РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2021Справа № 910/15250/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сунел»

про стягнення 1 462 749, 11 грн.

за участі представників:

позивача - Стеценко О.Л.,

відповідача - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Венбест» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сунел» про стягнення 1 462 749, 11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором № 21141 ФМК від 01.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

До Господарського суду міста Києва позивачем було подано 19.10.2020 заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15250/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 08.12.2020.

За результатами підготовчого засідання 08.12.2020 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 19.01.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 19.01.2021 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 19.01.2021 не з`явився, своїх уповноважених представників не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 19.01.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 01.10.2019 укладено договір № 21141 ФМК, за яким позивач зобов`язався забезпечити охорону майна на будівельному майданчику відповідача, а останній - прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктом 3.4 договору № 21141 ФМК від 01.10.2019 встановлено, що підтвердженням надання послуг являється акт задчі-приймання робіт (наданих послуг).

Позивач у період червень - липень 2020 року надав відповідачу послуги з охорони на загальну суму 1 696 840, 00 грн., що підтверджується актами надання послуг № 29332 від 30.06.2020 на суму 748 420, 00 грн., № 34459 від 31.07.2020 на суму 748 420, 00 грн., № 34569 від 31.07.2020 на суму 200 000, 00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 21141 ФМК від 01.10.2019 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.3 договору № 21141 ФМК від 01.10.2019 встановлено, що оплата за цим договором здійснюється відповідачем щомісячно до 5 числа місяця, в якому здійснюється надання послуг, шляхом перерахування відповідачем грошових коштів на рахунок позивача.

Судом встановлено, що строк оплати за надані послуги по договору № 21141 ФМК від 01.10.2019 є таким, що настав.

За твердженням позивача надані послуги відповідач оплатив частково (на загальну суму 280 000, 00 грн.), у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 1 416 840, 00 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 1 416 840, 00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 38 823, 11 грн. - пені та 7 086, 00 грн. - 3 % річних, нарахованих за період 06.06.2020 - 20.08.2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.3 договору № 21141 ФМК від 01.10.2019 встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг охорони відповідач сплачує позивачу пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в момент прострочення, від недоплаченої суми за кожен день прострочення.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та встановлено, що розрахунок здійснено арифметично невірно. Здійснивши перерахунок, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково у розмірі 28 835, 26 грн.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 7 086, 00 грн. - 3 % річних, нарахованих за період 06.06.2020 - 20.08.2020.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сунел» (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 17, ідентифікаційний код 42761147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест» (03062, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 90/1, ідентифікаційний код 30310579) 1 416 840 (один мільйон чотириста шістнадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. - основного боргу, 28 835 (двадцять вісім тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн. 26 грн. - пені, 7 086 (сім тисяч вісімдесят шість) грн. 00 коп. - 3 % річних та 21 721 (двадцять одна тисяча сімсот двадцять одна) грн. 83 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.01.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк