РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2021Справа № 910/16690/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"», м. Київ

до

1. Фізичної особи-підприємця Бабенка Володимира Миколайовича,

Чернігівська обл., м. Прилуки, 2 . Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"», м. Київ

про стягнення 90 079,57 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» (далі - ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Бабенка Володимира Миколайовича (далі - ФОП Бабенко В.М./відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"» (далі - ПАТ «НАСК "Оранта"»/відповідач-2) про стягнення 90 079,57 грн страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-57К- від 15.12.2018, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки, відповідачем-1 частково здійснено страхове відшкодування у розмірі 64 593,73 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів -1 та -2 для відшкодування решти понесених витрат.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.10.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.11.2020 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ПАТ «НАСК "Оранта"» заперечило проти позову, посилаючись на те, що відповідач-2 розглянув вимогу ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» на загальну суму 154 673,30 грн та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 64 593,73 грн, яка складається із суми вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу за вирахуванням франшизи у розмірі 510,00 грн.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2018 між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-57К-, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами відповідно до переліку та умов, зазначених у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору, зокрема, автомобіля «SCANIA R420LA4X2HLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 16.12.2018 до 15.12.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2018 близько 06 год. 00 хв. в м. Черкаси по вул. Чигиринська, 60 на території заводу «Богдан» ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «CHEREAU С 382 DR», реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «SCANIA R420», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ ScS24» реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.03.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, з постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.03.2019 вбачається, що ОСОБА_1 на час ДТП працював водієм у ФОП « Бабенко ».

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «Транс-Логістик» виставило рахунок на оплату № АРМ-41623 від 03.01.2019 та надало акт виконаних робіт № ТЛ00041623 від 27.01.2019, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 160 073,30 грн.

11.05.2019 позивачем складено страховий акт № 10, згідно якого сума страхового відшкодування становить 154 673,30 грн. Зокрема, з розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 10 від 11.05.2019 вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 160 073,30 грн, франшиза 5 400,00 грн, відповідно сума страхового відшкодування складає 154 673,30 грн.

При цьому, в п. 20 розрахунку зазначено, що вартість деталей, що замінюються (без врахування зносу деталей, що замінюються) складає 135 670,82 грн, а в п. 21 розрахунку вказується, що вартість деталей, що замінюються з врахуванням зносу також складає таку ж суму 135 670,82 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 154 673,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3Р038763 від 14.05.2019.

Як стверджує позивач, а відповідач не заперечує, ПрАТ «НАСК "Оранта"» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 64 593,73 грн.

При цьому, відповідачем надано суду звіт з визначення вартості відновлювального ремонту зі зносом або без зносу № АА 5260 КР-1, виконаного фахівцем експертно-розрахункового управління Лисим А.М., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 65 103,73 грн.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» зазначає, що у зв`язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду, зокрема, до власника автомобіля «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_2 та ПрАТ «НАСК "Оранта"», як страховика.

Водночас, відповідач-2, заперечуючи проти задоволення позову, стверджує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «SCANIA R420», реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні та з урахуванням франшизи (510,00 грн) складає 64 593,73 грн (65 103,73 грн - 510,00 грн), відповідно ця сума була сплачена відповідачем-2 на користь позивача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації автомобіля автомобіля «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «НАСК "Оранта"» за полісом № АК/9982620, при цьому, винна особа - ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем-1, що також встановлено у постанові Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від -07.03.2019.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_1 , який на час ДТП працював водієм у ФОП Бабенко В.М. , автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідача-2 виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом із тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було сплачено ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту та страхового акта № 10 від 11.05.2019 у розмірі 154 673,30 грн.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ПрАТ «НАСК "Оранта"».

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора, як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Судом встановлено, що ПрАТ «НАСК "Оранта"» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 64 593,73 грн.

Зокрема, відповідач-2 стверджує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «SCANIA R420», реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (коефіцієнт фізичного зносу на день страхового випадку становить 0,70) та з урахуванням франшизи (510,00 грн) складає 64 593,73 грн (65 103,73 грн - 510,00 грн).

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідачем-2 надано суду звіт з визначення вартості відновлювального ремонту зі зносом або без зносу № АА 5260 КР-1, виконаного фахівцем експертно-розрахункового управління Лисим А.М., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 65 103,73 грн.

Водночас, як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування до справи №10 від 11.05.2019, здійсненого ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 160 073,30 грн, франшиза 5 400,00 грн, відповідно сума страхового відшкодування складає 154 673,30 грн.

При цьому, в п. 20 та п. 21 цього розрахунку вказано, що при визначенні вартості деталей, що замінюються, не враховано коефіцієнт фізичного зносу.

Так, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с х (1- Е з), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики при визначенні розміру коефіцієнта фізичного зносу КТЗ береться за основу строк експлуатації останнього (5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки).

Значення коефіцієнту фізичного зносу (Ез) застрахованого позивачем автомобіля «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, приймається таким, що дорівнює 0,70, оскільки на момент настання ДТП (29.12.2018) строк експлуатації вказаного транспортного засобу перевищував 7 років (граничний строк, визначений пунктом 7.38 Методики).

За вказаних обставин, суд погоджується з розрахунком, наданим відповідачем-2 щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «SCANIA R420» реєстраційний номер НОМЕР_1 із урахуванням фізичного зносу складових у розмірі 65 103,73 грн.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідачем-2 здійснено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 64 593,73 грн з урахуванням фізичного зносу складових та франшизи, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині позовних вимог до ПрАТ «НАСК "Оранта"».

Разом з тим, якщо у деліктному зобов`язанні боржників декілька, один з яких є основним - страховик, а другий - додатковим (субсидіарним - винна особа, страхувальник), між якими укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, і потерпіла особа або її страховик, виплативши за договором добровільного страхування страхове відшкодування потерпілій особі та набувши право зворотної вимоги у розумінні статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", не отримали від основного боржника відшкодування шкоди в повному обсязі, то вони в майбутньому можуть звернутися в порядку статті 1194 ЦК України до субсидіарного боржника за відшкодуванням різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Водночас, відповідно до приписів статей 1187 та 1172 ЦК України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ФОП Бабенко В.М., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача-1 різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Так, розглянувши позовні вимоги ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» до ФОП Бабенко В.М., судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження звернення з вимогою до ФОП Бабенко В.М. про здійснення страхового відшкодування у розмірі 90 079,57 грн, а тому з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення права останнього відповідачем-1, внаслідок чого така вимога задоволенню також не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук