УХВАЛА

11 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 902/526/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "ХОГ-АГРО" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 (головуючий суддя Петухов М.Г., судді Гудак А.В., Олексюк Г.Є.) та рішення Господарського суду Вінницької області від 21.10.2019 (суддя Матвійчук В.В.) у справі № 902/526/19

за позовом Керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

до Фермерського господарства "ХОГ-АГРО",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області

про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 Фермерське господарство "ХОГ-АГРО" надіслало безпосередньо на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 та рішення Господарського суду Вінницької області від 21.10.2019 у справі № 902/526/19.

До матеріалів касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що скаржник зі змістом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ознайомився 18 листопада 2020 року. При цьому, скаржник зазначає, що єдиний засновник на посаді голови Фермерського господарства "ХОГ-АГРО" - ОСОБА_1 , з початку 16.09.2020 по 16.11.2020 проходив медичну реабілітацію. У період лікування та проходження медичної реабілітації, поштову кореспонденцію на ім`я Фермерського господарства "ХОГ-АГРО", адреса якого збігається з адресою зареєстрованого місця проживання голови, фермерське господарство та, безпосередньо, його голова не отримували.

На підтвердження вказаних доводів, скаржником до матеріалів касаційної скарги додано медичну картку амбулаторного хворого № 46797 від 16.09.2020, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та Інформацію огляду лікаря - офтальмолога, що підтверджують період лікування громадянина ОСОБА_1 , з 16.09.2020 по 16.11.2020.

У зв`язку із зазначеними обставинами, враховуючи те, що повне судове рішення відповідачу не було вручено у день його проголошення, а зі змістом рішення відповідач, по причині хвороби та проведення лікування голови ФГ, ознайомився лише 18.11.2020, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження у справі.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Приписами частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи тривалу хворобу засновника - голови Фермерського господарства, що підтверджено відповідними доказами, виходячи з положень частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів визнала наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними.

Однак, перевіривши матеріали касаційної скарги, cуд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, у касаційній скарзі необхідно зазначити підставу (підстави), на якій (яких) вона подається, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), із зазначенням у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, чітко вказати яку саме норму (закон) суди застосували не правильно, як її слід було б застосувати до спірних правовідносин (з обґрунтованим посиланням на висновки Верховного Суду, чи необхідність відступлення від такого висновку, чи відсутність такого висновку у подібних правовідносинах), і як це вплинуло на вирішення спору.

Підставою касаційного оскарження судового рішення у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах.

Водночас підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав), у касаційній скарзі чітко не зазначено, зокрема, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 927/79/19 та постанови Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 814/1005/16 та від 08.04.2020 у справі № 904/23/18, скаржником не наведено яку саме норму права застосували суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях без врахування висновку щодо застосування саме цієї норми права (пункт, частина, стаття) у подібних правовідносинах, та не зазначено самих висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульованих у постановах Верховного Суду, порушує правило, встановлене пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Лише посилання скаржника на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення, без зазначення правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та самої норми права, що не були враховані в оскаржуваному судовому рішенні, не є належним виконанням приписів пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та усунути недоліки касаційної скарги у спосіб, визначений судом, а саме протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду касаційну скаргу в новій редакції.

При цьому, касаційну скаргу в новій редакції слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам справи.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Підсумовуючи вище викладене, cуд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції:

1) касаційну скаргу в новій редакції з урахуванням вищенаведених недоліків;

2) докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції з додатками іншим учасникам справи;

Керуючись статтями 119, 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Фермерському господарству "ХОГ-АГРО" строк на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 та рішення Господарського суду Вінницької області від 21.10.2019 у справі № 902/526/19.

2. Касаційну скаргу Фермерського господарства "ХОГ-АГРО" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 та рішення Господарського суду Вінницької області від 21.10.2019 у справі № 902/526/19 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

4. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

5. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.