УХВАЛА

м. Київ

18.01.2021Справа № 910/18866/20

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Грозинське", Житомирська область, Коростенський район, с. Грозине

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хобі Україна", м. Київ

про стягнення 30 928,16 грн -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року Державне підприємство "Грозинське" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хобі Україна" суми заборгованості, з урахування фінансових та штрафних санкцій, в розмірі 30 928,16 грн.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи №910/18866/20, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю Морозова С.М.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162, ст. 164 та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не подано до суду документів, в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у зв`язку з чим ухвалою суду від 07.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання необхідних документів до матеріалів позовної заяви.

Зазначену ухвалу від 07.12.2020 року позивачу було направлено на адресу зазначену в позовній заяві.

Позивач відправлення №758 отримав 26.12.2020 року.

12.01.2021 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, надіслана засобами поштового зв`язку.

Виходячи зі змісту ухвали суду від 07.12.2020, судом, зокрема, було наголошено на тому, що: матеріали справи не містять первинних доказів того, за які саме місяці виникла вказана заборгованість; матеріали справи не містять відповідних рахунків, зазначених п. 3.1. Договору, які визначають суму орендної плати по кожному з місяців, в якому повинна бути здійснена оплата; позовна заява не містить посилань в яких сумах та в які дати відповідачем вносились оплати по орендним платежам (по кожному місяцю окремо) згідно умов Договору; із позовної заяви неможливо дійти висновку за які саме місяці за відповідачем рахується заборгованість, яку позивача просить стягнути в судовому порядку.

До заяви про усунення недоліків позовної заяви позивачем прикладено копію статуту, копію позовної заяви (аналогічну поданій до суду 01.12.2020 року) та докази направлення цих документів стороні.

При цьому, в заяві на виконання ухвали суду від 07.12.2020 позивачем не надано пояснень (не надано доказів) щодо недоліків, які суд просив усунути.

Так, матеріали справи не містять первинних доказів того, за які саме місяці виникла вказана заборгованість та відповідних рахунків, які визначають суму орендної плати по кожному з місяців. Позивач в поданій позовній заяві на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2020 року не навів посилань в яких сумах та в які дати відповідачем вносились оплати по орендним платежам та не вказав за які саме місяці за відповідачем рахується заборгованість, яку позивача просить стягнути в судовому порядку.

Таким чином, подаючи до суду заяву про усунення недоліків, позивач фактично не виконав вимоги суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З огляду на викладене, позивач своїм правом на усунення виявлених судом недоліків у визначений строк не скористався.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з викладеним, позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Грозинське" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хобі Україна" про стягнення 30 928,16 грн та заяву про усунення недоліків від 04.01.2021 року з додатками вважати неподаними та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов