ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 справа № 914/2993/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Б25», м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Радовича Данила Романовича, м. Комарно

Городоцького р-ну Львівської обл.,

про: стягнення 36' 900,00 грн.

Суддя І.Б.Козак

При секретарі Ю.-М. В. Пришляк

Представники:

Від позивача: не з`явився,

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Б25» подано позов до Фізичної особи-підприємця Радовича Данила Романовича про стягнення 36' 900,00 грн.

Ухвалою суду від 23.11.2020р відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 15.12.2020 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Розгляд справи відбувається за правилами, передбаченими ст.ст. 247-252 ГПК України.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 12.01.2021р. представник позивача не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву (вх.№34540/20 від 02.12.2020р.) про розгляд справи за наявними матеріалами без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №051/3Р-051-19 від 13.11.2019р. не повністю оплатив отримані послуги з доставки бетону на суму 20' 100,00 грн. Крім того, позивач нарахував відповідачу 16' 800,00 грн. штрафу.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 3' 700,00 грн. - правова допомога;

· 2102,00грн. - сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився. Станом на день проведення засідання на адресу суду не надходило відзиву на позовну заяву чи інших письмових заперечень. 12.01.2021р. на електронну адресу суду було надіслано заяву про відкладення розгляду справи від Радовича Д.Р., у якій відповідач просить відкласти дане судове засідання, оскільки важко хворий та має підозру на коронавірус, що підтверджується доданим до заяви скеруванням МЦ «Євроклінік».

Розглянувши заяву відповідача, суд відмовляє у її задоволенні з таких мотивів.

Статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

За змістом статей 6, 7 цього ж Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Суд звертає увагу відповідача на те, що надіслана на електронну адресу суду заява про відкладення розгляду справи не відповідає вимогам згаданого вище Закону, оскільки не є підписана електронним цифровим підписом, що унеможливлює ідентифікацію її автора. Крім того, долучене скерування на госпіталізацію пацієнта ОСОБА_1 з діагнозом «нестабільність лівого гіступеневого суглобу», про підозру чи захворювання на корона вірус нічого не зазначено. Відтак, відповідачем не наведено поважності причин для відкладення судового засідання у цій справі.

Обставини справи.

13 листопада 2019 року між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) укладено Договір №051/ЗР-051-19 на надання послуг по подачі бетону на відстань (надалі - Договір). Згідно Договору, Позивач зобов`язався надавати Відповідачу послуги по подачі бетону на відстань за допомогою бетононасосу «МЕСВО» (надалі - послуги), а Відповідач зобов`язався приймати та оплачувати надані Позивачем послуги в строки та на умовах, передбачених Договором.

Всього за Договором, позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 87 600,00 грн., що підтверджується виставленими рахунками на оплату і такими доказами:

Специфікація №1 від 14.11.2019р. на суму 10300,00 грн;

Специфікація №2 від 16.11.2019р. на суму 13800,00 грн;

Специфікація №3 від 11.12.2019р. на суму 27750,00 грн;

Специфікація №4 від 28.02.2020р. на суму 10000,00 грн;

Специфікація №5 від 04.03.2020р. на суму 9500,00 грн;

Специфікація №6 від 15.06.2020р. на суму 9500,00 грн;

Акт №БН-11/14/07 здачі-прийняття робіт на суму 11200,00 грн

Акт №БН-11/18/12 здачі-прийняття робіт на суму 13800,00 грн

Акт №БН-12/12/01 здачі-прийняття робіт на суму 33600,00 грн

Акт №БН-02/28/02 здачі-прийняття робіт на суму 10000,00 грн

Акт №БН-03/04/06 здачі-прийняття робіт на суму 9500,00 грн

Акт №БН-06/15/17 здачі-прийняття робіт на суму 9500,00 грн

Відповідачем частково оплачено надані послуги на суму 67' 500,00 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача.

Станом на дату прийняття рішення 20' 100,00 грн. основного боргу відповідачем не оплачено.

Оцінка суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з надання послуг на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем послуг - доставки бетонної суміші за допомогою бетононасосу машиною, які відповідачем всупереч умовам договору повністю не оплачені, хоч і отримані. Тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення 20' 100,00 грн основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем також нараховано відповідачу 16' 800,00 грн штрафу. Пунктом 7.3. Договору встановлено, що за порушення Замовником (Відповідач) термінів оплат за надані Виконавцем (Позивач) послуги понад 30 (тридцять) календарних днів, Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю штраф у розмірі 50 % (п`ятдесят відсотків) від вартості наданих послуг,оплата яких прострочена.

Як зазначає позивач, після підписання Акту наданих послуг №БН-12/12/01 від 12.12.2019 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 33600,00 грн з 17.12.2019 року. Однак, відповідач допустив прострочення оплати боргу по цьому Акту в сумі 33 600,00 гривень на строк понад 30 календарних днів. Таким чином, сума штрафу, яку зобов`язаний сплатити Відповідач на користь Позивача, за прострочення оплати на строк понад 30 днів розрахована саме із суми 33 600,00 грн та складає: 16 800,00 грн (33 600,00 х 50% = 16' 800,00), що є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат позивачем надано:

- копію Договору №0611-02 про надання правничої допомоги від 06.11.2020р.;

- копію Додатку до цього договору «Специфікація №1», де чітко визначено тверду суму 3' 700,00 грн правової допомоги;

- довіреність на представництво інтересів позивача адвокатом Заблоцьким В.А. від 06.11.2020р.

- копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1835.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав, як і не подав заяви про зменшення розміру заявленої правової допомоги.

Суд також враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19, про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість лише щодо розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 28.12.2020р. у справі №640/18402/19 зроблено висновок про те, що якщо гонорар адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, то він не потребує детального опису робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Радовича Данила Романовича (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Б25» (адреса: 03115, вул.Святошинська, 34А, м.Київ, ) 20' 100,00 грн основного боргу, 16800,00грн штрафу, 2102,00 грн судового збору та 3' 700,00 грн правової допомоги.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2021р.

Суддя І.Б. Козак