ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021р. Справа № 904/5862/20

За позовом: Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс», м. Дніпро

Про: стягнення 18 387, 47 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

КП «Дніпроводоканал» ДМР (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Новобуд Сервіс» (відповідач) про стягнення 18 387, 47 грн. заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами: 04.07.19р. відповідно до п.2.1.2. та п. 2.1.6 «Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська» (затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.15р. №129) співробітниками водоканалу було проведено відбір проб стічних вод відповідача, про що був складений акт відбору проб стічних вод від 04.07.19р. Внаслідок аналізу вмісту забруднень у стічних водах було встановлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, що зафіксовано в протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, який був надісланий на адресу відповідача листом від 19.07.19р. Внаслідок чого, відповідно до п.8.8. та п.8.9. Правил №129 був проведений розрахунок плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненнями за липень 2019р. на суму 18 387, 47 грн. Вищезазначений розрахунок та рахунок №76285 від 31.08.19р. на суму 18 387, 47 грн. було виставлено та направлено відповідачу, однак той рахунок не оплатив.

Ухвалою суду від 02.11.20р. було відкрите провадження у справі №904/5862/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Новобуд Сервіс» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи (поміж-іншим) наступне: проведення відбору проб стічних вод від 04.07.19р., на підставі якого було складено акт , здійснювалося поза межами дії договору №11025 від 01.09.14р., оскільки відповідно до п.9.1. вказаного договору в частині надання послуг він діяв до 01.09.17р. Після здійснення представниками позивача відбору проб відповідач неодноразово надсилав позивачу зауваження щодо такого відбору, в яких також просив повторно здійснити відбір проб; зазначав, що головний каналізаційний колектор був засмічений іншими абонентами водоканалу. Також вказує , що 02.02.18р. набрали чинності «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» (затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 01.12.17р. №316.; в той же час (за твердженням відповідача), Правила №129, що були затверджені рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.15р. , діяли до 02.02.18р.; при цьому, складання акту відбору проб стічних вод від 04.07.19р. відбулося вже в період дії нових Правил №316. Здійснюючи розрахунки величини плати за скид вод з понаднормативним забрудненнями на підставі акту від 04.07.19, позивач керувався Правилами №129, що є протиправним. Окрім того, зазначає, що наказ Міністерства регіонального розвитку , будівництва та ЖКГ України від 01.12.17р. №316, яким були введені в дію Правила №316, - має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015р. №129. Також посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.08.19р. у справі №920/619/18.

КП «Дніпроводоканал» ДМР (позивач) заперечував проти обставин, викладених відповідачем у відзиві, зазначаючи (поміж-іншим) наступне: за умовами укладеного між сторонами договору відповідач зобов`язався не перевищувати рівня забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод; дійсно, як зазначено в п.9.1. договір було укладено до 01.09.17 р.; проте після 01.09.17р. договірні відносини між сторонами не припинилися, позивач продовжував надавати відповідні послуги в тому числі водовідведення, а відповідач продовжував здійснювати скидання стічних вод до мереж каналізації та здійснювати оплату виставлених рахунків за водопостачання та водовідведення із призначенням платежу «згідно договору №11025 від 01.09.14. На підтвердження цієї обставини позивачем додано до відповіді на відзив відповідні акти рахунки та відомість оплачених платіжних вимог.

Позивач зазначає, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.15 р. було затверджено «Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська» (далі Правила 129). Зазначені Правила встановлювали вимоги до підприємств, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентували взаємні права та обов`язки підприємств і водоканалу, порядок визначення величини плати за скид стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення (п.1.5. Правил №129) Відповідно да пункту 1.2. Правил №129 вони поширюються на Комунальне підприємство Дніпроводканал» та підприємства, установи організації усіх форм власності, фізичних осіб підприємців що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста. Отже, у звя`зку з тим, що відповідач продовжував користуватися послугами централізованого водовідведення, тобто скидав власні стічні води до міської каналізації, він автоматично підпадав під дію Правил №129, а значить проведення відбору, який мав місце 04.07.19р. , було цілком правомірним.

Також заперечував проти твердження відповідача про порушення під час проведення відбору проб, зазначаючи, що відповідно до пункту 2.1.6 Правил №129 позивач має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Згідно п 7.2. Правил 129, відбір проб здійснюється з контрольних колодязів які споруджуються та обслуговуються підприємством. Відповідно до п. 2.5 Інструкції «Про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств» яка є додатком 4 до Правил 129, відбір проб провадиться у будь-яку годину доби з контрольних колодязів усіх випусків стічних вод. У відповідності до пункту 1.4. Правил 129, контрольний колодязь, це колодязь на каналізаційному випуску підприємства безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора.

