ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2703/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Панченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/2703/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роско Трейд"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Агро"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Роско Груп"

про стягнення 2 229 144,36 грн., -

за участю представників:

від позивача: Берназ А.В., ордер ОД № 489520 від 15.07.2020р.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роско Трейд" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Агро" 2 229 144,36 грн., з яких: 413 982,25 грн. - основний борг, 51 578,47 грн. - пеня, 1 679 244,54 грн. - 3%, 82 796,45 грн. - штраф, а також судові витрати розмір яких відповідно до орієнтовного (попереднього) розрахунку судових витрат становить 38237,17 грн., з яких 33437,17 грн. судовий збір за подачу позову.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № РВ-31 від 10.04.2019р., який укладений між ТОВ «Роско Груп» (постачальник) і ТОВ «Колос Агро» (покупець) щодо своєчасної оплати останнім поставленого товару та умовами договору про відступлення права вимоги від 21.08.2019р., який укладений між ТОВ «Роско Груп» (первісний кредитор) та ТОВ «Роско Трейд» (новий кредитор).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.09.2019р. позовну заяву ТОВ «Роско Трейд» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.11.2019р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено ТОВ «Роск Груп».

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов за вх.№20027/19 від 01.10.2019р.:

- відповідач не заперечує проти того, що на підставі договору поставки №РВ-31 укладеного 10.04.2019р. між ТОВ «Роско Груп» та ТОВ «Колос-Агро» відповідачем було отримано товар на загальну суму 413 982,25 грн.

- відповідач заперечує проти того, що ним порушені умови п.3.1., п.3.2. договору поставки №РВ-31 щодо умов та порядку оплати за товар, адже позивачем не враховано, що згідно п.7.1. цього договору усі спори які виникають з даного договору вирішуються шляхом переговорів або у в судовому порядку. На підставі цього пункту договору сторони вели переговори між собою щодо узгодження строків оплати за отриманий товар та прийшли до висновку про можливість укладення між ними додаткової угоди до договору поставки про відстрочку оплати відповідачем за отриманий товар.

- 07.06.2019р. між ТОВ «Роско Груп» та ТОВ «Колос -Агро» була укладена додаткова угода №1 до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р., згідно з якою сторони дійшли згоди, що товар який поставлено Покупцеві за видатковими накладними №264 від 23.04.2019р., №267 від 23.04.2019р., №268 від 24.04.2019р. підлягає оплаті в строк о 15.05.2020р.

- із врахуванням умов додаткової угоди до договору поставки строк оплати відповідачем поставленого товару не настав і у позивача не має правових підстав для вимоги оплати товару та для покладення на відповідача відповідальності, передбаченої договором поставки.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив за вх.321112/19 від 16.10.2019р.:

- листом від 15.10.2019р. №1/1510 ТОВ «Роско Груп» повідомило про відсутність оригіналу додаткової угоди №1 до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р. та її копії, а також зазначило, що йому не відомо про укладення додаткової угоди №1 до договору поставки та будь-якої іншої угоди, якими б відповідачу надавалася відстрочка або розстрочка за договором поставки

- 02.07.2019р. директор ТОВ «Роско Груп» був звільнений із займаною посади, що підтверджується наказом про звільнення №17-К

- у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що додаткова угода №1 до договору поставки №РВ-31 була підписана не 07.06.2019р., а вже після звільнення директора ТОВ «Роско Груп» ОСОБА_1 , тобто підписана не уповноваженою на те особою

Окрім того, позивач надав до суду клопотання про витребування доказів за вх.№2-5023/19 від 16.10.2019р., в якому просить суд витребувати у ТОВ «Колос-Агро» оригінал додаткової угоди №1 від 07.06.2019р. до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р., а також клопотання про призначення судово-технічної експертизи за вх.№2-50241/19 від 16.10.2019р. та клопотання про призначення судово-технічної експертизи за вх.№2-5403/19 від 05.11.2019р.

Ухвалою суду від 06.11.2019р. задоволено клопотання ТОВ «Роско Трейд» від 05.11.2019р. за вх.№2-5403/19 та у справі призначено судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи виготовлений рукописний текст додаткової угоди №1 від 07.06.2019 року до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, а саме підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКО ГРУП" - ОСОБА_4 у той час, яким датовано документ (07 червня 2019 року)

- чи виготовлений рукописний текст додаткової угоди №1 від 07.06.2019 року до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, а саме підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС АГРО" - ОСОБА_2 у той час, яким датований документ (07 червня 2019 року)

- що було виконано раніше - відбиток печатки ТОВ „РОСКО ГРУП" та ТОВ „КОЛОС АГРО" на додатковій угоді №1 від 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019 чи друкований текст цієї додаткової угоди.

