Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

"04" січня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1524/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська архітектурно-планувальна майстерня"

про стягнення 8250,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська архітектурно-планувальна майстерня" 8250,00 грн., з яких 4750,00 грн. пені та 3500,00 грн. штрафу.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та оглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 , з огляду на наступне.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача 8250,00 грн.

За вказаних обставин, розмір судового збору, що підлягає сплаті за звернення до суду з даним позовом становить 2102,00 грн.

Однак, матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 не містять доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Натомість, позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку із тимчасовою відсутністю у військової частини НОМЕР_1 відкритих асигнувань для сплати судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання, позивач зазначає, що військова частина фінансується за рахунок Державного бюджету та не являється розпорядником коштів.

Дослідивши заяву позивача про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначені умови щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так ч. 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір", визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Правовий аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, звільнити від сплати судового збору.

Належних та допустимих доказів наявності підстав, визначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору позивач при зверненні до суду не подав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

З огляду на вище викладене, за відсутності визначених законом умов для відстрочення сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд відмовляє у задоволенні заявленого позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В силу положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" встановив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами в зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду

З огляду на викладене позивач при звернені до суду в порушення норм ст.164 ГПК України не подав доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу та іншим учасникам справи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Матеріали позовної заяви не містять доказів направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

За таких обставин, позивачу необхідно надати суду опис вкладення у цінний лист із зазначенням в ньому повного переліку документів (додатків), що надсилаються на юридичну адресу відповідача, а також оригінал фіскального чеку (поштової квитанції).

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачеві потрібно подати до суду оригінали опису вкладення в цінний лист та фіскального чеку (поштової квитанції) на підтвердження надіслання копії позовної заяви з додатками відповідачу, а також докази сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн., подавши заяву про долучення їх до позовних матеріалів, із зазначенням дати та номеру справи.

Крім того, позивачу слід надати суду докази, що підтверджують наявність у нього процесуальної дієздатності на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Військовій частині А 2900 протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і може бути повернута Військовій частині НОМЕР_1 згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрук. прим.:
1 - до справи
2 - позивачу (рек. з повідом.)