РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021Справа № 910/16842/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

про стягнення 128 009,28 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» про стягнення 128009,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку з оплати поставленого товару за договором поставки № СП108 від 13.09.2019, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 128009,28 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки у справі № 910/16842/20 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (відповідач, покупець) укладено договір поставки № СП 108 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця обладнання та інший товар згідно накладних у відповідності до специфікації та/або замовлень покупця, а покупець зобов`язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору.

Купівля-продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної згідно замовлення покупця. Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару (п. п. 1.2, 1.3 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору асортимент, кількість товару зазначається сторонами на підставі підписаної сторонами специфікації або погоджуються в замовлені та відображаються в накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 4.1 Договору товар повинен бути повністю поставлений покупцеві протягом 7 календарних днів з моменту здійснення передоплати.

Датою передачі вважається дата передачі товару покупцю, зазначена в товарній накладній (п. 4.4 Договору).

Пунктами 5.1, 5.2 Договору визначено, що ціна товару погоджується сторонами в підписаній ними специфікації або погодженому сторонами замовлені та зазначається в накладних, які є невід`ємною частиною договору. Ціна товару визначається на основі прайс-листа постачальника.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за товар здійснюється покупцем у наступному порядку: покупець зобов`язаний оплачувати постачальнику товар на умовах 50% попередньої оплати повної ціни кожної замовленої покупцем до постачання за даним договором окремої партії товару протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення постачальником покупцеві рахунку-фактури. Під «окремою партією товару» за даним договором сторони розуміють весь обсяг (кількість) товару, зазначений в окремій товарній накладній. Остаточний розрахунок за переданий товар покупець повинен виконати протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання товару покупцем. Форма розрахунку: безготівкова, шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 12 вересня 2020 року, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору (п. п. 11.1, 11.2 Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до видаткових накладних № 1СППФ000043454 від 02.06.2020, № 1СППФ000045180 від 09.06.2020 та № 1СППФ000050175 від 23.06.2020 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 174654,06 грн. Зазначені накладні підписано представниками та скріплено печатками сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про невиконання відповідачем обов`язку з оплати поставленого товару за договором поставки № СП108 від 13.09.2019 в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 128009,28 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 13.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» укладено договір поставки № СП 108, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця обладнання та інший товар згідно накладних у відповідності до специфікації та/або замовлень покупця, а покупець зобов`язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору.

Судом було встановлено, що відповідно до видаткових накладних № 1СППФ000043454 від 02.06.2020, № 1СППФ000045180 від 09.06.2020 та № 1СППФ000050175 від 23.06.2020 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 174654,06 грн. Зазначені накладні підписано представниками та скріплено печатками сторін.

Разом з тим, заборгованість за Договором відповідачем була сплачена лише частково, а саме у розмірі 46644,78 грн, що підтверджується банківською випискою, яка додана позивачем до позовної заяви.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за товар здійснюється покупцем у наступному порядку: покупець зобов`язаний оплачувати постачальнику товар на умовах 50% попередньої оплати повної ціни кожної замовленої покупцем до постачання за даним договором окремої партії товару протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення постачальником покупцеві рахунку-фактури. Під «окремою партією товару» за даним договором сторони розуміють весь обсяг (кількість) товару, зазначений в окремій товарній накладній. Остаточний розрахунок за переданий товар покупець повинен виконати протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання товару покупцем. Форма розрахунку: безготівкова, шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, строк сплати заборгованості за Договором є таким, що настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача за Договором та її обсяг, разом з тим, відповідачем не надано доказів повної сплати вартості отриманого товару за Договором, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі - 128009,28 грн, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 2, каб. 33; ідентифікаційний код: 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Про» (49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, вежа А4-7, прим. 10; ідентифікаційний код: 39200703) грошові кошти у розмірі 128009 (сто двадцять вісім тисяч дев`ять) грн 28 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева