номер провадження справи 12/182/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 Справа № 908/2682/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/2682/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31)

про стягнення 78 005,00 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

19.10.2020 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича від 18.10.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" про стягнення 78 005,00 грн. завданої шкоди у зв`язку з втратою вантажу.

При цьому в пункті 1 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить призначити розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим в пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 26.10.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича від 18.10.2020 залишено без руху в порядку приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України.

29.10.2020 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява від 29.10.2020, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2682/20, присвоєно справі номер провадження 12/182/20, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003).

Відповідно до інформації з офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search (Безкоштовний запит) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" є: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31.

На адресу суду від відповідача з адреси: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31 надійшло повідомлення пошти з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи № 908/2682/20, оскільки надіслано ухвалу в даній справі саме за місцезнаходженням останнього, вказаним в реєстрі, а саме: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 04.01.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що між Фізичною особою-підприємцем Галкіним Олегом Володимировичем (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" (відповідачем, перевізник) був укладений договір про надання послуг з організації перевезення відправлення (далі - Договір), шляхом оформлення декларацій № від 19.02.2020 на суму 30000,00 грн.та № від 21.02.2020 на суму 48005,00 грн.

У вказаних деклараціях зазначено, що умови перевезення зазначені в публічному договорі, розміщеному на сайті www.intime.ua.

Позивач в позові зазначає, що умови Договору як публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення розміщено на офіційному веб-сайті Експедитора-Перевізника https:// intime.ua, https:// intime.ua/ upload/images/document/dogovor/publichniy_dogovir.pdf (станом на дату складання цього позову веб-сайт відповідача не працює).

Як зазначає позивач в позовній заяві предметом Договору є організації та забезпечення Експедитором-Перевізником (відповідачем) транспортування та видачі відправлення.

Матеріали справи свідчать, що позивач (як постачальник) відправив ФОП Голотюк Наталії Сергіївні (одержувачу) у м. Коростень Житомирської області товар (меблі) на загальну суму 48005,00 грн., що підтверджується підписаною між ними видатковою накладною № РН-0000074 від 18.02.2020. Вказаний товар був отриманий одержувачем про що свідчить його підпис на вказаній видатковій накладній.

У зворотному напрямку Голотюк Наталя згідно з декларацією № від 19.02.2020 передала відповідачу (перевізнику) відправлення - папір 20х25х1 вагою 0,50 кг, оголошена цінність відправлення - 48005,00 грн., орієнтовна дата прибуття вказаного відправлення до м. Черкаси - 24.02.2020 року. Відправлення було запаковано у сек`юрпак. Одержувачем відправлення зазначено Галкіна Олега Володимировича (відділення № 5, вул. Смілянська, 163).

Матеріали справи свідчать, що позивач (як постачальник) відправив ФОП Лебідь (одержувачу) у м. Суми товар (меблі) на загальну суму 64305,00 грн., що підтверджується підписаною між ними видатковою накладною № РН-0000071 від 17.02.2020. Вказаний товар був отриманий одержувачем про що свідчить його підпис на вказаній видатковій накладній.

У зворотному напрямку ОСОБА_3 згідно з декларацією № від 21.02.2020 передав відповідачу (перевізнику) відправлення - цінні папери 30х20х1 вагою 0,10 кг, оголошена цінність відправлення - 30000,00 грн., орієнтовна дата прибуття вказаного відправлення до м. Черкаси - 24.02.2020 року. Відправлення було запаковано у сек`юрпак. Одержувачем відправлення зазначено Галкіна Олега Володимировича (відділення № 5, вул. Смілянська, 163).

Позивач в позові вказує, що у період з 24.02.2020 і по 03.03.2020 позивач прибував до відділення № 5 відповідача у м. Черкаси з метою отримання двох вищезазначених відправлень, проте співробітники відповідача йому кожного разу відмовляли, зазначаючи, що грошей немає. Зазначає, що станом на дату складання цього позову позивач так і не отримав ці два відправлення. Позивач вважає, що відповідач не виконав послуги з транспортування та видачі відправлення позивачу за двома накладними, оголошена цінність за якими -

78 005,00 грн., і як наслідок заборгував йому цю суму коштів. Разом з тим позивач зазначає, що незважаючи на низку заходів, що були ним вжиті: дзвінки, переговори, надіслання претензії, виклик співробітників поліції, відповідач не виконав зобов`язання з видачі грошей. При цьому позивач вказує, що оскільки прийнятий відповідачем від контрагентів позивача до відправлення вантаж не виданий позивачу, відтак він є втраченим саме під час здійснення відправлення, тобто з вини перевізника, тому в силу вимог законодавства відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду у зв`язку з втратою вантажу виходячи з оголошеної цінності відправлення в розмірі 78005,00 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір перевезення вантажу у формі публічного договору, розміщеного на сайті www.intime.ua.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, умови перевезення, визначили порядок розрахунків і розмір плати за перевезення вантажу, які зазначені в публічному договорі, розміщеному на сайті www.intime.ua, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 909 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 307 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Втім, станом на дату розгляду даної справи судом сайт www.intime.ua, на якому розміщено публічний договір, не працює. Про вказані обставини також зазначив позивач в позовній заяві.

Згідно із ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 ст. 307 ГК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Приписами ст. 919 ЦК України визначено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк. Вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив поставку товарів на користь одержувачів - ФОП Голотюк Наталії Сергіївни та ФОП Лебідь, що підтверджується підписаними між ними видатковими накладними, а саме:

- видатковою накладною № РН-0000074 від 18.02.2020, за якою ФОП Голотюк Наталії Сергіївні (одержувачу) у м. Коростень Житомирської області поставлено товар (меблі) на загальну суму 48005,00 грн.;

- видатковою накладною № РН-0000071 від 17.02.2020, за якою ФОП Лебідь (одержувачу) у м. Суми поставлено товар (меблі) на загальну суму 64305,00 грн.

Вказаний товар був отриманий одержувачами про що свідчать їх підписи на вказаних видаткових накладних.

В матеріалах справи містяться декларації, надані позивачем на підтвердження факту прийняття відповідачем від відправників відправлення, які адресовані позивачу (як одержувачу), а саме:

- декларація № від 19.02.2020, орієнтована дата прибуття відправлення - 24.02.2020, оголошена цінність відправлення - 48005,00 грн.;

- декларація № від 21.02.2020, орієнтовна дата прибуття відправлення - 24.02.2020, оголошена цінність відправлення - 30000,00 грн.

Загальна оголошена вартість відправлення за вказаними деклараціями складає 78005,00 грн.

Втім, зі змісту декларації № від 19.02.2020 вбачається, що в ній у графі «Підпис Відправника Голотюк Н.» та у графі «Підпис перевізника ОСОБА_4 » відсутні підписи представників перевізника та відправника.

Оскільки на декларації № від 19.02.2020 відсутні підписи представника відправника та представника перевізника суд дійшов висновку, що вказана декларація не підтверджує факт прийняття відповідачем до перевезення відправлення від Голотюк Наталії на користь Галкіна Олега Володимировича (як одержувача), оголошена цінність якого 48005,00 грн.

Будь-які інші докази на підтвердження факту прийняття відповідачем до перевезення відправлення від Голотюк Наталії на користь Галкіна Олега Володимировича (як одержувача) з оголошеною цінністю 48005,00 грн. позивач суду не надав.

Позивач в позові зазначив, що у період з 24.02.2020 і по 03.03.2020 прибував до відділення № 5 відповідача у м. Черкаси з метою отримання двох вищезазначених відправлень, проте співробітники відповідача йому кожного разу відмовляли, зазначаючи, що грошей немає. Зазначає, що станом на дату складання цього позову позивач так і не отримав ці два відправлення. Разом з тим позивач вказує, що незважаючи на низку заходів, що були ним вжиті: дзвінки, переговори, надіслання претензії, виклик співробітників поліції, відповідач не виконав зобов`язання з видачі грошей.

Однак, до теперішнього часу, відправлення за декларацією № від 21.02.2020 не видано позивачу. Даний факт не оспорений відповідачем у даній справі.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що вантаж від відправника за декларацією № від 21.02.2020 був прийнятий до відправлення відповідачем, проте не виданий на вимогу позивачу (як одержувачу).

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами).

Приписами ч. 2 ст. 919 ЦК України визначено, що вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів доставки (видачі) вантажу позивачу, суд дійшов висновку про те, що прийнятий відповідачем до відправлення декларацією № від 21.02.2020 вантаж є втраченим.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Згідно із ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, оскільки прийнятий відповідачем до відправлення вантаж за декларацією № від 21.02.2020 є втраченим саме під час здійснення відправлення, тобто з вини Перевізника, відтак в силу приписів ч. 3 ст. 314 ГК України, ч. 2 ст. 924 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду у зв`язку з втратою вантажу виходячи із оголошеної відправником цінності відправлення, тобто в розмірі 30000,00 грн. (оголошена цінність відправленого товару) згідно вказаної вище декларації.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не виконав обов`язок щодо забезпечення збереження відправлення до моменту видачі його одержувачу.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме: незабезпечення збереження відправлення за декларацією № від 21.02.2020 до моменту видачі його одержувачу, довів факт завдання шкоди у зв`язку із втратою вантажу за вказаною декларацією та вину відповідача у втраті вантажу.

Поряд з цим позивач не довів суду належними доказами факт прийняття відповідачем до перевезення відправлення від Голотюк Наталії на користь Галкіна Олега Володимировича (як одержувача) з оголошеною цінністю 48005,00 грн.

Відповідач докази належного виконання своїх обов`язків за Договором, докази відшкодування вартості втраченого вантажу суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" про стягнення завданої шкоди у зв`язку з втратою вантажу підлягають задоволенню частково в сумі 30000,00 грн.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, в пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.

За змістом статті 126 та частини 4 ст. 129 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги позивач надав суду договір про надання професійної правничої допомоги № 03/10 від 03.10.2020, укладений між Адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет», далі Адвокатське бюро, та Фізичною особою-підприємцем Галкіним Олегом Володимировичем, далі Клієнт.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. вказаного договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Клієнту усіма законними методами та способами для захисту та відновлення порушених, оспорюваних та/або невизнаних прав і законних інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати Адвокатського бюро. Від імені Адвокатського бюро діє керуючий та адвокат Тивоненко Данило Русланович.

Пунктами 5.1., 5.2 вказаного договору визначено, що розмір гонорару Адвокатського бюро, а також умови і порядок його сплати визначається у додатках до цього договору. Витрати, понесені Адвокатським бюро при виконанні доручень Клієнта, підтверджуються відповідними первинними документами (видатковими накладними, актами, чеками, квитанціями, квитками тощо) і підлягають відшкодуванню Клієнтом у визначені Адвокатським бюро строк і порядку.

До вказаного договору позивач надав Додаток № 1, в якому зазначений перелік та вартість послуг за договором. При цьому в Додатку № 1 до договору вказаний порядок сплати гонорару, а саме: безготівковий переказ або готівкою протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням у справі.

Також позивач надав до матеріалів справи акт № 1 надання послуг від 08.10.2020 по договору № 03/10 від 03.10.2020, підписаний з Клієнтом, в якому зазначений перелік та обсяги наданих послуг та їх вартість. Зокрема в акті зазначено, що загальна ціна наданих послуг становить 8000,00 грн., строк внесення Клієнтом плати за надані послуги - протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням у справі.

Зі змісту акту № 1 надання послуг від 08.10.2020 вбачається, що до складу наданих послуг включені «представництво інтересів клієнта у суді в одному судовому засіданні в розмірі 2000,00 грн.».

Втім, справа № 908/2682/20 розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відтак суд дійшов висновку, що зазначені в акті № 1 надання послуг від 08.10.2020 послуги з «представництва інтересів клієнта у суді в одному судовому засіданні в розмірі 2000,00 грн.» є безпідставно заявленими в рамках даної справи.

Таким чином, обґрунтовано заявленими позивачем є витрати на професійну правничу допомогу, які згідно акту № 1 надання послуг від 08.10.2020 складають 6000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову в даній справі витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2307,54 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм", 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31, ідентифікаційний код 32061200, на користь:

- Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , завдану шкоду у зв`язку з втратою вантажу в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 808 (вісімсот вісім) грн. 41 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2307 (дві тисячі триста сім) грн. 54 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Фізичної особи-підприємця Галкіна Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 04.01.2021 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.