- встановити період виконання друкованого тексту додаткової угоди №1 від 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019.

- чи відповідає відтиск печатки ТОВ "РОСКО ГРУП" на додатковій угоді №1 від 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019 відтиску печатки TQB "РОСКО ГРУП".

Проведення експертизи докручено Київському НДІСЕ. Провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

Ухвалою суду від 29.01.2020р. задоволено клопотання судових експертів Київського НДІСЕ щодо надання необхідних матеріалів для проведення судово-технічної експертизи документів за вх.№2-6319/19 від 23.12.2019р. та на виконання вимог експертів надані запрошувані документи, надано дозвіл на застосування методу волого копіювання при дослідженні послідовності виконання реквізитів документів, надано дозвіл на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваному та порівняльному) документах.

09.06.2020р. за вх.№14725/20 судом одержано Висновок експертів Київського НДІСЕ за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 03.06.2020р. № 32235/32236/19-34/14842-14847/20-34, згідно з яким:

1.Підписи у додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки № РВ -31 від 10.04.2019, виконані кульковою ручкою (ручками) спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору.

2.Друкований текст у додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р., нанесений електрофотографічним способом з використанням друкуючого пристрою (пристроїв) з лазерним способом друку тонером чорного кольору.

3.У додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, спочатку був нанесений відтиск круглої печатки від імені ТОВ «Роско Груп», друкований текст потім відтиск круглої печатки від імені ТОВ «Колос-Агро».

4.Відтиск круглої печатки від імені ТОВ «Роско Груп», що міститься на лицьовій стороні додаткової угоди № 1, датованої 07.06.2019р. до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, нанесений тим самим рельєфним кліше (печаткою), що і відтиск круглої печатки від імені ТОВ «Роско Груп», якими нанесені відтиски на аркушах 157-159, наданих у якості експериментальних зразків для порівняльного дослідження.

5. У додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, не виявлено ознак штучного зістарювання документів.

6.Підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, виконаний не у вказану в документі дату - 07.06.2019, а пізніше.

7.Відповісти на питання "- чи виготовлений рукописний текст додаткової угоди №1 від 07.06.2019 року до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, а саме підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Агро» - ОСОБА_2 у той час, яким датований документ (07 червня 2019 року)" не видається можливим через перетин штрихів вказаного підпису з барвними речовинами відтиску печатки від імені ТОВ «Колос-Агро» та друкованого тексту документа.

8.Встановити час виконання друкованого тексту додаткової угоди №1 датованої від 07.06.2019, до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019, не видається можливим у зв`язку з відсутністю у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення часу виконання друкованих текстів, нанесених з використанням друкуючих пристроїв з лазерним способом друку.

Ухвалою від 18.06.2020р. провадження у справі поновлено із призначенням підготовчого засідання у справі.

28.07.2020р. за вх.№19933/20 господарським судом одержано клопотання про виклик експерта, в якому позивач просить суд викликати у засідання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Посільского О.О. та Гріненко Ж.Г. для надання роз`яснень висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 32235/32236/19-34/14842-14847/20-34 і надання відповіді на наступні питання:

- який період часу має експерт на увазі, зазначаючи, що " підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019, виконаний не у вказану в документі дату - 07.06.2019, а пізніше (пункт б висновків, аркуш справи 180)?" Чи можна встановити дату, раніше якої не міг бути виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019 до договору поставки № РВ-31 від 10.04.2019? Якщо так, то яка це дата?

- який період часу має експерт на увазі, зазначаючи, що "отримані кількісні показники давності (відносного вмісту компонентів) об`єкта 1 та зразка 6 вказують на виконанні об`єкта 1 у період часу пізніше липня 2019 року" (абзац четвертий сторінки 16 висновку, аркуш справи 179)? Чи можна встановити дату. Раніше якої не міг бути виконаний об`єкт 1, про який йдеться у абзаці четвертому сторінки 16 висновку експерта? Якщо та то яка це дата?

В обґрунтування викладеного позивач вказує, що зазначене має істотне значення для справи, адже 05.07.2019р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відбулась зміна керівника ТОВ «Роско Груп» з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 . Тобто, станом на кінець липня 2019р. ОСОБА_1 вже не був керівником (директором) ТОВ «Роско Груп», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.07.2019р. У зв`язку з цим, позивач відзначає, що після 05.07.2019р. ОСОБА_1 не мав права вчиняти будь-які правочини та підписувати будь-які документи, включно з угодами, від імені ТОВ «Роско Груп». За таких обставин, у ОСОБА_1 були відсутні повноваження на укладенні від імені ТОВ «Роско Груп» додаткової угоди № 1 датованої 07.06.2019р. (фактична дата укладення згідно висновку експертизи - пізніше липня 2019р.).

У поясненнях за вх.№19937/20 від 28.07.2020р. позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з ТОВ «Колос-Агро» на користь ТОВ «Роско Трейд» суму основного боргу 413 982,25 грн., пені - 51578,47 грн., 3% - 1 679244,54 грн., штраф - 82796,45 грн., з посиланням при цьому на те, що із врахуванням висновку судових експертів, наданий ТОВ «Колос-Агро» документ (додаткова угода №1) датований 07.06.2019р. не є достовірним доказом, оскільки містить ознаки підроблення. Той факт, що відтиск печатки був здійснений до того, як був надрукований текст, свідчить про те, що текст додаткової угоди №1 від 07.06.2019р., був надрукований на бланку, що вже містив відбиток печатки ТОВ «Роско Груп», інакше кажучи документ був виконаний шляхом монтажу. Крім того, проставлення відтиску печатки ТОВ «Роско Груп» до підпису відповідної особи - директора товариства ОСОБА_1 свідчить про незаконність документа, оскільки відповідно до п.5.26 Національного стандарту України «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163 відбиток печатки ставиться виключно після виконання відповідною особою підпису. Також 05.07.2019р. в ЖДР відбулася зміна керівника ТОВ «Роско Груп» з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 і станом на кінець липня 2019р. ОСОБА_1 не був керівником (директором) ТОВ «Роско Груп». У ТОВ «Роско Груп» було відсутнє волевиявлення на укладання додатковї угоди №1 датованої 07.06.2019р. оскільки на момент її фактичного укладання (пізніше липня 2019р.) у ОСОБА_1 були відсутні повноваження на укладання даної угоди від імені ТОВ «Роско Груп».

Ухвалою суду від 17.08.2020р. задоволено клопотання ТОВ «Роско Трейд» за вх.№19933/20 від 28.07.2020р. та у підготовче засідання 30.09.2020р. викликано експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Посільського О.О. та Гріненко Ж.Г. для надання роз`яснень висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 32235/32236/19-34/14842-14847/20-34 і надання відповіді на наступні питання:

- який період часу має експерт на увазі, зазначаючи, що "підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді № 1, датованій 07 червня 2019 року, до договору поставки Мі РВ-31 від 10 квітня 2019 року, виконаний не у вказану в документі дату - 07 червня 2019 року, а пізніше (пункт б висновків, аркуш справи 180)? Чи можна встановити дату, раніше якої не міг бути виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді № 1, датованій 07 червня 2019 року, до договору поставки № РВ-31 від 10 квітня 2019 року? Якщо так, то яка це дата?;

- який період часу має експерт на увазі, зазначаючи, що "отримані кількісні показники давності (відносного вмісту компонентів) об`єкта 1 та зразка б вказують на виконання об`єкта 1 у період часу пізніше липня 2019 року" (абзац четвертий сторінки 16 висновку, аркуш справи 179)? Чи можна встановити дату, раніше якої не міг бути виконаний об`єкт 1, про який йдеться у абзаці четвертому сторінки 16 висновку експерта? Якщо так, то яка це дата?

У підготовчому засіданні 30.09.2020р. судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№25955/20 від 30.09.2020р., про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, а також ухвалою від 30.09.2020р. відкладено підготовче засідання на 09.11.2020р. та задоволено повторне клопотання позивача про виклик у підготовче засідання експертів Київського НДІСЕ для надання роз`яснень висновку експертів.

Ухвалою суду від 08.10.2020р. задоволено клопотання заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про участь експертів у судовому засідання в режимі відеоконференції за вх.№26802/20 від 08.10.2020р. та доручено Солом`янському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі №916/1877/20 "09" листопада 2020р. о 15:00 в режимі відеоконференції за участю експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Посільського О.О. та Гріненко Ж.Г.

09.11.2020р. за вх.№29978/20 судом одержано клопотання про призначення додаткової експертизи, згідно з яким позивач просить суд призначити у господарській справі додаткову судову технічну експертизу документів на вирішення якої поставити наступні питання: Чи міг бути виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1, датованій 07 червня 2019 року, до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р. до 05 липня 2019р. (включно).

У підготовчому засіданні 09.11.2020р., яке проведено в режимі відеоконференції з Солом`янським судом м. Києва, за участю представника позивача та експертів Київського НДІСЕ Посільського О.О. та Гріненко Ж.Г., останніми надані пояснення щодо дати проставлення підпису ОСОБА_1 на додатковій угоді №1 від 07.06.2019р.

У заяві за вх.№31545/20 від 25.11.2020р. позивач просить суд залишити без розгляду клопотання про призначення додатковї експертизи, з посиланням при цьому на те, що враховуючи висновок експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів, а також надані в судовому засіданні 09.11.2020р. роз`яснення висновку експертів Київського НДІСЕ Посільського О.О. та Гріненко Ж.Г. необхідність у призначенні додаткової експертизи відпала.

Також у підготовчому засіданні 25.11.2020р. представник позивача надав заяву, в якій просив прийняти відмову від клопотання про призначення додаткової експертизи у зв`язку із тим, що після роз`яснень наданих судовими експертами у судовому засіданні 09.11.2020р. необхідність у призначенні додаткової експертизи відпала.

У підготовчому засіданні 25.11.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання та якою задавлено заяву позивача про відмову від клопотання про призначення додаткової експертизи у справі.

Також у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання та якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Торговий дім» «Насіння» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, оскільки ТОВ «Торговий дім» «Насіння» не доведено наявності обставин, які можуть вплинути на права та обов`язки ТОВ «Торговий дім» «Насіння» даним рішенням суду.

Окрім того, у підготовчому засіданні 25.11.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 21.12.20202р.

При цьому, відповідач, який не з`явився як у підготовче засідання 25.11.2020р., так і у підготовчі засідання 15.07.2020р., 17.08.2020р., 30.09.2020р., 09.11.2020р., про дату, час і місце цих засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, а також клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи за вх.№21461/20 від 12.08.2020р., клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№21808/20 від 17.08.2020р., та клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№25955/20 від 30.09.2020р.

ТОВ «Роско Груп» (третя особа) також у підготовчі засідання не з`явилося та про причини свого нез`явлення суд не повідомило. При цьому ухвали суду, які надіслані третій особі на адресу, що зазначена у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

У заяві про зазначення в рішенні про нарахування відсотків до моменту виконання рішення за вх.№33524/20 від 15.12.2020р. позивач просить суд при ухваленні рішення застосувати положення ч.10 ст.238 ГПК України та зазначити у рішенні про нарахування відсотків до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення нарахувати відсотки за такою формулою: СОБ х3% х КДП = сума відсотків, де: СОБ сума основного боргу, простроченого ТОВ «Колос Агро»; КДП - кількість днів прострочення сплати ТОВ «Колос Агро» суми основного боргу за період починаючи з 07 вересня 2019 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу, і стягнути отриману суму відсотків із ОВ «Колос Агро» на користь ТОВ «Роско Трейд».

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 05.01.2021р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про оголошення перерви у судовому засіданні до 15.01.2021р. у зв`язку із необхідністю надати позивачу можливість підготувати пояснення щодо деяких обставин справи та надати відповідачу можливість ознайомитися із письмовими поясненнями позивача, які останнім надані до суду 04.01.2021р. за вх.№117/21.

У судове засідання 15.01.2021р. відповідач не з`явився та представник останнього надав до суду клопотання про зупинення провадження по справі за вх.№1040/21 від 15.01.2021р., в якому просить суд зупинити провадження у справі на період локдауну, тобто до 25.01.2021р. Якщо суд не знайде підстав для зупинення провадження, відкласти судове засідання на інший день, не рівніше, ніж до 26.01.2021р., тобто до завершення локдауну.

При цьому відповідач посилається, що згідно Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. продовжено карантин в Україні до 28.02.2021р., а з 08.01.2021р. по 24.01.2021р. запроваджено локдаун. За віковим показником представник відповідача знаходиться в групі ризику на захворювання коронавірусною хворобою та ускладнення перенесення ним, тому існує небезпечна ситуація для здоров`я представника під час знаходження в приміщенні суду та при проведенні судового засідання по справі.

Позивач надав до суду письмові пояснення за вх.№987/21 від 15.01.2021р. та заяву про відшкодування судових витрат за вх.№989/21 від 15.01.2021р.

У судовому засіданні 15.01.2021р. представник позивача надав усні пояснення, якими позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача.

У судовому засіданні 15.01.2021р. судом поставлено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання, та якою відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки вимогами ГПК України не передбачено можливості зупинення провадження у справі у зв`язку із будь-якими карантинними обмеженнями. Клопотання про поновлення встановлених законом процесуальних строків, яке передбачено вимогами ч.4 р. Х Прикінцевих положень ГПК України, відповідач до суду не надав. У зв`язку із тим, що строк вирішення спору у цій справі закінчується 20.01.2021р.. господарський суд позбавлений можливості задовольнити клопотання відповідача про відкладення судового засідання після 25.01.2021р. Тім більш, що з 19.01.2021р. по 31.01.2021р. суддя Смелянець Г.Є. перебуватиме у запланованій щорічній відпустці.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 15.01.2021р. за участю представника позивача судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

10.04.2019р. між ТОВ «Роско Груп» (постачальник) і ТОВ «Колос Агро» (покупець) укладений договір поставки №РВ-31, згідно з яким Постачальник зобов`язується поставити Покупцю засоби захисту рослин та іншу хімічну продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Відповідно до умов п.3.1., п.3.2. договору за умови попередньої оплати за товар, Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару відповідно до виставленого Постачальником рахунку протягом 3х календарних днів з моменту його отримання.

За умови оплати товару після його отримання, Сторони у відповідній Специфікації, встановлюють ціну та загальну вартість товару в гривнях, а також визначають їх еквівалент в доларах США за курсом, що склався на Міжбанківському валютному ринку України.

Згідно з умовами п.6.2. договору у випадку порушення строків та/або умов оплати товару, Покупець зобов`язаний сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла на час порушення зобов`язання) за кожний день прострочення оплати. При простроченні оплати на строк понад 3 (три) календарних дні, Покупець, окрім пені, сплачує штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми простроченої заборгованості.

Згідно з умовами п.6.5. договору у разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо термінів оплати Товару та або невиконання зобов`язань, передбачених п.3.2. цього договору, Покупець відповідно до ст.625 ЦК України, сплачує на користь Постачальника, окрім суми заборгованості та штрафних санкцій: 20% річних про простроченні оплати до 30 днів, 45 % річних про простроченні оплати до 45 днів, 60 % річних при простроченні оплати до 60 днів, 3% на день при простроченні оплати понад 60.

Згідно з умовами п.6.6. договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за даним договором не припиняється строком, визначеним п.6 ст.232 ГК України, і здійснюється до моменту повного розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень ст.259 ЦК України продовжується до трьох років.

Відповідно до умов п.7.3. договору специфікації та інші додатки до договору вважаються невід`ємною частиною договору та є дійсними лише за умови підписання та скріплення печатками кожної з сторін. У разі, якщо з будь-яких причин, відповідна специфікація є відсутньою в сторін, для виконання зобов`язань за цим договором використовуються дані видаткових накладних на товар, що поставляється за цим договором.

10.04.2019р. Постачальником складений рахунок - фактура №244 на оплату Покупцем товару вартістю 334768,16 грн., та 24.04.2019р. поставлено Покупцю товар вартістю 326768,15 грн., що підтверджується наявною у справі видатковою накладною №268 від 24.04.2019р.

Також 10.04.2019р. Постачальником складений рахунок - фактура №245 на оплату Покупцем товару вартістю 67110,70 грн., та 23.04.2019р. поставлено Покупцю відповідний товар, що підтверджується наявною у справі видатковою накладною №264 від 23.04.2019р.

11.04.2019р. Постачальником складений рахунок - фактура №250 на оплату Покупцем товару вартістю 20103,40 грн., та 23.04.2019р. поставлено Покупцю відповідний товар, що підтверджується наявною у справі видатковою накладною №267 від 23.04.2019р.

21.08.2019р. між ТОВ «Роско Груп» (Первісний кредитор) і ТОВ «Роско Трейд» (Новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким Первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором поставки №РВ-31 від 10.04.2019р. (далі - Основний договір ), укладений між Первісним кредитором та ТОВ «Колос Агро» (67308, Одеська область, Березівський район, смт. Раухівка, вул. Гвардійська, буд.68, , далі -Боржник), а Новий кредитор приймає право вимоги що належне Первісному кредитору за Основним договором.

З цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в усіх без винятку зобов`язаннях, що виникли з Основного договору, у тому числі щодо вимоги оплати основної заборгованості за поставлений Боржнику товар на загальну суму 413 982,25 грн., а також сплати Боржником пені, штрафу, інфляційного збільшення ціни товару, збільшення цини товару внаслідок курсової різниці і т.і. (п.1.2. договору)

Згідно з умовами п.2.1., п.2.2. договору за передане право вимоги до Боржника за Основним договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму у розмірі основної заборгованості Боржника, а саме 413 982,25 грн. Новий кредитор зобов`язується протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання цього Договору перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок Клієнта грошову суму визначену у п.2.1. цього договору.

Відповідно до умов п.3.1.2., п.3.1.3. договору Первісний кредитор зобов`язаний не пізніше 7 (семи) робочих днів після набуття чинності цим договором сповістити Боржника про укладання цього договору. Передати Новому кредитору усі необхідні документи, які засвідчують права що передаються, в термін до 29.08.2019р., та інформацію яка важлива для їх здійснення.

28.08.2019р. між ТОВ Роско Груп» і ТОВ «Роско Трейд» підписаний акт приймання -передачі документації , згідно з яким первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв договір поставки №РВ-31 від 10.04.2019р. та видаткові накладні.

04.09.2019р. ТОВ «Роско Груп» надіслано ТОВ «Колос -Агро» повідомлення від 27.08.2019р. №27/08/19-7 про відступлення права вимоги за договором поставки, в якому повідомлено про укладення договору відступлення права вимоги із ТОВ «Роско Трейд», про те, що всю заборгованість за договором поставки ТОВ «Колос -Агро» має сплатити на рахунок ТОВ «Роско Трейд», що строк платежу за договором поставки настав згідно ч.2 ст.692 ЦК України, що у разі звернення Нового кредитора до суду заборгованість ТОВ «Колос -Агро» значно збільшитися, так як укладений договір поставки передбачає у п.6.2. такі умови: Покупець зобов`язаний сплатити суму боргу в рахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення, штрафу у розмірі 20% від простроченої суми понад (три) дні заборгованості, встановленого індексу інфляції та відповідно до п.6.5 договору 3% річних на день при простроченні оплати понад 60 днів.

В подальшому ТОВ «Роско Трейд» звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Колос Агро» заборгованості за договором поставки №РВ-31 від 10.04.2019р.

В свою чергу відповідач надав до суду додаткову угоду №1 від 07.06.2019р. до договору поставки №РВ -31 від 10.04.2019р., яка укладена між ТОВ «Роско Груп» в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ «Колос -Агро» в особі директора ОСОБА_2 та якою, окрім внесення змін у п.7.3. договору, сторони дійшли згоди, що товар, який поставлено Покупцеві за видатковим накладними №264 від 23.04.2019р., №267 від 23.04.2019р., №268 від 24.04.2029р. підлягає сплаті в строк до 15.05.2020р.

Згідно з листом ТОВ «Роско Груп» вих.№1/1510 від 15.10.2019р., який надано на лист ТОВ «Роско Трейд» від 09.10.2019р. №010910, ТОВ «Роско Груп» взагалі не відомо про факт укладання та підписання додаткової угоди 31 від 07.06.2019р. та будь-яких інших документів спрямованих на відстрочку платежу.

Згідно з наказом ТОВ «Роско Груп» «Про звільнення з роботи» від 02.07.2019р. №17-к директора ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням з 02.07.2019р.

Згідно з витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Роско Груп» станом на 07.11.2019р. керівником ТОВ «Роско Груп» є ОСОБА_3 Відомості щодо зміни керівника товариства внесені до ЄДР 05.07.2019р. (номер запису №20263309).

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України.

Отже, у випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Як вище встановлено господарським судом, між ТОВ «Роско Груп» і ТОВ «Колос-Агро» укладений договір поставки від 10.04.2019р., який підписаний з боку ТОВ «Роско Груп» директором ОСОБА_1 та з боку ТОВ «Колос Агро» директором ОСОБА_2 , із засвідченням підписів печатками товариств. Тобто, сторонами договору в належній формі погоджено предмет договору, умови щодо поставки та оплати товару, а також умови щодо відповідальності сторін, та на виконання умов цього договору ТОВ «Роско Груп» поставлено ТОВ «Колос -Агро» товар на загальну суму 413 982,25 грн., що визнається відповідачем.

Водночас, як стверджує відповідач, в подальшому між сторонами було погоджено строк оплати поставленого ТОВ «Роско Груп» товару до 15.05.2020р. шляхом укладення 07.06.2019р. додаткової угоди №1 до договору поставки, яка також підписана з боку ТОВ «Роско Груп» директором ОСОБА_1 та з боку ТОВ «Колос Агро» директором ОСОБА_2 , із засвідченням підписів печатками товариств.