Отже відбір проб здійснюється з контрольного колодязя, який розташований безпосередньо перед приєднанням до головного каналізаційного колектора позивача, що в свою чергу унеможливлює потрапляння сторонніх стічних вод до нього, оскільки розташований не на місці об`єднання каналізаційних мереж підприємства - Абонента і КП "Дніпроводоканал", а безпосередньо (на відстані) перед ним. Відповідно до пунктів 2.4.13 та 7.3 Правил приймання контрольні колодязі повинні бути завжди доступними для огляду і відбору проб, а також підприємство повинно утримувати їх у належному стані. Так 04.07.2019 представниками позивача, з метою здійснення контролю якості стічних вод, здійснено відбір проб стічних вод підприємства Відповідача про що було складено відповідний акт. Як вбачається з акту відбору проби було відібрано з контрольного колодязя Відповідача як то зазначено в правилах 129; акт підписано представником Відповідача без будь яких зауважень щодо місця проведення відбору проб. Позивач зазначає, що під час відбору проб стічних вод з контрольного колодязя 04.07.2019 скид стічних вод відбувався у штатному режимі, без порушення пропускної здатності (колодязь не затоплено та не засмічено). Окрім того, додатком 5 до Правил 129 затверджено форму акту відбору проб стічних вод. Вказана форма містить обов`язкові реквізити (дані, інформацію) які підлягають зазначеню при складанні акту відбору проб. Зазначення інших, додаткових даних, про які зокрема говорить відповідач (назва проби, вид проби, дані про обробку проби тощо.) даною форму акту відбору проб не передбачено. Отже акт відбору проб було складено у відповідності до вимог Правил 129.

Також заперечував проти тверджень відповідача про засмічення головного каналізаційного колектору, вказуючи, що таке засмічення ніяким чином не могло вплинути на роботу каналізаційної мережі відповідача, оскільки каналізаційний колектор позивача знаходиться нижче рівня каналізаційної мережі відповідача . Жодних доказів на підтвердження того, що на момент проведення відбору проб стічних вод , який мав місце 04.07.19р. , контрольний колодязь , з якого проводився відбір, був засмічений чи то затоплений внаслідок засмічення каналізаційного колектору позивача відповідач не надав, а отже всі його твердження з даного приводу є безпідставними.

Окрім того, заперечував проти тверджень відповідача, що у позивача не було правових підстав для розрахунку величини плати за ПДК забруднюючих речовин за Правилами №129 , так як вони не підлягали застосуванню у зв`язку із набиранням чинності «Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017; зазначаючи, що ні в тексті самого наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017; ні в самих Правилах №316 не зазначено про те, що у зв`язку з прийняттям даних правил всі інші діючі правила, зокрема місцеві правила приймання стічних вод, втрачають свою чинність, а отже не підлягають застосуванню. Відповідно до абзацу 2 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Таким чином втрата чинності місцевих правил приймання стічних вод №129 є можливим лише внаслідок скасування рішення виконавчого комітету міської ради №129 від 19.02.2015 «Про затвердження правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська», шляхом прийняття відповідного рішення судом або шляхом прийняття відповідного рішення Дніпровської міської ради про внесення змін або припинення дії рішення виконавчого комітету міської ради № 129 від 19.02.2015. На наданий час відсутнє рішення суду про скасування Правил №129. Між тим 10.09.2020 року, на підставі рішення Дніпровської міської ради від 01.09.2020 №908, набрали чинності нові «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» (опубліковані 10 вересня 2020 року в газеті «Наше місто» за №37(4084/1). Так пунктом 4 вказаного рішення визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради від 19.05.2015 № 129 «Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська». Тобто Правила №129 втратили свою чинність не з моменту коли набрали чинності Правила №316, а з моменту набрання чинності рішення Дніпровської міської ради від 01.09.2020 №908. А відтак , до цього часу Правила №129 були чинними та обов`язковими до виконання. Також в спростування цих тверджень відповідача, позивач посилається на правову позицію викладену у постановах Верховного Суду від 05.06.2020р. у справі №920/528/19.

