За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коне Ліфти»
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коне Ліфти»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно - Український будівельний Альянс»
про стягнення 85 490,89 грн
Суддя Удалова О.Г.
без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Розгляд справи здійснювався у в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/16215/20 (суддя Курдельчук І.Д.) позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно - Український будівельний Альянс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коне Ліфти» 73743,74 грн заборгованості, 9195,81 грн пені, 1668,30 грн 3%річних, 883,04 грн витрат від інфляції та 2102,00 грн судового збору.

04.01.2021 до суду засобами поштового зв`язку (відправлено 30.12.2020) надійшла заява позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, та покладення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/16215/20, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що рішення суду у даній справі ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 24.12.2020, тобто останнім днем строку на подання позивачем додаткових доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу є 29.12.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно з поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

В обґрунтування підстав визнання поважними причин пропуску процесуального строку позивачем вказано запровадження карантинних заходів на території України, переведення працівників на дистанційний режим роботи.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 2955, рішення суду від 24.12.2020 позивач отримав 30.12.2020.

В обґрунтування причин пропуску встановленого процесуального строку для подачі доказів понесення судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач вказує, що про рішення суду від 24.12.2020 він дізнався шляхом оприлюднення змісту рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.12.2020, у зв`язку з чим у позивача була відсутня можливість своєчасно подати докази на підтвердження розміру понесених витрат.

Враховуючи викладені обставини та те, що фактично заявником пропущено процесуальний строк в 1 (один) день, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та визнання причин пропуску встановленого процесуального строку поважними, поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката та, відповідно, долучення доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення доказів до справи.

Щодо розміру заявлених судових витрат та факту їх понесення.

У позовній заяві позивачем наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, у т.ч. витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у справі позивачем зазначено про розмір фактично понесених витрат 15 000,00 грн., які він просить покласти на відповідача.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/16215/20 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем, а саме витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Судом встановлено, що представник позивача - Сміян Т.І. є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 005736 від 26.05.2016, копія якого долучена до матеріалів справи.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору № б/н надання послуг юридичного супроводження від 15.03.2019, укладеного між адвокатом Сміян Т.І. (адвокат по договору) та ТОВ «КОНЕ ЛІФТИ» (замовник), за умовами якого замовник доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати на належному рівні юридичні послуги, вказані у цьому договорі та додатках до нього в строки та в порядку, вказаних у цьому договорі та додатках до нього, а замовник погоджується приймати надані послуги та сплачувати їх вартість;

- копію додатку № 1 до договору № б/н надання послуг юридичного супроводження від 15.03.2019 - «Вартість юридичних послуг»;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1055592 від 19.10.2020, виданий ТОВ «Коне Ліфти» на представництво адвокатом Сміян Т.І. інтересів у Господарському суді міста Києва.

- копію рахунку-фактури № 12/10-2020 від 12.10.2020 на суму 15 000,00 грн вартості юридичних послуг: супроводження справи по стягненню заборгованості ТОВ «Північно- Український будівельний Альянс» в Господарському суді міста Києва згідно договору надання правової допомоги від 15.03.2019;

- копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 08.12.2020 по договору № б/н надання послуг юридичного супроводження від 15.03.2019, на суму 15 000,00 грн;

- копію платіжного доручення № від 14.10.2020 на суму 15 000,00 грн оплати послуг по рахунку № 12/10-2020 від 12.10.2020 та договору № б/н від 15.03.2019.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з п. 4.1 договору № б/н надання послуг юридичного супроводження від 15.03.2019 сторони погодили, що звітним періодом за даним договором є місяць, який збігається з календарним місяцем, якщо інший період не зазначено у додатках.

За умовами п. 4.2 договору, прийом-передача наданих послуг проводитиметься за кожний звітний період шляхом підписання акту прийому-передачі наданих послуг.

У п. 8.1-8.2 договору визначено, що замовник щомісяця, якщо інший період не вказано у додатках, здійснює оплату замовлених послуг виконавця з розрахунку зазначеної їх вартості. В Додатку № 1 до даного договору сторони погоджують вартість юридичних послуг. Оплата здійснюється згідно замовлення за тарифами, визначеними в Додатку № 1 до цього договору шляхом 100% передоплати послуг на розрахунковий рахунок адвоката на підставі виставленого рахунку.

У Додатку № 1 до договору № б/н від 15.03.2019 викладено вартість юридичних послуг, у т.ч., зокрема, комплексне ведення справи в суді за 1-ну інстанцію у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № 12/10-2020 від 12.10.2020, вартість юридичних послуг: супроводження справи по стягненню заборгованості ТОВ «Північно - Український будівельний Альянс» в Господарському суді міста Києва згідно договору надання правової допомоги від 15.03.2019, склала 15 000,00 грн.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором № б/н від 15.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Коне Ліфти» та адвокатом Сміян Т.І. було складено акт приймання-передачі наданих послуг від 08.12.2020, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно з вказаним актом, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом складають 15 000,00 грн, які включають:

- аналіз первинної документації замовника щодо боржника, визначення розміру заборгованості, формування правової позиції, надання усних консультацій, виїзд до офісу замовника 4год/1000 грн, всього 4000,00 грн;

- підготовка письмових документів, збір інформації про боржника: підготовка позову, збір інформації про боржника 8год/1000 грн, всього 8000,00 грн;

- відправка позовної заяви боржнику, до суду та моніторинг судового процесу 3 год/1000 грн, всього 3000,00 грн.

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання адвокатом Сміян Т.І. професійної правничої допомоги позивачу в межах даної справи на суму 15 000,00 грн.

Відповідачем заперечень проти поданого клопотання, заяв про неспіврозмірності заявлених вимог або зменшення їх розміру, до суду подано не було.

Водночас, згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, такі вчинені адвокатом дії, як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, врахувавши положення ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та правову позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, дійшов висновку, що послуги загальною вартістю 3000,00 грн з відправки позовної заяви боржнику, до суду та моніторинг судового процесу не є юридичними послугами та не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а відтак витрати на них не можуть бути покладені судом на іншу сторону спору.

З урахуванням викладеного, враховуючи наведені приписи чинного Господарського процесуального кодексу України та позиції Верховного Суду щодо розподілу судових витрат, суд вважає правомірним покладення на позивача відшкодування витрат позивача на правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коне Ліфти» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/16215/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український будівельний Альянс» (03150, м. Київ, вул. Горького (Антоновича), буд. 131; код 35129952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коне Ліфти» (04050, м. Київ, вул. Пимоненка, буд.13, корп. 7Б, оф. 42, код 36049391) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень грн 00 коп.).

3. У задоволенні іншої частини вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.01.2021.

Суддя О.Г. Удалова