РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.01.2021Справа № 910/16546/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПРІ-ТРЕЙД» (вул. М.Залізняка, буд. 138, м. Київ, 18018) до Товариства з обмеженою відповідальністю «В2В ЕКСПОРТ» (вул. Здолбунівська, буд.3Г, офіс 132, м. Київ, 02081) про стягнення заборгованості в розмірі 178 771,34 грн.,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПРІ-ТРЕЙД», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «В2В ЕКСПОРТ», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «В2В ЕКСПОРТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КАПРІ-ТРЕЙД» заборгованість за договором поставки №б/н від 12.12.2019 в розмірі 178 771,34 грн. та судовий збір в розмірі 2651,58 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки товарів від 12.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем 27.11.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за юридичною адресою (вул. Здолбунівська, буд.3Г, офіс 132, м. Київ, 02081) згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Копія ухвали про відкриття провадження у справі залишилася без вручення, конверт з копією ухвали повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує mutatismutandis висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПРІ-ТРЕЙД» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «В2В ЕКСПОРТ» (покупець) укладено договір поставки товарів, за яким постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти й оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. розділу 1 договору кількість, асортимент та ціна товару, що поставляється за даним договором узгоджується сторонами окремо на кожну партію товару й зазначається в накладних на поставку товару. Загальна сума договору становить суму вартості товарів поставлених за період дії даного договору.

Згідно із п. 7.1. розділу 7 договору сторони домовились, що договір вступає в дію з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє протягом одного календарного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань. У випадку, якщо до жодної із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору від жодної із сторін не надійде пропозиції щодо звершення дії договору, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

За період грудня 2019 - лютого 2020 року позивачем поставлено на користь відповідача товар на загальну вартість 268658,93 грн з ПДВ, про що свідчать видаткові накладні:

1. видаткова накладна № Н-00063613 від 20.12.2019 на суму 48247,32 грн з ПДВ;

2. видаткова накладна № Н-00063612 від 20.12.2019 на суму 46496,29 грн з ПДВ;

3. видаткова накладна № Н-00065127 від 27.12.2019 на суму 19915,49 грн з ПДВ;

4. видаткова накладна № Н-00065126 від 27.12.2019 на суму 17875,59 грн з ПДВ;

5. видаткова накладна № К-00128754 від 17.01.2020 на суму 1569,50 грн з ПДВ;

6. видаткова накладна № Н-00001931 від 17.01.2020 на суму 19447,96 грн з ПДВ;

7. видаткова накладна № Н-00001930 від 17.01.2020 на суму 22582,05 грн з ПДВ;

8. видаткова накладна № Н-00006916 від 15.02.2020 на суму 68444,99 грн з ПДВ;

9. видаткова накладна № Н-00006917 від 15.02.2020 на суму 22609,76 грн з ПДВ;

10. видаткова накладна № Н-00007033 від 15.02.2020 на суму 1469,98 грн з ПДВ.

За умовами п. 3.1. розділу 3 договору поставлені постачальником за цим договором покупцю товари, сплачуються на умовах реалізації з обов`язковим наданням покупцем звіту про реалізований товар (у форматі: найменування, кількість, вартість кожної одиниці, ПДВ), який повинен містити інформацію про залишки нереалізованого товару (у форматі: найменування, кількість, вартість кожної одиниці, ПДВ) на час подання такого звіту (надалі - звіт). Звіт покупець надає постачальнику один раз на місяць за період - один місяць, починаючи з місяця першої поставки товару та незалежно від факту реалізації товару, у строк десяти календарних днів з дня закінчення відповідного звітного місяця. Партією товарів визнаються товари, поставлені по одній накладній. Звіт надається покупцем постачальнику підписаний та скріплений печаткою за допомогою факсимільного зв`язку, поштового зв`язку, в електронній формі, або шляхом вручення звіту представнику постачальника під розпис. До отримання оригіналів звітів їх копії мають повну юридичну силу, погоджують прав та обов`язки сторін, можуть бути надані в судові інстанції як докази. В разі ненадання покупцем постачальнику звіту поштою рекомендованим листом він несе всі ризики у зв`язку з таким. Оплата поставленого товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на рахунок постачальника у строк до 10 календарних днів з дня подання чергового звіту.

Позивачем до матеріалів справи надано відомості про реалізацію товарів відповідачем у формі таблиці, направленої на електронну пошту директора позивача, згідно якої загальна вартість реалізованого товару складає 251585,45 грн.

Згідно виписки із рахунку позивача, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідачем у період лютого 2020 року - квітня 2020 року здійснювалися оплати за договором у загальному розмірі 89887,58 грн.

03.07.2020 позивачем направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості у семиденний строк у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, до якої також долучено акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого станом на 03.07.2020 за відповідачем наявна заборгованість за договором у розмірі 178771,34 грн.

Вказану претензію спільно з актом відповідачем не отримано, поштовим відділенням здійснено відмітку «невдала спроба вручення», про що свідчить реєстр поштових направлень (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Згідно із п. 3.5. розділу 3 договору на вимогу однієї із сторін строк не більше п`яти банківських днів проводиться звірка взаємних розрахунків, яка оформлюється актом звірки взаємних розрахунків. Дані, які підтверджені в акті звірки взаємних розрахунків, являються основою для кінцевих взаєморозрахунків і підтверджують зобов`язання сторін. Для проведення звірки взаємних розрахунків, постачальник направляє покупцю підписані зі своєї сторони два оригінальних примірника акта звірки взаємних розрахунків. Протягом п`яти календарних днів з моменту отримання від постачальника акта звірки взаємних розрахунків, покупець зобов`язаний провести звірку взаємних розрахунків і підписавши акт звірки взаємних розрахунків повернути його постачальнику. Якщо протягом встановленого строку покупець не поверне постачальнику підписаний акт звірки взаємних розрахунків, вважається, що покупець погодив (акцептував) цей документ. У цьому випадку на акті звірки взаємних розрахунків робиться запис: «Зауважень від покупця у визначений строк не надійшло», після чого він набирає сили, як такий, що підписаний покупцем.

Позивачем у наданому суду акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2019 до 03.07.2020 зроблено відповідну відмітку «Зауважень від покупця у визначений строк не надійшло», вказаний акт не містить підпису уповноваженого представника відповідача.

Згідно із п.. 4.1. розділу 4 договору порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначає про порушення відповідачем зобов`язань за укладеним договором у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, о цінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджується факт укладення між сторонами договору поставки від 12.12.2019, за яким позивачем поставлено на користь відповідача товар на загальну вартість 268658,93 грн, про що свідчать видаткові накладні, які підписані представником відповідача без зауважень та застережень.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами укладеного між сторонами договору погоджено, що оплата товару здійснюється на умовах реалізації з обов`язковим наданням покупцем звіту про реалізований товар, а оплата здійснюється протягом десяти календарних днів з дня подання чергового звіту.

Позивачем надано суду звіт про реалізацію товару відповідачем, направлений на електронну пошту позивача. В той же час судом достеменно не може бути встановлено, що таблиця у формі звіту про реалізацію направлена на адресу позивача саме відповідачем, остання не містить будь-яких відміток про направлення такої таблиці відповідачем, підпису (в тому числі факсимільного) повноваженого представника відповідача у вказаній таблиці, як це передбачено п. 3.1. розділу 3 договору.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем на адресу позивача відповідних звітів про реалізацію товарів, при цьому частково здійснено оплату вартості поставленого товару на суму 89887,58 грн з ПДВ.

З урахуванням того, що умовами договору передбачено щомісячне подання відповідачем звіту про реалізацію товару, а матеріали справи не містять доказів надання таких звітів з боку відповідача, ризик нарахування боргу за використання коштів вже за поставлений товар та неповернення таких коштів несе саме покупець (відповідач).

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що сторонами погоджено проведення оплати саме у строк до десяти календарних днів з дня подання чергового звіту з боку відповідача, при цьому доказів подання такого звіту з урахуванням партій поставленого товару згідно видаткових накладних матеріали справи не містять, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 178771,34 грн.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «В2В ЕКСПОРТ» (вул. Здолбунівська, буд.3Г, офіс 132, м. Київ, 02081) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПРІ-ТРЕЙД» (вул. М.Залізняка, буд. 138, м. Київ, 18018) заборгованість у розмірі 178771 грн 34 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2681 грн 57 коп, а всього 181452 (сто вісімдесят одну тисячу чотириста п`ятдесят дві) грн 91 (дев`яносто одну) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання рішення 18.01.2021.

Суддя В.О.Демидов