Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1119/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту"

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 123 830 грн. 96 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Карпов К. О. (довіреність № 39 від 30.11.20 року);

від відповідача: Деркач В. В. (довіреність № 822 від 22.05.19 року, в режимі ВКЗ).

Описова частина:

В листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення в сумі 205 844 грн. 96 коп.

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/1119/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення в сумі 205 844 грн. 96 коп. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 22 грудня 2020 року.

15 грудня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній частково визнав позов, зазначив про часткову оплату основної суми боргу, крім того просив суд відкласти розгляд справи для надання можливості врегулювання спору.

15 грудня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання в якому останній просив суд розглядати справу без участі уповноваженого представника останнього за наявними матеріалами.

22 грудня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 198 830 грн. 96 коп.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року відкладено розгляд справи на 12 січня 2021 року.

11 січня 2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання, в якому зазначив у зв`язку з частковим погашенням Відповідачем заборгованості, а саме основного боргу на суму 82 014 грн. 00 коп. у відповідності до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України просив суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути суму коштів у розмірі 123 830 грн. 96 коп., з яких: основного боргу - 120 077 грн. 40 коп.; інфляційні збитки - 1 532 грн. 47 коп.; 3% річних - 2 221 грн. 09 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо).

Оскільки заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана у строки визначені ГПК України та є правом останнього, суд її задовольняє в повному обсязі, а відтак має місце нова ціна позову - стягнення суми коштів у розмірі 123 830 грн. 96 коп.

У судовому засіданні 12 січня 2021 позивач просив суд задоволити позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, в свою чергу представник відповідача (в режимі відеоконференції) позов визнав частково, зазначив про часткову оплату боргу.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" (надалі - Постачальник) укладено договір поставки №53- 122-11-20-09533 від 16.04.2020 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки, "Постачальник" зобов`язується поставити і передати у власність "Замовника" продукцію, а "Замовник", в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1.

Пунктом 3.1. Договору поставки встановлено, що продукція поставляється Постачальником протягом 45 календарних днів з моменту укладення даного договору. Місце поставки та вантажоотримувач - 34400, м. Вараш, Рівненська обл., РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Згідно п. 6.1. Договору оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Пункт 6.2. Договору: Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Як свідчать матеріали справи, на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки Постачальник 20.05.2020 року передав у власність Замовника продукцію, про що обидві сторони підписали відповідні видаткові накладні і Прибуткові ордери а саме:

Видаткова накладну №1135 від 20.05.2020 р. на суму 154 381 грн. 50 коп.. без ПДВ, разом з ПДВ 30 876 грн. 30 коп. - 185 257 грн. 80 коп. (а.с. 16);

Прибутковий ордер №146 від 20.05.2020 р. на суму 154 381 грн. 50 коп. без ПДВ (а.с. 18);

Видаткова накладну №1413 від 18.06.2020 р. на суму 14 028 грн. 00 коп. без ПДВ, разом з ПДВ 2 805 грн. 60 коп. - 16 833 грн. 60 коп. (а.с. 17);

Прибутковий ордер №168 від 18.06.2020 р. на суму 14 028 грн. 00 коп. без ПДВ (а.с. 19).

Суд зазначає, підписання Замовником видаткових накладних разом з прибутковими ордерами, а також оформлення ярликів на придатну продукцію за №1-1-85 від 29.05.2020 р. і №1-1-103 від 03.07.2020 р., свідчить про прийом Замовником продукції за кількістю та якістю без зауважень.

Враховуючи зазначений вище пункт 6.1. Договору поставки для Замовника настав обов`язок здійснити оплату на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію для позивача.

Судом з`ясовано, оплата за вказаним Договором за отриману продукцію у визначеному розмірі не відбулася, чим порушено строки оплати.

Відповідачем здійснено оплату 02 грудня 2020 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 11022 на суму 1 753 грн. 50 коп., № 11023 на суму 350 грн. 70 коп., № 11024 на суму 3 857 грн. 70 коп., № 11025 на суму 1 052 грн. 10 коп., платіжне доручення від 24 грудня 2020 року № 12409 на суму 50 000 грн. 00 коп., платіжне доручення від 29 грудня 2020 року №12540 на суму 25 000 грн. 00 коп.

Отже, в порушення п. 6.1. Договору поставки оплата Замовником продукції не здійснено в повному обсязі і в строки, тому на даний час Замовник має сплатити Постачальнику заборгованість за поставлену продукцію у розмірі - 120 077 грн. 40 коп.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України закріплена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позов в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВИХ ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" основного боргу 120 077 грн. 40 коп. є обґрунтований, відповідачем не спростований, а тому суд в цій частині його задовольняє.

Крім того, через неналежне виконання умов договору, позивач нарахував для відповідача 2 221 грн. 09 коп. три відсотка річних та 1 532 грн. 47 коп. інфляційні втрати.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначену норму права, позивач правомірно нарахував для відповідача три відсотка річних та інфляційні втрати.

Отже, до задоволення підлягає 1 532 грн. 47 коп. інфляційних втрат, як обґрунтовані та доведені.

Разом з тим перевіривши періоди нарахування трьох відсотків річних, судом з`ясовано, що позивачем здійснено помилку при визначенні періоду нарахування.

Зокрема, на продукцію отриману згідно видаткової накладної № 1135 від 20.05.2020 р., ярлик на придатну продукцію № 1-1-84 оформлено 29.05.2020 р., враховуючи, що згідно частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного календарного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, перебіг строку оплати розпочався 30.05.2020 р. та закінчився 13.07.2020 р., а на продукцію отриману згідно видаткової накладної № 1413 від 18.06.2020 р. ярлик на придатну продукцію № 1-1-103 оформлено 03.07.202 р., відповідно перебіг строку оплати розпочався 04.07.2020 р. та закінчився 17.08.2020 р.

Враховуючи зазначене, позивачем безпідставно визначено початок нарахування трьох процентів річних, а саме з 13.07.2020 р. та 17.08.2020 р., зокрема, включено в період нарахування останній день строку оплати.

Отже, судом було здійснено перерахунок трьох процентів річних, в результаті чого обґрунтований розмір трьох процентів річних є 2 204 грн. 53 коп., а саме: за період з 14.07.2020 року до 26.11.2020 року на суму заборгованості 185 257 грн. 80 коп. в розмірі 2 065 грн. 17 коп. та за період з 18.08.2020 року по 26.11.2020 року на суму заборгованості в розмірі 16 833 грн. 60 коп. в розмірі 139 грн. 36 коп.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення трьох відсотків річних, в розмірі 16 грн. 56 коп.

Враховуючи усе зазначене вище, позов підлягає до часткового задоволення, зокрема доведеним та обґрунтованим позов є в частині стягнення, з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВИХ ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" основної суми боргу в розмірі 120 077 грн. 40 коп., інфляційних втрат в розмірі 1 532 грн. 47 коп. та три процента річних в сумі 2 204 грн. 53 коп.

Щодо заявлених судових витрат в розмірі 3 087 грн. 68 коп. суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, в процесі розгляду справи, позивачем було зменшено розмір позовних вимог, також позов було задоволено частково на суму 123 814 грн. 40 коп.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, суд враховує норми частини 9 статті 129 ГПК України, згідно якої, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки, 1,5 відсотка від 123 814 грн. 40 коп. становить 1 857 грн. 22 коп., що є меншим чим 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема 2 102 грн. 00 коп., оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача (неналежне виконання умов договору), а також те, що зменшення суми позову відбулося через часткову оплату суми боргу після порушення провадження по справі.

Тому, на переконання суду, справедливим та правильним розподілом судового збору, є покладенням на відповідача 2 102 грн. 00 коп., мінімальної ставки судового збору, враховуючи кінцевий розмір предмета спору.

Отже, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Також, суд роз`яснює, що у відповідності до статті 7 Закону України "Про судовий збір", позивач вправі звернутися до суду з відповідною заявою, для повернення сплаченого судового збору в частині зменшення розміру позовних вимог (за виключенням уже стягнутої суми судового збору з відповідача та за виключенням відмови в позові в частині стягнення трьох відсотків річних).

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34403, Рівненська область, місто Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВИХ ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" (03115, місто Київ, вулиця М. Котельникова, будинок 1, квартира 42, , IBAN НОМЕР_1 , Банк АТ "ПУМБ", МФО 334851) основного боргу - 120 077 грн. (сто двадцять тисяч сімдесят сім) грн. 40 коп., інфляційні збитки - 1 532 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять дві) грн. 47 коп., три процента річних - 2 204(дві тисячі двісті чотири) грн. 53 коп. та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 16 грн. 56 коп. три процента річних.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 15 січня 2021 року.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (03115, м. Київ, вул. М. Котельникова, буд. 1, кв. 42);

3 - відповідачу рекомендованим (34403, Рівненська обл., м. Вараш).