ТОВ «Новобуд Сервіс» (відповідач) своїм правом на надання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом , не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

01.09.14р. між КП «Дніпроводоканал» ДМР (водоканал) і ТОВ «Новобуд Сервіс» (абонент) укладено договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №11025; згідно п.2.1 якого водоканал зобов`язався надавати абоненту послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а абонент зобов`язався оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

У відповідності з п.3.15 договору абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №1895 від 25.12.2012р. «Про затвердження Правил приймання та скид (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська» та наводяться в додатку №4 договору.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (п.3.18 договору).

Відповідно до п.4.10 договору величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції №37; така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку. Згідно п.7.2.8 договору абонент зобов`язаний не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.

Згідно п.9.1. договору, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками і в частині надання послуг діє до 01.09.2017р. , а в частині їх оплати до повного виконання. (а.с.7-10)

04.07.19р. співробітниками водоканалу проведено відбір проб стічних вод в каналізаційній мережі абонента, за адресою пр. Д. Яворницького, 1-а , м. Дніпро, про що було складений акт відбору проб стічних вод від 04.07.19р.. Будь-яких зауважень з боку представника абонента (директора Єгорова В.Г. ) акт не містить. (а.с.11-12). Проте, в цьому акті була примітка директора відповідача, що такі зауваження він зобов`язується надати протягом 3-х робочих днів.

За результатами вимірювання показників складу та властивостей стічних вод, проведених лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств, виявилось перевищення допустимих концентрацій по таким показникам: завислим речовинам, сухому залишку , хлоридам , азоту , амонійному, ортофосфатам, нафтопродуктам, залізу, АПАР, ХСК та БСК5, тому що останні не відповідають гранично допустимим концентраціям шкідливих речовин, наведеним в «Правилах приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств в систему каналізації м. Дніпропетровська», затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.15р. №129, що зафіксовано в протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. (а.с.13) На підставі лабораторних вимірювань водоканалом здійснений розрахунок плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за липень 2019р. (а.с.15). Відповідно глави 3 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів» ( затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 №37), проведений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за липень 2019р. та нараховано до сплати 18 387, 47 грн.

Листом від 16.08.19р. №6900/29-14 позивачем направлено відповідачу розрахунок вимірювань показників складу та властивостей стічних вод (а.с.16). Також листом №1045/2614 від 07.02.20р. позивачем було направлено відповідачу рахунок №76285 від 31.08.19р. плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням на суму 18 387, 47 грн. (а.с.17) .

Однак відповідач вищезазначений рахунок не оплатив, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися з позовом до суду.

Статтею 44 Водного кодексу України визначені обов`язки водокористувачів, які зобов`язані, зокрема, дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та лімітів скидання забруднюючих речовин. Згідно із статтею 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

У статті 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» вказано, що екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі розміри викидів та скидів у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища", Водного кодексу України розроблено «Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002р. Ці Правила поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Пунктом 1.2 Правил № 37 встановлено, що їх дії поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі підприємства).

Згідно з п.1.5 Правил № 37 Водоканали на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 № 37 (Інструкція), розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації (ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Відповідно до пунктів 1.8 та 2.4 Правил № 37 водоканали приймають стічні води підприємств до комунальної або відомчої каналізації за умови, якщо каналізаційна мережа та очисні споруди каналізації мають резерв пропускної спроможності, показники якості стічних вод Підприємства задовольняють вимоги місцевих Правил приймання та укладеного з Водоканалом договору на приймання стічних вод (Договір на послуги водовідведення). Підприємства зобов`язані виконувати в повному обсязі вимоги місцевих Правил та договору на послуги водовідведення, дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства, оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції, нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 3.2 Інструкції встановлено, що при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються в систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понад нормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до пункту 1.6 Правил № 37 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України № 37 від 19.02.2002 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691), місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх підприємств, яким водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.15р. були затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила № 129).

Відповідно до пункту 2.1 Правил № 37 водоканали мають право, зокрема, контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання; здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються.

Аналогічне право водоканалу здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, міститься в пункті 2.1.6 Правил № 129. При цьому, присутність представника підприємства при відборі проб обов`язкова.

Як зазначено в пункті 7.8 Правил № 37 з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента.

Відповідно до пунктів 6.9 Правил № 129 приймання стічних вод при виявленні перевищень якісних показників стічних вод, водоканал зобов`язаний нарахувати додаткову плату за водовідведення, обчислену за підвищеним коефіцієнтом кратності, а відповідач зобов`язаний її сплатити. Аналогічна вимога передбачена пунктом 3.15 договору, відповідно до якого абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабонента, орендарі, суборендарі.

Скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій (ДК) оплачується з відповідним коефіцієнтом кратності (пункти 6.9, 8.1 Правил № 129 та пункт 4.10 договору).

Відповідно до п. 7.11.3 Правил № 129 з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднювальних речовин допустимим. Виявленні в цих пробах перевищення ДК допустимих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормових забруднень.

Відбір разових проб стічних вод підприємств виконується повноважними представниками водоканалу, що фіксується у актах, які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства. В акт відбору проб обов`язково заносяться дані про попередню обробку проби (консервування). Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення ДК).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України). Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як вже зазначалося вище, в матеріалах справи міститься акт від 04.07.19р. відбору проб стічних вод з метою контролю їх складу та якості, складений працівниками КП «Дніпроводоканал» в присутності уповноваженого представника відповідача (директора Єгорова В.Г.) Вказаний акт підписаний повноважним представникам позивача без будь-яких зауважень. Зроблені підприємством позивача лабораторні дослідження зафіксували перевищення допустимих концентрацій, а отже нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями згідно виставленого для оплати рахунку №76285 від 31.08.19р. є правомірним (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постанові від 02.05.18 р. у справі № 904/8186/16 ); а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно заперечення відповідача суд оцінює критично, які спростовуються наявними у справі та наданими позивачем доказами. Також заперечення відповідача відносно того, що у позивача не було правових підстав для розрахунку величини плати за ПДК забруднюючих речовин за Правилами №129 , так як вони не підлягали застосуванню у зв`язку із набиранням чинності «Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» (затвердженими Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017р.) суд оцінює критично з урахуванням правової позиції , викладеної у постанові Верховного Суду від 05.06.20р. у справі №920/528/19, відповідно до якої (поміж іншим) зазначено: «…Місцеві правила були затвердженні органом місцевого самоврядування в межах повноважень відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вони розроблені та приймалися відповідно до положень Водного кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Основних напрямків державної політики України у галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки», затверджених постановою Верховної Ради України від 5 березня 1998 року №188/98-ВР, «Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 1999 року № 465, Будівельних норм і правил «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди» (БНіП 2.04.03-85, окрім п. 6.2), «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, «Інструкції про встановлення та стягнення сплати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів» та «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37.

Ні Закон України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» у новій редакції, ні Правила №316, ні жодні інші нормативно-правові акти не передбачають положень про скасування чи не чинність місцевих правил приймання стічних вод, які діяли до відповідних змін у законодавстві.

Порівняння значень допустимих концентрацій шкідливих речовин, визначених місцевими правилами №539, із значеннями, визначеними у додатку №4 загальнодержавних Правил №316 (які набрали чинності з 02.02.2018), є некоректним.

У Правилах №316 не встановлено і не може бути встановлено ДК, які забезпечують досягнення усіх цілей для кожного населеного пункту України. На загальнодержавному рівні це зроблено для ДК, дотримання яких забезпечує захист здоров`я персоналу систем збирання, відведення стічних вод та очисних споруд, запобігання псуванню обладнання систем водовідведення, очисних і суміжних з ними підприємств, гарантування безперебійної в межах регламентних норм роботи споруд очищення стічних вод та обробки осадів, гарантування, що скиди стічних вод з очисних споруд не спричинять згубного впливу на навколишнє середовище, гарантування, що осад може бути утилізований у безпечний і прийнятний для навколишнього середовища спосіб (п.1 Правил №316).

Для кожного конкретного населеного пункту ДК розраховуються, виходячи з вимог регламенту роботи конкретних каналізаційних очисних споруд, норм гранично допустимих скидів, що встановлені органами екологічного нагляду для виробників послуг з водовідведення (позивача), норм вмісту важких металів в осадах, які утворюються в процесі очищення стічних вод на конкретних каналізаційних очисних спорудах тощо…».

Окрім того, суд оцінює критично зауваження відповідача до акту відбору проб стічних, які надсилались позивачу вже після його складення, оскільки з аналізу Правил №129 вбачається, що в них не передбачено надання зауважень абонентами на складений водоканалом акт відбору проб стічних вод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 3; код ) на користь позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А; ): 18 387, 47 грн. заборгованості та 2 102, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 20.01.2021р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв