нього копію вищезазначеної ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2020 року № 140/760/17, копію розширеної довідки учасників ДТП, копію банківських реквізитів заявника та копію довіреності. Проте відповіді на даний лист позивачем отримано не було.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічна норма міститься у статті 9 Закону України "Про страхування".

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АК/4737887, а також положення статей 12, 22, 29 Закону, статей 9, 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1192 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі суми, право на вимогу якої перейшло до останнього.

Беручи до уваги підтверджену матеріалами справи суму сплаченого позивачем на користь страхувальника страхового відшкодування у розмірі 660 660,75 грн., а також враховуючи встановлений полісом № АК/4737887 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, у розмірі 100 000,00 грн. та франшизи - 500,00 грн., суд дійшов висновку про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 99 500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що сума страхового відшкодування, яка склала 99 500,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про задоволення даного позову.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 вищезазначеної статті).

Відповідно до частини 1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як зазначалося судом, позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 15 серпня 2017 року № ЕЛ_3519.

Однак з відповіді на вказану заяву вбачається, що Компанія на підставі статті 32.1 Закону призупинила розгляд цієї претензії до подання позивачем копії постанови суду про притягнення до відповідальності особи, винної в настанні ДТП, та копії розгорнутої довідки поліції.

За змістом статті 36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У той же час вказаною статтею чітко визначено - якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Судом встановлено, що ухвала Немирівського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2020 року у справі № 140/760/17, в якій розглядалася вказана дорожньо-транспортна пригода, була постановлена лише 6 лютого 2020 року та набрала законної сили 14 лютого 2020 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що Товариство не пропустило строк позовної давності, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування наслідків її спливу.

Враховуючи викладене, даний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої Компанією суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 40; ідентифікаційний код 20602681) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) 99 500,00 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот) грн. відшкодування матеріальної шкоди та 2 102,00 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 грудня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко