ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. Справа№ 910/10475/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 07.10.2020

у справі № 910/10475/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"

про стягнення 65 725,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В липні 2020 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"» про стягнення 65 725,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані невірним зазначенням відповідачем у накладній № 43251172 інформації щодо маси вантажу у вагоні № 95239349, що є підставою для стягнення штрафу, передбаченого ст. 122 Статуту залізниць України.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав, пославшись на неналежне оформлення накладної № 43251172, комерційного акта №410006/15/13 від 24.02.2020, порушення п.п. 9, 8, 10 Правил складання актів та п. 22 Правил видачі вантажів. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати (13 145,00 грн).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/10475/20 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем при прийнятті вантажу до перевезення не перевірено його вагу, однак в подальшому залізницею з власної ініціативи здійснено контрольне переважування на проміжній станції, що унеможливлює встановити: відправником зазначено невірну інформацію в накладній №43251172, чи відбулась втрата вантажу під час перевезення.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2020, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове про задоволення позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що згідно з ч. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправником, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду без перевірки маси та кількості вантажу. Натомість, обов`язок зазначати у накладній точну масу вантажу ст. 37 Статуту залізниць України покладено на відправника.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що позивач не скористався передбаченим ст. 24 Статуту залізниць України правом перевіряти кількість та масу вантажу, підписавши накладну №43251172 без зауважень. Також відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати за вагон (13 145, 00 грн) з огляду на його є надмірність, несправедливість та невиправданість до обставин цієї справи.

Позивач подав до суду заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому зауважує на тому, що відповідач невірно зазначив масу вантажу у накладній.

Відповідачем подана до суду відповідь на заперечення, в якій відповідач посилається на помилкове тлумачення позивачем п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, який, як зазначає відповідач, не звільняє залізницю від необхідності здійснення перевірки саме маси та кількості вантажу, тобто, перевірки дійсності відображення відправником маси вантажу в залізничній накладній.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020 справу №910/10475/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/10475/20 та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням вимог п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України та ч. 10 ст. 270 названого Кодексу.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07244/ЦТЛ-201, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», останнє взяло на себе зобов`язання надавати послуги із перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інші послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

21.02.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» із залізничної станції «Ічня» Південної залізниці до залізничної станції «Жовтнева» Одеської залізниці за залізничною накладною № 43251172 відправлено вантаж - зерно кукурудзи у п`яти вагонах, в тому числі у вагоні № 95239349.

Зокрема, в зазначеній вище накладній внесені такі відомості: відправник - ТОВ «ТЕП «Вертикаль»; одержувач - ТОВ «МСП НікаТера» для ТОВ «Грейн Пауер»; спосіб визначення маси - автомобільні ваги заводський № 15/0703-1; вантаж завантажено у вагони - вантажовідправником; маса вантажу у вагоні № 95239349 - 69 880 кг, тара - 23 500 кг, провізна плата - 13 145,00 грн.

24.02.2020 на станції «Знам`янка» Одеської залізниці складено акт загальної форми №50232, підписаний виконуючим обов`язки заступника начальника станції - Кузиною С.І. та робітником станції - ОСОБА_1 , у якому зазначено, що підставою для складення акту є комерційна несправність (код - 9180002) підозра недостачі вантажу - невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах (ТГНЛ), показанням ТДВВ.

На підставі актів загальної форми станції «Знам`янка» 71728 від 23.02.20, 50225 від 24.02.2020, вагон передано на вагову перевірку. У відповідності до документу 7 ЗПП відправника К-710367, 710384, 710390, 710383, 710385, 710382, 710386; вага - тара 23 500 кг, нетто 69 880 кг. При перевірці вагона із розчепленням 24.02.2020 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. «Знам`янка» (держповірка ваг 04.09.2019) робітником ОСОБА_1 у присутності виконуючого обов`язки заступника начальника станції Кузіної С.І. виявилось: брутто 84 300 кг; тара з документа 23 500 кг, нетто 60 800 кг, що менше ваги за документом на 9 800 кг. Комерційну несправність виявлено - 24.02.2020 12:40 год.; комерційну несправність не усунуто - вагон відчеплено для перевірки.

Також, 24.02.2020 на станції «Знам`янка» складено комерційний акт № 410006/15/13, підписаний начальником станції - Самойленко О.В., виконуючим обов`язки заступника начальника станції - Кузіною С.І., працівником станції - ОСОБА_1

В акті зазначено, що відповідно до актів загальної форми ст. «Знам`янка» Одеської залізниці № 71728 від 23.02.2020, № 50225 від 24.02.2020 вагон відчеплено на перевірку та контрольне зважування. В документі зазначено 7 ЗПП відправника № К-710367, К-710384, К-710390, К-710383, К-710385, К-710382, К-710386; вага - тара 23 500 кг, нетто 69 880 кг. Фактично при перевірці виявлено на верхніх завантажувальних люках 4 ЗПП відправника № К-710386, К-710382, К-710385, К-71038, на нижніх розвантажувальних люках 3 ЗПП відправника № К-710390, К-710384, К-710367 справні не пошкоджені та їх номера відповідають вказаним в перевізному документі. Доступу до вантажу немає. Просипання вантажу немає. Люка щільно закриті, не запінені. Об`єм кузова 94 м. куб. При зважуванні вагона з розчепкою 24.02.2020 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-1 50000В2 ст. «Знам`янка» Од. (держповірка ваг 04.09.2019) працівником станції ОСОБА_1 в присутності в.о. заст. начальника станції Кузіної виявилось: брутто 84 300 кг, тара з документа 23 500 кг, нетто 60 800 кг, що не відповідає вазі вантажу зазначеній в перевізному документі, вага вантажу в вагоні проти перевізного документу менша на 9 080 кг.

28.02.2020 складено акт про недостачу по брутто, підписаний представником відправника - ТОВ «ТЕП «Вертикаль», представником ТОВ «ЄВТ Грейн» та начальником станції «Жовтнева» Одеської залізниці, відповідно до якого вага вантажу у вагоні № 95239349 по документу - 69 880 кг, вага по факту - 84 300 кг, різниця - 9 080 кг.

За таких обставин позивач посилається на наявність підстав для сплати ТОВ «ТЕП «Вертикаль» штрафу у відповідності до ст. 122 Статуту залізниць, у зв`язку із невірним зазначенням маси вантажу у залізничній накладній.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч. 5 ст. 307 ГК України).

Частиною 2 статті 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, передбачено, що Статут визначає права, обов`язки і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць накладну визначено це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (ч. 1 п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 вказаних Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

За положеннями п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів ч. 1, ч. 2 ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до акту від 28.02.2020 про недостачу по брутто, підписаного представником відправника - ТОВ «ТЕП «Вертикаль», представником ТОВ «ЄВТ Грейн» та начальником станції «Жовтнева» Одеської залізниці, вага вантажу у вагоні № 95239349 по документу - 69 880 кг, вага по факту - 84 300 кг, різниця - 9 080 кг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей, з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Тобто, відправник був зобов`язаний зазначити в накладній вірну масу всього вантажу, який знаходився у даному вагоні, і провізна плата визначалася виходячи з маси всього вантажу, який знаходився у даному вагоні.

Враховуючи викладене, правомірним є застосування позивачем до відповідача штрафних санкцій у розмірі п`ятикратної всієї суми провізної плати, у зв`язку з невиконанням відправником зобов`язання щодо зазначення у накладній вірної маси вантажу, відповідає ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України та ч. 2 ст. 549 ЦК України.

Наведена вище правова позиція відповідає викладеній в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 904/5877/17.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 910/143/19, згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України.

За таких обставин, посилання місцевого господарського суду на те, що перевірка маси вантажу залізницею не під час відправлення вагону позбавляє залізницю права на пред`явлення претензій щодо маси вантажу є безпідставним з врахуванням також і того, що як свідчать матеріали справи, спірний вагон прибув на станцію, де було проведено контрольне зважування, без пошкоджень та ознак проникнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на викладене, помилковим є висновок місцевого господарського суду про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу до розміру однієї провізної плати за вагон, що становить 13 145, 00 грн.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що виявлена залізницею недостача маси вантажу: не є перевантаженням спірного вагона; залізниця не понесла збитків; недостача не створила жодних загроз для безпеки руху залізничного транспорту; не вплинула на перегляд розміру провізної плати за перевезення вантажу; виявлення та фіксування недостачі здійснено залізницею з численними порушеннями законодавства. Заявлений до стягнення штраф є невиправданим до обставин даної справи.

Частиною першою статті 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 зі справи № 910/9765/18).

Позивач та відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами статті 74 ГПК України, статті 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення штрафу, врахувавши факт порушення відповідачем ст. 122 Статуту залізниць України та розмір штрафу, а також обставини, на які посилався відповідач, як на підставу зменшення штрафу до розміру однієї провізної плати, винятковості яких відповідачем не доведено, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Частиною 2 цієї статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням зазначеного вище, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, ст.ст. 188, 122 Статуту залізниць, ст.ст. 74, 76 ГПК України, а відтак, підлягає скасуванню.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/10475/20 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експпедиторське підприємство «Вертикаль» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 8, корп. 6, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, ) 65 725, 00 грн (шістдесят п`ять тисяч сімсот двадцять п`ять гривень нуль копійок) штрафу, 2 102 грн (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) судового збору за подання позовної заяви та 3 153, 00 грн (три тисячі сто п`ятдесят три гривні нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати накази.

Матеріали справи № 910/10475/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 18.01.2021.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков