ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" січня 2021 р.Справа № 63/176-09

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, видачу дублікату наказу та заміну стягувача у справі

за позовом Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, м. Харків в інтересах держави, в особі Підприємства Диканівська виправна колонія № 12, м. Харків
до Дочірнього підприємства "Будівельно - монтажне управління № 2", м. Харків
про стягнення 7880,78 грн.,

за участю представників учасників справи:

стягувача - Чех М.О.

боржника - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 до господарського суду Харківської області надійшла заява Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)" в якій останнє просить суд:

- замінити стягувача по справі №63/176-09 про стягнення з Дочірнього підприємства "Будівельне монтажне управління №2" на користь Підприємства Диканівська виправна колонія №12 Управління державного департаменту України з питань виконання покарання в Харківській області заборгованості в розмірі 7880,78 грн., на Державне підприємство "Підприємство державної кримінальної-виконавчої служби України (№12)" (61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1, );

- видати дублікат судового наказу №63/176-09 виданий господарським судом Харківської області від 20.11.2009;

- визнати поважними причинами пропуску строку для пред`явлення судового наказу по справі №63/176-09 виданий господарським судом Харківської області від 20.11,2009;

- поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі №63/176-09 виданий господарським судом Харківської області від 20.11.2009.

Ухвалою суду від 30.12.2020 заява була прийнята судом та призначена до розгляду у судовому засіданні на 05.01.2021 об 11:00.

У судовому засіданні представник стягувача підтримав заяву у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник боржника у судове засідання 05.01.2021 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Вислухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи та заяви, враховуючи обмежений процесуальний строк, встановлений для розгляду заяви та те, що відповідно до ст.ст. 329, 334 ГПК України неявка представників учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви, а явка представника боржника у судове засідання обов`язковою судом не визначалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутністю представника боржника.

Дослідивши матеріали справи, заяви та додані до неї докази, суд встановив наступне.

09.11.2009 господарським судом Харківської області у справі №63/176-09 було ухвалено рішення яким позов Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, в інтересах держави, в особі Підприємства Диканівська виправна колонія № 12 задоволений повністю та стягнуто, зокрема, з Дочірнього підприємства "Будівельно-монтажне управління-2" (м. Харків, вул. П. Дубового, 9-В, р/р НОМЕР_1 АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, код 31062418) на користь Підприємства Диканівська виправна колонія № 12 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області (61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1, р/р НОМЕР_2 в АКБ "Золоті ворота", МФО 351931, код 08680841) - 7880,78 грн. заборгованості.

20.11.2009 вказане рішення набрало законної сили та на його виконання був виданий відповідний наказ, який був направлений стягувачу та переданий останнім на виконання до Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції.

Як вказує стягувач, він звертався до Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції щодо надання інформації про стан виконавчого провадження, а саме: №1/14-8619/Гв від 31.08.2012, №1/14-28/Гв від 28.01.2013, №1/14-314/Гв від 30.04.2013, №1/14-385/Гв від 18.06.2013, №1/14-465/Гв від 11.07.2013, №1/14-563/Гв від 29.08.2013, №1/14-66/Гв від 27.01.2014, №1/14-780/Гв від 22.08.2014, №1/14-129/Гв від 20.02.2018, №1/14-621/Гв від 04.08.2015, але жодної відповіді стягувачем отримано не було.

Окрім того, стягувач звертався до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області із листами №1/9-428 від 06.09.2017, №1/14-619 від 09.11.2017, №1/14-66 від 05.02.2018, №1/14-429 від 03.07.2018, №1/14-146 від 28.02.2019, №1/346 від 03.06.2019, №1/437Дк від 12.07.2019, №1/14-659/1/Дк від 18.10.2019.

Листом від 01.10.2019 №44397 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомив стягувача, що 12.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Також повідомлено, що лист був направлений на адресу: 61051, м. Харків, вул. Цезаря Кюї, 44, коли адреса Державного підприємства "Підприємство державної кримінальної-виконавчої служби України (№12)": 61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1.

Стягувач звертався до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з проханням надіслати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал наказу №63/176-09 господарського суду Харківської області від 20.11.2009, а саме з листами: №1/14-202 від 30.03.2020, №1/14-206/Дк від 02.04.2020, №1/14-358/Дк від 26.06.2020, №1/14-653/Дк від 25.11.2020, але жодної відповіді отримано не було.

Стягувач вважає, що виконавчий документ був втрачений, у зв`язку з чим стягувач позбавлений можливості повторно пред`явити його до примусового виконання, що в свою чергу ставить під загрозу та робить неможливим виконання рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2009 у справі №63/176-09.

Відповідно до наказу Державної пенітенціарної служби України від 18.11.2011 №540 "Про затвердження переліку найменувань підприємств установ виконання покарань, що належать до сфери управління Державної пенітенціарної служби України", скасоване попереднє найменування - Державне підприємство "Підприємство Диканівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№ 12)" та 14.06.2012 відбулась зміна повного найменування юридичної особи, а саме на Державне підприємство "Підприємство Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12)".

Наказом Міністерства юстиції України "Про перейменування та затвердження статуту Державного підприємства "Підприємство Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12)" №3573/5 від 06.12.2016 перейменоване Державне підприємство "Підприємство Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12)" у Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№12)".

Розглянувши заяву та дослідивши докази, подані стягувачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої і другої статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, враховуючи викладене, судом встановлена наявність підстав для задоволення заяви ДП "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)" в частині заміни стягувача у справі №63/176-09,

Частиною шостою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, тобто, наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Згідно частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Доказів виконання рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2009 у даній справі, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд вбачає за доцільне поновити строк пред`явлення наказу господарського суду Харківської області від 20.11.2009 у справі №63/176-09 до виконання.

Також, заявник просить суд видати дублікат наказу господарського суду Харківської області у справі №63/176-09, оскільки оригінал наказу втрачено.

Відповідно до пункту 19.4 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Враховуючи, що рішення суду залишається невиконаним, суд визнає вказані стягувачем причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання поважними та наявність підстав для його поновлення, видачу дубліката наказу у зв`язку із його втратою.

Керуючись статтями 232 - 235, 329, 334, п.п. 19.4 п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)" - задовольнити.

Замінити стягувача у справі №63/176-09 Підприємство Диканівська виправна колонія №12 Управління державного департаменту України з питань виконання покарання в Харківській області на Державне підприємство "Підприємство державної кримінальної-виконавчої служби України (№12)" (61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1, ).

Поновити строк для пред`явлення наказу господарського суду Харківської області виданого 20.11.2009 на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2009 у справі №63/176-09.

Видати дублікат наказу господарського суду Харківської області у справі №63/176-09 про стягнення з Дочірнього підприємства "Будівельно-монтажне управління-2" (м. Харків, вул. П. Дубового, 9-В, р/р НОМЕР_1 АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, код 31062418) на користь Підприємства Диканівська виправна колонія № 12 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області (61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1, р/р НОМЕР_2 в АКБ "Золоті ворота", МФО 351931, код 08680841) - 7880,78 грн. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повна ухвала підписана 11 січня 2021 року.

Суддя О.В. Погорелова