Водночас згідно з висновком судових експертів Київського НДІСЕ у додатковій угоді №1 датованій 07.06.2019р. до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р, спочатку був нанесений відтиск круглої печатки від імені ТОВ «Роско Груп», друкований текст потім відтиск круглої печатки від імені ТОВ «Колос-Агро».

Підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1, датованій 07.06.2019р., до договору поставки №РВ-31 від 10.04.2019р., виконаний не у вказану у документі дату - 07.06.2019р., а пізніше.

Згідно з роз`ясненнями судових експертів Київського НДІСЕ у підготовчому засіданні 09.11.2020р. підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді №1 виконаний у будь-який період пізніше липня 2019р., оскільки чутливість методики на підставі якої проводилися експертні дослідження приблизно місяць і тому визначається період, а не дата.

Згідно з наказом ТОВ «Роско Груп» від 02.07.2019р. №17-К «Про звільнення з роботи» директора товариства ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням з 02.07.2019р. та 05.07.2019р. проведено державну реєстрацію змін щодо керівника ТОВ «Роско Груп», яким є ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.92 ЦК України - юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином нанесення друкованого тексту додаткової угоди після проставлення ТОВ «Роско Груп» печатки, а також відсутність на додатковій угоді до договору поставки підпису уповноваженої особи з боку ТОВ «Роско Груп», свідчить про відсутність волевиявлення ТОВ «Роско Груп» на зміну умов договору поставки щодо встановлення строків оплати відповідачем поставленого товару до 15.05.2020р., а також про недосягнення між сторонами згоди щодо такої істотної умови як строк оплати товару ТОВ «Колос-Агро» до 15.05.2020р.

За таких обставин додаткова угода до договору поставки є неукладеною, тобто такою, що не відбулася, а наведені в ній умови не є такими, що регулюють спірні відносини сторін.

Посилання представника відповідача на те, що додаткова угода №1 від 07.06.2019р. до договору поставки не визнана недійсною судом у встановленому законом порядку, господарський суд до уваги не приймає, оскільки правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Отже, до спірних правовідносин сторін щодо строків оплати поставленого ТОВ «Роско Груп» товару застосовуються умови укладеного між сторонами договору поставки, якими передбачено як попередню оплату товару, так і оплату товару після його отримання.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, товар, який поставлений ТОВ «Роско Груп» 23.04.2019р. на суму 87214,10 грн. (20103.30 грн. +67110,70 грн.) відповідач зобов`язаний оплатити 24.04.2019р.

Товар, який поставлений ТОВ «Роско Груп» 24.04.2019р. на суму 326768,15 грн. відповідач зобов`язаний оплатити 25.04.2019р.

Згідно з положеннями ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У п.1 ч.1 ст.512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність укладеного між ТОВ «Роско груп» (первісний кредитор) і ТОВ «Роско Трейд» (новий кредитор) договору про відступлення права вимоги від 21.08.2019р., господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 413 982,25 грн., тим більш, що відповідач у справі не заперечує наявність такої заборгованості.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені та штрафу, господарський суд виходить з наступного.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

У п. 6.2. договору поставки встановлено, що у випадку порушення строків/або умов оплати товару Покупець зобов`язаний сплатити пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла на час порушення зобов`язання) за кожний день прострочення оплати. При простроченні оплати на строк понад 3 (три) календарних дні, Покупець, окрім пені, сплачує штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми простроченої заборгованості.

Згідно з розрахунком пені, який здійснений позивачем розмір нарахованої відповідачу пені становить 53121.12 грн.. в т.ч. 11258,99 грн. - пеня, що нарахована відповідачу з 24.04.2019р. по 06.09.2019р. на суму боргу 87 214,10 грн., та 41862,13 грн. - пеня, що нарахована відповідачу з 25.04.2019р. по 06.09.2019р. на суму боргу 326768,15 грн.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача. Також обставинам справи щодо прострочення відповідача в оплаті основного боргу відповідає і здійснений позивачем розрахунок штрафу, згідно з яким розмір нарахованого штрафу становить 82 796,45 грн.

При цьому, у позові позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 51578,47 грн., що не відповідає розміру пені, наведеному в розрахунку - 53121, 12 грн. Водночас, враховуючи надані представником позивача у судовому засіданні пояснення щодо допущеної у позові описки у розмірі пені, а також виходячи з того, що розмір пені, який наведений позивачем у відповідному розрахунку, наданому до позову становить 53121, 12 грн. та разом із іншими, заявленими позивачем вимогами, входить до ціни позову 2 229 144,36 грн., господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені саме в сумі 53121,12 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних на день, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п.6.5. договору поставки сторони домовилися, що у разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо термінів оплати Товару та або невиконання зобов`язань, передбачених п.3.2. цього договору, Покупець відповідно до ст.625 ЦК України, сплачує на користь Постачальника, окрім суми заборгованості та штрафних санкцій: 20% річних про простроченні оплати до 30 днів, 45 % річних про простроченні оплати до 45 днів, 60 % річних при простроченні оплати до 60 днів, 3% на день при простроченні оплати понад 60.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 12 грудня 2011 року у справі № 07/238-10 (провадження № 3-132гс11), від 24 грудня 2013 року у справі № 8/5025/1402/12 (провадження №3-37гс13), від 1 липня 2014 року у справі № 5010/1575/2012-20/83 (провадження №3-32гс14), від 1 липня 2014 року у справі № 11/5026/1925/2012 (провадження № 3-31гс14) застосовуючи у подібних правовідносинах положення частини третьої статті 692, частини другої статті 536 та частини другої статті 625 ЦК України, необхідно враховувати, що відсотки за користування грошовими коштами, які за умовами договору нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб їх обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені (частина третя статті 549 ЦК України), яку сторонами вже було погоджено, умовами договору, в розмірі двох облікових ставок Національного банку України від несплаченої покупцем суми за кожен день прострочення за той самий період, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

При цьому, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №902/417/18 не знайдено підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 12 грудня 2011 року у справі № 07/238-10 (провадження № 3-132гс11), від 24 грудня 2013 року у справі № 8/5025/1402/12 (провадження №3-37гс13), від 1 липня 2014 року у справі № 5010/1575/2012-20/83 (провадження №3-32гс14), від 1 липня 2014 року у справі № 11/5026/1925/2012 (провадження № 3-31гс14).

Отже, господарський суд вважає, що відсотки, які передбачені умовами п.6.5. договору поставки (3% на день) за своєю правовою природою відносяться до пені, оскільки цим пунктом сторони фактично погодили відповідальність за прострочення зобов`язання зі сплати товару.

Водночас із врахуванням того, що умовами п.6.4. договору поставки встановлено відповідальність відповідача у вигляді сплати пені за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати поставлено товару у розмірі двох облікових ставок Національного банку України від несплаченої відповідачем суми за кожен день прострочення, господарський суд вважає, що умовами договору поставки встановлено подвійне стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України та суперечить вищевикладеній правовій позиції Верховного Суду України та Великої Палати Верховного Суду.

При цьому, господарський суд зауважує, що згідно ст.625 ЦК України позивач не позбавлений права нарахування відповідачу відсотків річних, розмір яких змінений умовами п.6.5. договору поставки, зокрема до 60% річних при простроченні оплати до 60 днів.

Між тим, таких позовних вимог до суду заявлено не було, а відповідно до ч. 1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% денних в розмірі 1679244,54 грн.

Поряд з цим, із врахуванням вищевстановлених судом обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні заяви про зазначення у судовому рішенні про нарахування відсотків до моменту виконання рішення, оскільки у цій заяві позивач просить здійснювати нарахування відсотків за формулою розрахунку, які свідчить про нарахування 3% денних.

Щодо розподілу заявлених до стягнення з відповідача судових витрат із судового збору, то відповідно до п.1 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, то відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України ці витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем за проведення судової експертизи сплачено її вартість в розмірі 45844 грн., про що свідчить акт здачі-приймання висновку експертів №32235/19-34/32236/19-33/14842-148147/20-31 за ухвалою суду від 06.11.2019р. у справі №916/2703/19, а також надане позивачем платіжне доручення №3811 від 27.11.2019р.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Роско Трейд" задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Агро" (67308, Одеська обл. Березівський р-н, смт. Раухівка, вул. Гвардійська, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роско Трейд" (65114, м. Одеса, прос-т Маршала Жукова, 47/3, ) основний борг в сумі 413 982 (чотириста тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 25 коп., пеню в сумі 53 121 (п`ятдесят три тисячі сто двадцять одну) грн. 12 коп., штраф у розмірі 82 796 (вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто шість) грн. 45 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8 248 (вісім тисяч двісті сорок вісім) грн. 49 коп. та витрати, пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 11 309 (одинадцять тисяч триста дев`ять) грн. 09 коп.

3.У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Агро" 3% денних в розмірі 1 679 244, 54 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 18 січня 2021 р.

Суддя Г.Є. Смелянець