РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2021Справа № 910/15528/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсвітлопроект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олінекс»

про стягнення 197 684,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсвітлопроект» (надалі - ТОВ «Укрсвітлопроект») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олінекс» (надалі - ТОВ «Олінекс») про стягнення 197 684,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати виконаної на підставі договору підряду №УСП-169/1608 від 16.08.2019 роботи, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 75 094,00 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 119 642,38 грн., 3% річних у розмірі 1 965,76 грн. та інфляційних у розмірі 982,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала направлена на адресу місцезнаходження ТОВ «Олінекс» поштовим відправлення за №280, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «інші прични».

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 28.10.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В той же час, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

16.08.2019 між ТОВ «Олінекс» (замовник) та ТОВ «Укрсвітлопроект» (підрядник) був укладений договір підряду №УСП-169/1608 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 підрядник приймає на себе зобов`язання виконати своїми силами з використанням власних матеріалів та обладнання електромонтажні роботи по монтажу системи освітлення на об`єкті, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д, магазин «Всі. Свої», згідно світлотехнічного проекту від 29.07.2019, та строками, зазначеними у цьому договорі, відповідно до договірної ціни зазначеної у п. 3.1 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти роботи та сплатити їх вартість.

Згідно з п. 3.1 Договору загальна вартість робіт відповідно до додатку №1 до даного договору становить грошову суму розмірі 834 420,00 грн., у тому числі ПДВ - 139 070,00 грн.

Пунктом 4.3 Договору сторони дійшли згоди про порядок та строки оплати робіт. Замовник сплачує за виконані роботи наступним чином:

4.3.1 20 (двадцять) % вартості робіт, а саме 166 884,00 грн., в т.ч. ПДВ 27 814,00 грн., замовник сплачує на умовах попередньої оплати;

4.3.2 10 (десять) % вартості робіт, а саме 83 442,00 грн., в т.ч. ПДВ 13 907,00 грн., замовник сплачує протягом трьох календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт;

4.3.3 30 (тридцять) % вартості робіт, а саме 250 326,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 721,00 грн., замовник сплачує протягом 45 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт;

4.3.4 20 (двадцять) % вартості робіт, а саме 166 884,00 грн., в т.ч. ПДВ 27 814,00 грн., замовник сплачує протягом 70 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт;

4.3.4 остаточний розрахунок у розмірі 166 884,00 грн., в т.ч. ПДВ 27 814,00 грн., замовник здійснює протягом 90 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт.

Приймання робіт за даним договором здійснюється за актами виконаних робіт. Після фактичного виконання всього обсягу робіт за цим договором підрядник направляє замовнику акт. Замовник протягом 3 робочих днів перевіряє якість і обсяг виконаних робіт, і підписує їх або передає мотивовану відмову про прийняття робіт (п. 7.1 Договору).

На виконання умов Договору, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 834 420,00 грн., що підтверджується актом надання послуг №923-002 від 23.09.2019, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

В свою чергу, відповідачем оплачено позивачу виконані роботи на загальну суму 759 326,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №17 від 20.08.2019 на суму 92 000,00 грн., №18 від 21.08.2019 на суму 74 884,00 грн., №19 від 04.09.2019 на суму 83 442,00 грн., №33 від 27.09.2019 на суму 44 000,00 грн., №28 від 04.10.2019 на суму 100 000,00 грн., №46 від 11.10.2019 на суму 100 000,00 грн., №15 від 22.11.2019 на суму 100 000,00 грн., №20 від 29.11.2019 на суму 100 000,00 грн., №51 від 27.12.2019 на суму 40 000,00 грн. та №51 від 12.03.2020 на суму 25 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати виконаної на підставі Договору роботи, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 75 094,00 грн.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Матеріалами справи підтверджується (акт надання послуг №923-002 від 23.09.2019) виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт згідно Договору на загальну суму 834 420,00 грн.

Відповідачем часткового сплачено вартість виконаних робіт у загальному розмірі 759 326,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №17 від 20.08.2019 на суму 92 000,00 грн., №18 від 21.08.2019 на суму 74 884,00 грн., №19 від 04.09.2019 на суму 83 442,00 грн., №33 від 27.09.2019 на суму 44 000,00 грн., №28 від 04.10.2019 на суму 100 000,00 грн., №46 від 11.10.2019 на суму 100 000,00 грн., №15 від 22.11.2019 на суму 100 000,00 грн., №20 від 29.11.2019 на суму 100 000,00 грн., №51 від 27.12.2019 на суму 40 000,00 грн. та №51 від 12.03.2020 на суму 25 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.3 Договору у відповідача наявна заборгованість з оплати виконаної позивачем на підставі Договору роботи у розмірі 75 094,00 грн., а строк виконання такого зобов`язання на момент звернення позивача із позовною заявою до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості у розмірі 75 094,00 грн. за виконані згідно Договору роботи. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Укрсвітлопроект» про стягнення з ТОВ «Олінекс» заборгованості у розмірі 75 094,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 119 642,38 грн., 3% річних у розмірі 1 965,76 грн. та інфляційних у розмірі 982,06 грн., нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 07.11.2019 по 05.10.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 8.3 Договору передбачено, що за порушення строків оплати, замовник сплачує пеню у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд відзначає, що при здійсненні розрахунку пені позивачем не враховано положень статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а відтак позивачем неправомірно нарахована пеня у розмір 0,5%, що призвело до необґрунтованого збільшення її розміру.

Також, позивачем не враховано вимог ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, остаточний розрахунок, передбачений п. 4.3.5 Договору, мав бути здійснений відповідачем протягом 90 календарних днів з дати підписання акту, тобто до 23.12.2019 (22.12.2019 є вихідним днем), а не до 22.12.2019, як зазначено позивачем.

Суд звертає увагу на те, що нарахування пені, 3% річних та інфляційних обчислюється від суми саме простроченого платежу, а відтак пеня, 3% річних та інфляційні нараховані 07.11.2019, 22.12.2019 та 23.12.2019 безпідставно.

Здійснивши власний розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 11 588,83 грн., 3% річних у розмірі 1 935,90 грн. та інфляційні у розмірі 982,06 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Олінекс» на користь ТОВ «Укрсвітлопроект» заборгованості у розмірі 75 094,00 грн., пені у розмірі 11 588,83 грн., 3% річних у розмір 1 935,90 грн. та інфляційних у розмірі 982,06 грн. В задоволенні інших позовних вимог (пеня у розмірі 108 053,55 грн. та 3% річних у розмір 29,86 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсвітлопроект» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олінекс» (04086, м. Київ, вул. Теліги Олени, будинок 41; ідентифікаційний код 42948795) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсвітлопроект» (03110, м. Київ, вул Максима Кривоноса, будинок 5/1; ідентифікаційний код 33152665) заборгованість у розмірі 75 094 (сімдесят п`ять тисяч дев`яносто чотири) грн. 00 коп., пеню у розмірі 11 588 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 83 коп., 3% річних у розмір 1 935 (одна тисяча дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 90 коп., інфляційні у розмірі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 06 грн. та судовий збір у розмірі 1 344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн. 01 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий