ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" січня 2021 р. Справа №924/1029/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів", м. Слов`янськ, Донецька область

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Нетішин

про стягнення заборгованості у розмірі 386609,76 грн., з яких: 385627,20 грн. основного боргу та 982,65 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 06.01.2021р., оскільки в судовому засіданні 10.12.2020р. та 23.12.2020р. оголошувалась перерва.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду від 21.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.11.2020р. вирішено продовжити строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; закрити підготовче провадження по справі №924/1029/20 та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 10.12.2020р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів" звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованість у розмірі 386609,76 грн., з яких: 385627,20 грн. основного боргу та 982,65 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №16590/53-124-01-20-12314 від 02.07.2020р.

У відзиві на позов відповідач не заперечував щодо наявності заборгованості в розмірі 385627,20 грн. Повідомив про визнання позову в цій частині. Однак, в частині стягнення 3% річних та судового збору просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначеного посилається на положення п. 7 договору, ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної інфекційної хвороби (COVID 19), Постанову КМ України від 02.07.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 установлено з 12.03.2020р. карантин на всі території України. Також зазначає, що відповідач як суб`єкт господарювання не мав змоги вчасно та в повному розмірі здійснити оплату поставленого позивачем товару з незалежних від нього обставин. Зокрема, відповідно до процедури платежів, існуючої у ДП "НАЕК" "Енергоатом", заявка на оплату одержаної продукції була своєчасно включена до реєстру платежів компанії, але ВП ХАЕС не був профінансований через відсутність грошових коштів, оскільки ДП "НАЕК" "Енергоатом" у зв`язку із реалізацією нової моделі енергоринку відповідно до норм ЗУ "Про ринок електричної енергії", діючого з 01.07.2019р. не отримало за відпущену електроенергію від ДП "Гарантований покупець" та НЕК "Енергоатом" за підсумками січня серпня 2019 року близько 11 млрд. грн.

04.01.2021р. канцелярією суду зареєстровано клопотання відповідача, у якому просить суд розгляд справи 06.01.2021р. проводити за відсутності представника відповідача.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, в клопотанні від 02.11.2020р. просив розгляд справи проводити за відсутності представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ухвали-повідомлення направлялися на адресу м. Нетішин Хмельницької області, вул. Енергетиків, 20 та м. Київ, вул. Назарівська, буд.3.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

02.07.2020р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція") (іменоване покупець) та ТОВ "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів" (іменоване постачальник) укладено договір поставки №16590/53-124-01-20-12314 відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною та по коду УКТ ЗЕД Товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

За п.1.2 договору предметом поставки по даному договору є Товар: код 31650000-7 згідно ДК 021-2015 (Ізоляційне приладдя).

Згідно з п. 1.4 договору місцем виконання даного договору є місто Нетішин Хмельницької області.

Строк поставки товару становить 50 календарних днів з дати укладання сторонами договору (п.3.1 договору).

Відповідно до п.4.1 договору ціна товару по договору становить всього 385627,20 грн. з ПДВ. Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1. До ціни товару включена вартість упакування, маркування, тари, страхування, доставка до складу вантажоодержувача.

Оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на складі вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості. Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця. (п.п. 5.1, 5.4 договору).

Згідно з п. 8.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п.11.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Договір підписано представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.

Додатком № 1 до договору сторонами підписано специфікацію №1 на суму 385627,20 грн.

Позивач виставив для оплати відповідачу рахунок-фактуру №-3/0949 від 03.07.2020р. на суму 385627,20 грн.

Позивачем на підставі видаткової накладної №-000000926 від 07.07.2020р. поставлено відповідачу товар на загальну суму 385627,20 грн. Видаткова накладна підписана представником відповідача - Мулліною Ф.А. за дов. №55 від 06.07.2020р.

В матеріалах справи наявна видана ВП "Хмельницька АЕС" довіреність №55 від 06.07.2020р., видана Мулліній Ф.А. на отримання від ТОВ "ВО СЗВІ", м. Слов`янськ.

10.08.2020р. позивачем направлену відповідачу претензію про сплату боргу у розмірі 385627,20 грн.

ВП "Хмельницька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" у листі від 19.08.2020р. повідомив ТОВ "ВО Слов`янський завод високовольтних ізоляторів" про відсутність коштів для погашення заборгованості, зазначаючи, що у разі надходження до ВП ХАЕС ДП "НАЕК "Енергоатом" грошових коштів, зобов`язання за договором буде виконано невідкладно.

До матеріалів справи долучено довіреність від 05.02.2020р., за якою Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" уповноважило генерального директора відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Козюру А.Р. здійснювати від імені ДП "НАЕК "Енергоатом" повноваження, передбачені Положенням відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція", в тому числі здійснювати всі процесуальні дії та захист законних інтересів ДП "НАЕК "Енергоатом" в: правоохоронних органах, судах всіх інстанцій та спеціалізацій (з повним обсягом прав позивача, відповідача, третьої особи, іншого учасника судового процесу, зокрема: з правом подання позовних заяв, заяв у справах про банкрутство та інших заяв, скарг, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету або підстав позову, укладання мирової угоди, оскарження рішень суду); здійснювати всі дії, що пов`язані з виконанням вказаних повноважень, в тому числі засвідчувати копії документів, підписувати заяви (в тому числі позовні), скарги (в тому числі апеляційні та касаційні), відзиви, клопотання та інші процесуальні документи, а також підписувати претензії та відповіді на претензії.

Також до матеріалів справи долучено довіреність від 18.02.2020р., за якою генеральний директор відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Козюру А.Р., діючий від імені Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", уповноважив провідного юристконсульта юридичного відділу ВП ХАЕС "НАЕК "Енергоатом" Пашинського А.А. здійснювати від імені ДП "НАЕК "Енергоатом" повноваження, а саме: здійснювати всі процесуальні дії та захист законних інтересів ДП "НАЕК "Енергоатом" в: правоохоронних органах, судах всіх інстанцій та спеціалізацій (з повним обсягом прав позивача, відповідача, третьої особи, іншого учасника судового процесу, зокрема: з правом подання позовних заяв, заяв у справах про банкрутство та інших заяв, скарг, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету або підстав позову, укладання мирової угоди, оскарження рішень суду); здійснювати всі дії, що пов`язані з виконанням вказаних повноважень, в тому числі засвідчувати копії документів, підписувати заяви (в тому числі позовні), скарги (в тому числі апеляційні та касаційні), відзиви, клопотання та інші процесуальні документи, а також підписувати претензії та відповіді на претензії.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з договору поставки № 16590/53-124-01-20-12314 від 02.07.2020р., згідно умов якого сторони взяли на себе зобов`язання з поставки та оплати товару.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Матеріалами справи підтверджено поставку позивачем відповідачу на підставі видаткової накладної №-000000926 від 07.07.2020р. товару на загальну суму 385627,20 грн.

При цьому, відповідач у листі від 19.08.2020р. та у відзиві на позов визнав наявність заборгованості, у відзиві на позов не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення 385627,20 грн. заборгованості.

Судом береться до уваги, що відзив на позов від 08.10.2020р. підписаний провідним юристконсультом юридичного відділу ВП ХАЕС "НАЕК "Енергоатом" Пашинським А.А., який, відповідно до довіреності ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 18.02.2020р. має право, в тому числі, здійснювати всі процесуальні дії та захист законних інтересів ДП "НАЕК "Енергоатом" в судах всіх інстанцій з повним обсягом прав відповідача - визнання позову.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 385627,20 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату поставлених позивачем товарів, останнім нараховані та заявлені до стягнення 982,65 грн. 3% річних за період з 07.08.2020р. по 06.09.2020р.

Заперечуючи проти позовних вимог в частині стягнення 3% річних та судового збору, відповідач вказує на наявність незалежних від нього причин які потягли за собою невчасне виконання обов`язків щодо сплати вартості товару, пов`язаних із відповідною процедурою платежів існуючої у ДП НАЕК "Енергоатом". Однак дані доводи судом до уваги не приймаються, оскільки суб`єкт господарювання здійснює господарську діяльність на свій страх та ризик, при цьому особливості здійснення господарської діяльності того чи іншого суб`єкта господарювання не є підставою невиконання зобов`язання у визначений договором строк. Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів.

Судом також враховується, що на момент отримання товару за накладною від 07.07.2020р. відповідачу було відомо про введення карантину, набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (17.03.2020р.). Таким чином, укладаючи договір та отримуючи продукцію на його виконання відповідач усвідомлював усі можливі ризики, пов`язані з його виконанням. Тому посилання на наявність форс-мажорних обставин (карантин), як на підставу для невиконання зобов`язань у встановлений договором строк є необґрунтованим та безпідставним.

При цьому, сам факт встановлення карантину як форс-мажорної обставини не може бути самостійною підставою для невиконання зобов`язань у встановлений договором строк, оскільки повинен бути доведений причинно-наслідковий зв`язок між карантином та неможливістю виконання договору. Крім того, пунктом 7.5 договору встановлено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи (сертифікат), які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

З огляду на викладене, виходячи з наведених норм законодавства та умов договору, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, який в матеріалах справи відсутній, як і відсутні докази на підтвердження наміру його отримати позивачем (листи, звернення, тощо).

Тому посилання відповідача на наявність карантину, як на форс-мажорну обставину, не є підставою для невиконання зобов`язань за договором у термін, встановлений в ньому. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.05.2020р. у справі №918/289/19.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та встановлено, що позивач здійснював нарахування 3% річних з врахуванням 365 днів у році, однак у 2020 році 366 днів, таким чином, вірним буде нарахування 3% річних за період з 07.08.2020р. по 06.09.2020р. на суму заборгованості 385627,20 грн.

Під час перерахунку заявлених до стягнення 3% річних (за допомогою системи "Законодавство"), суд встановив, що розрахунок 3% річних на суму 385627,20 грн. за період з 07.08.2020р. по 06.09.2020р. складає 979,87 грн., вказана сума є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В позові в частині вимог про стягнення з відповідача 2,69 грн. 3% річних належить відмовити.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

При прийнятті позовної заяви до розгляду, судом враховувалося, що договір укладено зі сторони відповідача Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із зазначенням відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція".

За ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Таким чином, позивач був вправі звернутися з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" за місцезнаходженням відокремленого підрозділу.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Судом враховується, що п. 1.4 договору визначено місце виконання договору: місто Нетішин Хмельницької області.

Таким чином, позивач також міг звернутися з позовом по місцю виконання договору.

При цьому, оскільки позивач в позові зазначив в якості відповідача саме Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вказуючи адресу та код ЄДРПОУ Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ), суд не вправі самостійно змінювати найменування відповідача, його місцезнаходження та ідентифікаційний код, а тому в резолютивній частині рішення слід зазначити дані відповідача, які вказані позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів" (Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Краматорська, буд. 79, ) 385627,20 грн. (триста вісімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять сім гривень 20 коп.) заборгованості, 979,87 грн. (дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 87 коп.) 3% річних, 5799,11 грн. (п`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень 11 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення 2,69 грн. 3% річних відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06.01.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (84105, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Краматорська, буд. 79);

3,4 - відповідачу (вул. Енергетиків, 20 м. Нетішин Хмельницької області, 30100; вул. Назарівська, буд.3, м. Київ, 301032).

Всім рек. з повідомленням.