СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19.01.2021 Справа № 922/2452/20
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Радіонова О.О., суддя Чернота Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участю представників сторін:
позивача не з`явився;
відповідача Франковський Є.В., cвідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 002100 від 12.03.2019; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1029077 від 20.11.2020;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву представника Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", м. Харків, адвоката Франковського Є.В. про вирішення питання щодо судових витрат за надання професійної правничої допомоги у справі № 922/2452/20,
за апеляційною скаргою позивача, Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни, м. Харків, (вх. №2922 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 (суддя Буракова А.М., повне рішення складено 12.10.2020) у справі № 922/2452/20
за позовом Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни, м. Харків,
до Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", м. Харків,
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 апеляційну скаргу позивача, Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни, м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/2452/20 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 922/2452/20 залишено без змін.
12.01.2021 представник Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", м. Харків, адвокат Франковський Є.В. звернувся до суду з клопотанням про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у справі № 922/2452/20.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частин 3 та 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
У Перехідних положеннях Господарського процесуального кодексу України, а саме у пункті 17 та підпункті 17.1 передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Згідно із положеннями частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.
Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.
На підставі вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19.
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 у справі №922/2452/20 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.01.2021.

Враховуючи те, що за приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а також приймаючи до уваги обмежений строк вирішення питання про розподіл судових витрат (10 днів), суд визнав за можливе розглянути заяву відповідача за відсутності позивача.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані представником Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", м. Харків, адвокатом Франковським Є.В. на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідачем надано до суду:

- копію Договору про надання правничої допомоги № б/н від 24.08.2020;

- копію Додаткової угоди № 3 від 12.01.2021 до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 24.08.2020;

- копію Звіту № 3 витраченого часу адвоката Франковського Євгена Володимировича Адвокатського Об`єднання "Декстра" за Договором про надання правничої допомоги № б/н від 24.08.2020 на суму 10 500,00 грн. від 12.01.2021;

- копію платіжного доручення № 468 від 12.01.2021 на суму 10 500,00 грн.

Згідно умов укладеного між Адвокатським Об`єднанням "Декстра" (далі - Адвокатське об`єднання, АО) та Акціонерним товариством "Харківське підприємство автобусних станцій" (далі - Клієнт) Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020, предметом даного договору є надання адвокатами АО усім законними методами та способами правової допомоги Клієнту у справі за позовом ФОП Рябініної С.В. до АТ "ХПАС" про стягнення коштів та розірвання договору (п.1.1. Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020).

Розділом 2 Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020 були визначені права та обов`язки сторін за вказаним договором.

Так, відповідно до п. 2.1.1. Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020 АО зобов`язувалося здійснити вивчення та надати правовий аналіз обставинам, які слугують підставами для подання позовної заяви; зробити аналіз судової практики; здійснити аналіз наявних письмових доказів на предмет їх належності та достатності, а також виготовити їх копії; підготувати та подати відповідну позовну заяву до Господарського суду Харківської області; представляти інтереси Клієнта по даній справі у судах всіх інстанцій, сумлінно користуватися правами наданими процесуальним законодавством України в інтересах Клієнта, складати інші супутні процесуальні документи та подавати їх до суду.

Також, пунктом 2.1.1. Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020 АО зобов`язувалося представляти права та законні інтереси Клієнта в місцевих та апеляційних загальних, господарських, адміністративних судах з усіма правами сторони передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративне правопорушення у тому числі представляти права та законні інтереси Клієнта в господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді та Верховному Суді та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно п. 4.2. Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020 обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару за наступними показниками:

- вартість послуг АО наданих Клієнту, в тому числі щодо виконання пункту 2.1.1. цього Договору - визначається на підставі звіту витраченого часу адвоката АО з розрахунку 1 (одна) година витраченого часу адвоката АО дорівнює 900,00 грн.;

- вартість представництва інтересів Клієнта у судовому засіданні (участь адвоката АО у судовому засіданні 1 інстанції) є фіксованою та складає 1000,00 грн. за кожне судове засідання;

- вартість представництва інтересів Клієнта в апеляційній та касаційних інстанціях оговорюється сторонами окремо.

Пунктом 4.3. Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.08.2020 було визначено, що перелік та обсяг наданих послуг, а також розмір гонарору АО погоджується за взаємною угодою сторін на підставі звіту витраченого часу адвоката АО та оформлюється додатковою угодою до цього договору.

На підставі Звіту витраченого часу адвоката Франковського Євгена Володимировича Адвокатського Об`єднання "Декстра" за Договором про надання правничої допомоги № б/н від 24.08.2020 на суму 10 500,00 грн. від 12.01.2021 між Адвокатським Об`єднанням "Декстра" та Акціонерним товариством "Харківське підприємство автобусних станцій" була укладена Додаткова угода № 3 від 12.01.2021 до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 24.08.2020, у відповідності до умов якої сторони дійшли до взаємної згоди наступного переліку, фактичного обсягу та вартості наданих послуг у розмірі 10 500,00грн. (аналіз судової парактики, складання та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу з предмету надання правничої допомоги (5 годин), вартість - 900,00 грн, загальна вартість 4 500,00 грн; участь адвоката АО у судовому засіданні апеляційної інстанції за кожне судове засідання 10.12.2020, 17.12.2020, 11.01.2021, вартість 2 000,00 грн, загальна вартість 6 000,00 грн; усього 10 500,00 грн).

Згідно платіжного доручення № 468 від 12.01.2021 Акціонерним товариством "Харківське підприємство автобусних станцій" було сплачено Адвокатському Об`єднанню "Декстра" 10 500,00 грн.

Приписи статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовують, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, згідно вимог статті 30 зазначеного Закону.

Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог статті 16 ГПК України.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У даній справі позивач не звернувся до суду із заявою про зменшення суми судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач заявив до стягнення з позивача 10 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд, дослідивши подані відповідачем докази понесених витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, виходить із того, що заявлені відповідачем суми відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 10 500,00 грн, є співмірними та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у справі № 922/2452/20 в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 221, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", м. Харків, адвоката Франковського Є.В. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 22, ідентифікаційний код 03115293) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.01.2021.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота