ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 січня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/1319/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Тищенка В.І. (вх.№ 90/21 від 15.01.2021) у справі

за позовом: Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури,

в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті,

в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ,

до: Фізичної особи-підприємця Тищенка Володимира Івановича,

про стягнення 52136,82грн

у с т а н о в и в:

Згідно з ухвалою суду від 23.12.2020 про відкриття провадження у справі дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за позовом Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця Тищенка Володимира Івановича 52136,82грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

За цією ж ухвалою від 23.12.2020 суд встановив відповідачу строк, 14.01.2021 для надання відзиву на позовну заяву, з урахуванням положень ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, за якими "відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі". Ухвала суду від 23.12.2020 про відкриття провадження у справі була надіслана судом за вказаною у позовній заяві адресою відповідача рекомендованим листом з повідомленням, проте дотепер до суду не поверталося поштове повідомлення про вручення відповідачеві цього листа.

Поряд з цим, 15.01.2021 за вх.№ 90/21 до суду надійшла заява адвоката-представника відповідача (на підставі договору від 13.01.2021 про надання правової допомоги) про поновлення відповідачеві строку на подачу заяви про перехід до загального позовного провадження та здійснення переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У цій заяві вказано, що відповідач позов не визнає, а в обґрунтування вимог за даною заявою відповідача стверджується:

"Позивач в позовній заяві вказує, що розрахунок плати за проїзд, разом з другим примірником акту про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, довідкою № 0018983 від 09.06.2020 та листом управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області за № 47797 від 25.06.2020 з пропозицією сплатити нараховані збитки у добровільному порядку упродовж 30 календарних днів, направлено відповідачу по справі поштовим відправленням (рекомендованим листом) від 30.06.2020 за (трек-номером) №416.

За інформацією трекингу АТ" Укрпошта" поштове відправлення вручено адресату 10.08.2020.

Однак відповідач стверджує, що ніякої кореспонденції по вказаному факту не отримував, про існування акту та постанови про стягнення збитків взагалі не знав.

Після вказаного рейсу водій ОСОБА_1 відмовився від виконання взятих на себе обов`язків відповідно до Договору підряду № 26/05/20 від 26.05.2020 і передав відповідачу акт про порушення абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про автомобільний транспорт" . Жодних інших документів не передавав та не повідомляв про їх існування.

Відповідач отримавши постанову № 171485 у поштовому відділенні про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500грн, сплатив зазначені кошти, що підтверджується документально.

Тобто, відповідач ніяким чином не ухилявся від відповідальності та вчасно виконав вимоги постанови, яку дійсно отримав нарочно.

02 жовтня 2019 року відповідач продав належне йому майно, а саме АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу (копія додається).

27.03.2020 року відповідач згідно договору (додається) купив квартиру за адресою АДРЕСА_2 , вказана адреса є місцем реєстрації та постійного проживання Тищенко В.І .

Про існування поштових відправлень, що надходять на ім`я відповідача, дізнається відповідно до повідомлень, що надходять йому у зареєстрованому додатку Укрпошта.

З метою з`ясування обставини зазначеної у позовній заяві, а саме, ніби то отримання постанови про сплату боргу Відповідачем, з відповідною письмовою заявою звернувся до відділення Укрпошти з вимогою провести службову перевірку та надати відповідний висновок з відповідними доказами того, кому саме і під чий підпис вручено поштове відправлення №416 (на яке посилається позивач). Копія заяви додається.

Наведені обставини стверджують про необізнаність відповідача про факт існування постанови про стягнення збитків, а отже Відповідач був позбавлений можливості на її оскарження, тобто порушено право особи на здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів.

Перевірка буде тривати певний час, а висновок її буде мати ваговий вплив на вирішення справи по суті, окрім того відповідач хоче скористатися своїм правом на захист та надати суду свої особисті пояснення з предмету заявленого, бути повідомленим та викликаним в судове засідання.

Розгляд справи № 923/1319/20 по суті зводиться до необхідності встановлення складових елементів правопорушення, підтвердження обізнаності відповідача щодо факту правопорушення, ухилення від відповідальності, а встановлення цих елементів є складною процесуально-правовою дією виходячи з предмету позову, доказів на підтвердження чи спростування заявлених сторонами вимог та заперечень, і як наслідок побудова правильного висновку про наявність чи відсутність в діях відповідача складу адміністративно господарського правопорушення, строків притягнення та накладання стягнення.".

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.119 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Розглянувши доводи заяви відповідача в частині вимог даної заяви про поновлення строку на подання заяви про перехід до загального позовного провадження та дослідивши додані до цієї заяви документальні матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення відповідачеві строку на подання заяви про перехід до загального позовного провадження. Відповідно, в цій частині вимог заява відповідача підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У відповідності до положень ч.4, ч.5 та ч.6 ст.250 ГПК України за наявності заперечень відповідача щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження суд, який вирішив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, може, залежно від обґрунтованості вказаних заперечень, постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Проте, відповідно до ч.7 ст.250 ГПК України зазначені положення ч.4, ч.5 та ч.6 ст.250 ГПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу, справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Такими малозначними справами, з урахуванням приписів ч.5 та ч.7 ст.12 ГПК України, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за станом на 01 січня календарного року, в якому подано відповідну заяву. Тобто, у даному випадку, не перевищує 210200грн, оскільки позовну заяву подано до суду у 2020 році.

Ціна позову є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, й тому, у відповідності до ч.1 ст.247 ГПК України справа підлягає розгляду, виключно, в порядку спрощеного провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням положень ч.5 та ч.7 ст.12 ГПК України та ч.7 ст.250 ГПК України, у суду відсутні підстави для переходу до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно, клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Поряд з цим, відповідно до ч.5 ст.236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно ж до ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").

Критерій розумності строку розгляду справи визначений у листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ", в якому зазначено, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що ".. вочевидь для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Австрії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та судову практику Європейського суду з прав людини, з метою створення учасникам судового процесу можливості для практичної реалізації їхніх, передбачених ГПК України процесуальних прав, суд дійшов висновку про необхідність проведення розгляду даної справи протягом розумного строку (з продовженням строку розгляду справи поза межами строків, які визначені ст.248 ГПК України) та призначення у справі судового засідання.

Керуючись ст.ст.11, 12, 119, 234, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Заяву відповідача (вх.№ 90/21 від 15.01.2021), в частині вимог за цієї заявою про поновлення строку на подання відповідачем заяви про перехід до загального позовного провадження у справі, задовольнити.

2. Поновити відповідачу строк на подання заяви про перехід до загального позовного провадження у справі.

3. Відмовити в задоволенні заяви відповідача (вх.№ 90/21 від 15.01.2021), в частині вимог за цієї заявою про перехід до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження.

4. Провести розгляд справи № 923/1319/20 протягом розумного строку.

5. Призначити судове засідання у справі на 17 лютого 2021 року об 11:00 за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зала судових засідань № 319.

6. Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню поза межами судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи, не підлягає.

Ухвалу підписано 19.01.2021

Суддя К.В. Соловйов