ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Справа № 910/16207/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Горбунової М.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Жила М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 (повне рішення складено 24.02.2020) (суддя Джарти В.В.)

у справі № 910/16207/19 Господарського суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

про стягнення 9 129,76 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог та заперечень.

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (далі - ПАТ "УКРНАФТА", Товариство, відповідач) про стягнення 9 129,76 грн, з яких 5 500,55 грн складають дивіденди за 2011-2014 роки, 495,05 грн - три проценти річних та 3 134,16 грн - інфляційні збитки.

2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з виплати дивідендів позивачу за 2011-2014 роки.

3. Зокрема, позивач вказав, що він є власником простих іменних акцій відповідача в кількості 63 шт. У травні 2019 року, ознайомившись з наявною на сайті ПАТ "УКРНАФТА" інформацією, він виявив, що у 2014-2015 роках загальні збори акціонерів відповідача приймали рішення про виплату дивідендів акціонерам, проте позивач цих коштів не отримував.

4. Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що право на отримання частки прибутку - дивідендів має бути реалізоване акціонером шляхом направлення емітенту відповідного звернення з повідомленням необхідних для виплати дивідендів реквізитів, а зобов`язання емітента виникає під час реалізації акціонером наданого права. Позивач у такий спосіб своє право на отримання дивідендів не реалізував, тому у відповідача не виникло відповідного обов`язку.

5. Також відповідач вважає, що виплата частини прибутку (дивідендів) товариства не є договірним зобов`язанням товариства, а тому відповідальність, передбачена законом за порушення грошового зобов`язання (зокрема, нарахування на суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) не може бути застосована.

6. Крім того, відповідач просив суд застосувати позовну давність.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

7. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/16207/19 (суддя Джарти В.В.) позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "УКРНАФТА" на користь ОСОБА_1 5 500,55 грн дивідендів за 2011- 2014 роки, 495,05 грн трьох процентів річних, 3 134,16 грн інфляційних втрат та 1 921,00 грн судового збору.

8. Задовольняючи позов, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до рішень загальних зборів акціонерів відповідача, оформлених протоколами № 22 від 10.10.2014 та № 23 від 22.07.2015, ПАТ "УКРНАФТА" прийняло на себе грошове зобов`язання здійснити виплату позивачу дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Товариства у 2011-2014 роках у визначених загальними зборами порядку та строки, однак цього зобов`язання не виконало, чим порушило право позивача на мирне володіння майном.

9. Оскільки відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з виплати на користь позивача дивідендів, з відповідача також підлягають стягненню інфляційні втрати та три відсотки річних, розрахунки яких, здійснені позивачем, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими.

10. Також суд першої інстанції встановив, що позовна давність за вимогами позивача про стягнення з відповідача дивідендів за 2011-2014 роки спливла, однак визнав, що вона пропущена позивачем з поважних причин.

11. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/16207/19 стягнуто з ПАТ "УКРНАФТА" на користь ОСОБА_1 1 500,00 грн витрат на правничу допомогу та 280,00 грн витрат, пов`язаних з розглядом спору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

12. Не погодившись із вказаним рішенням, ПАТ "УКРНАФТА" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/16207/19 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права (а саме, ст.ст. 256, 257, 261 та 267 ЦК України, ч. 4 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" (далі - Закон № 514-VI) та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

14. Зокрема, суд першої інстанції безпідставно визнав поважними причини пропуску позовної давності, чим порушив принцип правової визначеності. На переконання відповідача, позивачем не доведено поважності причин пропуску позовної давності для звернення до суду. За таких обставин, сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною, є самостійною підставою для відмови в позові.

15. Відповідач наголошує, що він діє в межах норм законодавства, зокрема, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 30 Закону № 514-VI (в редакції, чинній на момент прийняття рішення загальними зборами акціонерів про виплату дивідендів за 2011- 2014 роки) ПАТ "УКРНАФТА" в порядку, встановленому статутом (зокрема, шляхом розміщення відповідної інформації в офіційному друкованому органі та на власній веб-сторінці в мережі Інтернет), повідомило осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати.

16. Отже, відповідач належно та вчасно повідомив позивача про виплату дивідендів, а тому після закінчення визначених загальними зборами ПАТ "УКPНAФТА" строків виплати дивідендів за 2011-2013 та 2014 роки почався перебіг позовної давності. Станом на час звернення позивача до суду позовна давність спливла, будь-яких поважних причин її пропуску позивачем не наведено. Натомість зазначені в рішенні суду першої інстанції обставини, такі як віддаленість місця проживання від обласного центру, низький рівень обізнаності в своїх правах, низький рівень корпоративної культури не є підставами, які б унеможливлювали або утруднювали протягом тривалого часу звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

17. Відповідач стверджує, що місцевим господарським судом було змішано поняття "повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів акціонерів" і "порядок повідомлення акціонерів про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів" та не досліджено належним чином надані відповідачем докази повідомлення позивача про виплату дивідендів, не наведено мотивованих підстав відхилення цих доказів. Натомість оскаржуване рішення ґрунтується на уявних доказах, які фактично не подавались та не досліджувались судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

18. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 справу № 910/16207/19 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

19. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "УКРНАФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/16207/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.01.2021 об 11 год. 00 хв.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 15.12.2020.

Позиції учасників справи.

20. У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 18.12.2020 (надісланий на адресу суду 15.12.2020), позивач проти апеляційної скарги ПАТ "УКРНАФТА" заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін.

21. У судове засідання 12.01.2021 з`явився представник відповідача (скаржника).

22. Представник позивача у судове засідання, призначене на 12.01.2021, не з`явився, хоча позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

23. Клопотань чи заяв від позивача з цього приводу до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

24. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, заслухавши думку присутнього в судовому засіданні представника відповідача, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника позивача.

25. Представник відповідача (скаржника) підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, та просив суд її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

26. Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, на позачергових загальних зборах акціонерів ПАТ "УКPНAФТА", оформлених протоколом № 22 від 10.10.2014, з-поміж іншого, розглядалося питання про розподіл прибутку Товариства за 2011-2013 роки, затвердження порядку та строків виплати дивідендів. Вирішено затвердити наступний порядок розподілу прибутку:

- за 2011 рік: 2 181 612 957,30 грн, що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн); решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства;

- за 2012 рік: 1 427 836 668,30 грн, що складає 99,98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн); решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства;

- за 2013 рік: 189 799 785,00 грн, що складає 99,95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн); решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів за 2011-2013 роки, 20.10.2014. Виплату дивідендів за вказані роки здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру Товариства - Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

27. На загальних зборах акціонерів ПАТ "УКPНAФТА", оформлених протоколом № 23 від 22.07.2015, з-поміж іншого, розглянуто питання про розподіл прибутку Товариства (порядок покриття збитків) за підсумками 2014 року, затвердження розміру, порядку та строків виплати дивідендів. Вирішено затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2014 рік:

- направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100 відсотків, але не менший ніж 99,9% розмір чистого прибутку Товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23,32 грн;

- решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 03.08.2015. Виплату дивідендів здійснити у строк з 03.08.2015 по 03.10.2015. Виплату дивідендів акціонеру Товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

28. Відповідно до виписок про стан рахунку в цінних паперах на 20.10.2014 та 03.08.2015 (тобто, на встановлені загальними зборами акціонерів ПАТ "УКPНAФТА" дати складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів), наданих Приватним акціонерним товариством "Фінансова компанія "Укрнафтогаз" (як депозитарною установою), ОСОБА_1 був власником 63 цінних паперів (акції іменні прості), емітентом яких є ПАТ "УКPНAФТА". Право власності позивача на вказану кількість акцій ПАТ "УКPНAФТА" відповідачем не оскаржується.

29. Позивач стверджує, що станом на час звернення до суду із позовом відповідач не виплатив йому дивіденди за 2011-2014 роки. ПАТ "УКРНАФТА" цієї обставини не заперечує. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з виплати дивідендів за 2011-2014 роки становить 5 500,55 грн (з урахуванням сплачених відповідачем з суми дивідендів позивача податку на доходи та військового збору). На вказану суму позивачем відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано три проценти річних у розмірі 495,05 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 134,16 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

30. Згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

31. Відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 2 Закону № 514-VI (тут і далі - в редакції від 01.06.2014) корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

32. Акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями (ч. 1 ст. 3 Закону № 514-VI). Акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства (ч. 1 ст. 4 Закону № 514-VI). Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства (ч. 1 ст. 20 Закону № 514-VI).

33. У ч. 1 ст. 25 Закону № 514-VI зазначено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

34. Статтею 30 вказаного Закону врегульовано порядок виплати дивідендів. Зокрема, вказано, що дивідендом є частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства. Для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, не може передувати даті прийняття рішення загальними зборами про виплату дивідендів.

35. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 30 Закону № 514-VI товариство в порядку, встановленому статутом, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями публічне акціонерне товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями фондову біржу (біржі), у біржовому реєстрі якої (яких) перебуває таке товариство.

36. Згідно з ч. 5 ст. 30 цього Закону для виплати дивідендів товариство в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, перераховує дивіденди Центральному депозитарію цінних паперів на рахунок, відкритий у Розрахунковому центрі з обслуговування договорів на фінансових ринках для зарахування на рахунки депозитарних установ та депозитаріїв-кореспондентів для їх подальшого переказу депозитарними установами на рахунки депонентів або сплати депонентам іншим способом, передбаченим договором, а також для їх подальшого переказу депозитаріями-кореспондентами особам, які мають права на отримання доходів та інших виплат відповідно до законодавства іншої країни.

37. Схожі положення містяться у статуті ПАТ "УКPНAФТА" від 22.03.2011, текст якого розміщений на офіційному сайті відповідача.

38. Зокрема, у Статуті ПАТ "УКPНAФТА" вказано, що акція Товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього Товариства (п. 6.1). Підтвердженням права власності на акції є виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов`язаний надавати власнику цінних паперів (п. 6.18). Облік власників акцій, переходу права власності на акції здійснює зберігач на підставі договору з Товариством (п. 6.19). Дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається Загальними зборами, якщо інше не встановлено законом (п. 6.20). Дивіденди сплачуються акціонерам за рахунок чистого прибутку Товариства пропорційно до загальної кількості належних їм акцій. Виплата дивідендів здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку в розмірі, встановленому рішенням Загальних зборів. Виплата дивідендів акціонерам юридичним особам здійснюється шляхом перерахування коштів на їх банківські рахунки, а акціонерам фізичним особам - готівкою, поштовим переказом, банківським переказом. Спосіб виплати дивідендів визначається органом, що прийняв рішення про виплату дивідендів (п. 6.21). Для кожної виплати дивідендів Наглядова рада Товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, не може передувати даті прийняття рішення про виплату дивідендів (п. 6.22). Товариство повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Повідомлення осіб, які мають право на отримання дивідендів розміщується Товариством в офіційному друкованому органі та на власній веб-сторінці в мережі Інтернет. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення Загальними зборами про виплату дивідендів за простими акціями, Товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями фондову біржу (біржі), у біржовому реєстрі якої (яких) перебуває Товариство (п. 6.23).

39. З урахуванням наведеного правового регулювання та виходячи з фактичних правовідносин сторін, встановлених на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у разі прийняття загальними зборами акціонерів товариства рішення про виплату дивідендів за простими акціями в акціонерного товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у менший строк, визначений загальними зборами.

40. Відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження перерахування дивідендів, нарахованих ОСОБА_1 за 2011-2014 роки в загальному розмірі 5 500,55 грн, Центральному депозитарію цінних паперів в порядку, визначеному рішеннями загальних зборів відповідача (оформлених протоколами № 22 від 10.10.2014 та № 23 від 22.07.2015) та ч. 5 ст. 30 Закону № 514-VI. Відповідачем також не заперечувався факт невиплати вказаних дивідендів позивачу. При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив правильність здійсненого позивачем розрахунку суми належних йому дивідендів за 2011-2014 роки.

41. Не здійснивши виплати нарахованих загальними зборами акціонерів ПАТ "УКPНAФТА" дивідендів за 2011-2014 роки ОСОБА_1 за належними йому 63 іменними акціями цього Товариства, відповідач порушив свої зобов`язання щодо здійснення належних виплат позивачу у визначений строк, невиконання яких є підставою для задоволення позову у відповідній частині.

42. Як випливає з ч. 1 ст. 30 Закону № 514-VI та п. 6.20 статуту ПАТ "УКPНAФТА", відповідач виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

43. За змістом статей 525 та 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічну норму закріплено в статті 193 Господарського кодексу України.

44. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

45. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

46. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

47. Правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17, від 20.06.2018 у справі № 910/21812/17, ухвалених в аналогічних правовідносинах.

48. Отже, вимоги позивача щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, визначених на підставі ст. 625 ЦК України, є обґрунтованими, оскільки підставою для їх нарахування стало саме порушення ПАТ "УКPНAФТА" зобов`язань щодо виплати дивідендів позивачу.

Подібний висновок зроблено також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 у справі № 910/18015/17.

49. В апеляційній скарзі відповідач не оскаржує розмір нарахованих позивачем на суму основного боргу та задоволених судом першої інстанції у повному обсязі інфляційних втрат та трьох процентів річних.

50. Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що він є арифметично вірним, а тому погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог у цій частині.

51. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач належно та своєчасно повідомив позивача про виплату дивідендів, натомість позивач звернувся до суду із пропуском позовної давності, при цьому поважних причин пропуску цього строку не навів. Відповідач вважає, що пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду є підставою для відмови в позові.

52. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

53. У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

54. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

55. За змістом ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

56. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

57. Відповідачем було подано до суду заяви про застосування строку позовної давності, в яких він вказував, що на виконання положень абз. 3 ч. 4 ст. 30 Закону № 514-VI ПАТ "УКPНAФТА" повідомило осіб, які мають право на отримання дивідендів, у тому числі позивача, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати в порядку, встановленому статутом, а саме - відповідно до п. 6.23 Статуту вчасно розмістило відповідні повідомлення в офіційному друкованому органі та на власній веб-сторінці в мережі Інтернет.

58. Заперечуючи проти застосування позовної давності у цій справі, позивач зазначав, що повідомлення про нарахування дивідендів він не отримував; повідомлення, яке було здійснене в бюлетені "Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку" він не бачив, оскільки цей бюлетень є спеціалізованим виданням, відсутнім у вільному доступі; публікації на офіційному сайті відповідача позивач побачив лише у травні 2019 року. Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 зауважував, що протягом багатьох років відповідач належним чином виконував свої зобов`язання з виплати дивідендів, надсилав кошти позивачу поштовими переказами, про видачу дивідендів повідомляв завчасно, у зв`язку з чим підстав для сумнівів у добросовісності ПАТ "УКPНAФТА" у позивача не було.

59. Проаналізувавши наявні у справі докази, суд першої інстанції з посиланням на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 19.12.2018 у справі № 910/3350/18 дійшов висновку, що позивачем пропущено позовну давність за вимогами про стягнення дивідендів за 2011-2014 роки з поважних причин.

60. Слід зазначити, що у п. 5.2.21 постанови від 18.11.2020 у справі № 910/15324/19 Верховний Суд зробив висновок про те, що виконання ПАТ "УКPНAФТА" п. 3 ч. 4 ст. 30 Закону № 514-VI та п. 6.23 статуту ПАТ "УКPНAФТА" в редакції, що діяла на момент прийняття рішень про виплату дивідендів за 2011-2014 роки, не може свідчити про належну обізнаність, у даному випадку позивача як акціонера ПАТ "Укрнафта" про дату, розмір, порядок та строк виплати йому дивідендів за 2011-2014 роки.

Подібні висновки також наведені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/4040/19, від 19.12.2018 у справі № 910/3350/18.

61. Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

62. З урахуванням наведеного, копії публікацій у виданні "Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку" та скріншоти з офіційного сайту ПАТ "УКPНAФТА" не є належними доказами повідомлення позивача про виплату дивідендів за 2011-2014 роки. Інших доказів повідомлення позивача відповідачем надано не було.

63. Отже, позивач не був обізнаний про нарахування загальними зборами акціонерів ПАТ "УКPНAФТА" дивідендів за 2011-2014 роки та визначені строки їх виплати, тому пропустив позовну давність з поважних причин. У зв`язку з цим, порушене право позивача підлягає захисту. Доводи скаржника стосовно відсутності підстав для визнання причин пропуску позивачем позовної давності поважними, є необґрунтованими.

64. Висновки, викладені у даній постанові, у тому числі щодо позовних вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 05.03.2020 у справі № 910/5725/19, у подібних правовідносинах.

65. Під час перевірки матеріалів справи не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у даній справі ґрунтується на уявних доказах, натомість надані відповідачем докази щодо належного повідомлення позивача про виплату дивідендів не були повно та всебічно досліджені судом.

66. Обставини щодо письмового повідомлення або неповідомлення позивача про проведення загальних зборів акціонерів ПАТ "УКPНAФТА" від 10.10.2014 та 22.07.2015 та їх результати (про помилковість з`ясування яких судом першої інстанції зауважує відповідач) не входять до предмета доказування у цій справі.

67. Посилання місцевого господарського суду на статті Закону України "Про господарські товариства", які станом на час виникнення спірних правовідносин втратили чинність стосовно акціонерних товариств, не змінюють суті основних висновків суду.

68. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим.

69. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

70. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

71. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

72. Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхилені колегією суддів апеляційної інстанції як такі, що є необґрунтованими та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

73. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/16207/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

74. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/16207/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.01.2021.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська