ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 року м. Дніпро Справа № 904/1907/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.,

розглянувши без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім "Черкес" (стара назва - Приватне підприємство "Фірма "Бершадь Агроплюс")

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р.

у справі № 904/1907/20 (суддя - Ніколенко М.О., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В.", м. Київ

до 1. Приватного підприємства "Фірма "Бершадь Агроплюс", м. Дніпро; 2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва і К", м. Дніпро; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрний Альянс", м. Вишневе Київської області; 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотовилтекс", м. Київ

про солідарне стягнення суми основної заборгованості у розмірі 416 775 997,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. виділено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва і К" про стягнення 416 775 997,90 грн. в самостійне провадження. Зазначено про передачу матеріалів виділеного провадження господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/2425/20 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва і К" (ідентифікаційний код 31348645) для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Приватне підприємство "Торговий дім "Черкес" (стара назва - Приватне підприємство "Фірма "Бершадь Агроплюс") подало апеляційну скаргу, в якій з урахуванням заяви про усунення недоліків апеляційної скарги від 09.12.2020р. просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. про передачу матеріалів справи щодо стягнення з СТОВ "Діброва і К" за підсудністю для спільного розгляду разом із справою про банкрутство.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- провадження у даній справі було відкрито ухвалою господарського суду від 08.04.2020р., а у справі про банкрутство СТОВ "Діброва і К" - 27.05.2020р. Таким чином на момент відкриття провадження у даній справі підсудність була визначена правильно;

- у Кодексі України з процедур банкрутства відсутня правова норма, згідно якої справа, провадження у якій вже відкрито, підлягала б передачі до справи про банкрутство;

- судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства;

- ПП "Торговий дім "Черкес" зацікавлене в тому, щоб розгляд справи відбувався разом із заявленими вимогами про солідарне стягнення з іншої особи - СТОВ "Діброва і К", оскільки у разі задоволення позову відповідальність може бути розподілена між усіма боржниками.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020р. (головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Верхогляд Т.А. та відпусткою судді Білецької Л.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.01.2021р. призначено повторний автоматизований розподіл справи, для розгляду даної апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Фірма "Бершадь Агроплюс" про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 258 343 568,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 11112018 від 13.11.2017р. (з урахуванням додаткової угоди № 22 від 26.02.2020р. з повернення частини поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020р. призначено підготовче судове засідання на 18.06.2020р.

04.05.2020р. на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Діброва і К"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотовилтекс".

25.05.2020р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява Приватного підприємства "Фірма "Бершадь Агроплюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." про визнання недійсним договору поставки № 11112018 від 13.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020р. відкладено підготовче засідання суду на 27.07.2020р., залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Діброва і К", Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотовилтекс".

15.07.2020р. на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути солідарно з Приватного підприємства "Фірма "Бершадь Агроплюс", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва і К", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" (в межах розміру забезпечених вимог 60 000 000,00 грн.) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотовилтекс" (в межах розміру забезпечених вимог 60 000 000,00) суму основної заборгованості у розмірі 416 775 997,90 грн. Вказану заяву Господарський суд Дніпропетровської області прийняв до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2020р. відкладено підготовче засідання на 20.08.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020р. повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Фірма "Бершадь Агроплюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." про визнання недійсним договору поставки № 11112018 від 13.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2020р. відкладено підготовче зсідання на 01.10.2020р.

01.10.2020р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва і К" про виділення вимог в самостійне провадження та направлення за підсудністю, в якому заявник просив суд виділити позовні вимоги ТОВ "БАСФ Т.О.В." до СТОВ "Діброва і К" в якості співвідповідача про стягнення 416 775 997,90 грн. в самостійне провадження, передати виділені матеріали справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи № 904/2425/20 про банкрутство СТОВ "Діброва і К". Вказане клопотання мотивовано тим, що відносно СТОВ "Діброва і К" Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа № 904/2425/20 про банкрутство. Майнові вимоги до СТОВ "Діброва і К" згідно норм КУзПБ підлягають розгляду в межах справи про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2020р. відкладено підготовче засідання на 21.10.2020р.

21.10.2020р. позивач подав до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про виділення позовних вимог до СТОВ "Діброва і К" в самостійне провадження.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 03.01.2019р. між ТОВ "БАСФ Т.О.В." в якості кредитора та СТОВ "Діброва і К" в якості поручителя був укладений договір поруки № 03/01-19, згідно умов якого в порядку та на умовах, визначених договором, поручитель поручився перед кредитором за виконання ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" всіх своїх зобов`язань за договором поставки № 11112018 від 13.11.2017р. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020р. відкрито провадження у справі № 904/2425/20 про банкрутство. В межах розгляду вказаної справи арбітражним керуючим Татариновою Ю.В. була подана заява про визнання недійсним договору поруки № 03/01-19 від 03.01.2019р., укладеного між ТОВ "БАСФ Т.О.В." та СТОВ "Діброва і К". Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020р. у справі № 904/2425/20 визнано недійсним договір поруки № 03/01-19 від 03.01.2019р. На час подання клопотання вказана ухвала не набрала законної сили, але ТОВ "БАСФ Т.О.В." має намір її оскаржити в апеляційному порядку. Встановлення дійності/недійсності договору поруки № 03/01-19 від 03.01.2019р. та оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020р. у справі № 904/2425/20 про банкрутство СТОВ "Діброва і К" може унеможливити своєчасний розгляд справи № 904/1907/20 в частині позовних вимог до інших співвідповідачів. До встановлення обставин дійсності договору поруки № 03/01-2019 від 03.01.2019р. неможливо буде встановити наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача до СТОВ "Діброва і К", що в свою чергу може бути підставою для зупинення провадження у справі № 904/1907/20 на підставі ст. 227 ГПК України. Враховуючи, що підстави встановлення дійсності чи недійсності договору поруки № 03/01-2019 від 03.01.2019р. жодним чином не стосуються безпосередньо дійсності основного зобов`язання - договору поставки, укладеного між позивачем та відповідачем-1 та не стосуються договорів поруки, укладених позивачем з відповідачем-3 та відповідачем-4, зупинення провадження у даній справі в частині позовних вимог до відповідачів - 1, 3, 4 буде невиправданим та призведе до затягування розгляду позовних вимог до вказаних відповідачів. Виділення позовних вимог до СТОВ "Діброва і К" в окреме позовне провадження сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2020р. відкладено підготовче засідання на 09.11.2020р.

30.10.2020р. місцевий господарський суд постановив оскаржувану ухвалу. При цьому, суд виходив з того, що оскільки стороною у даному спорі є боржник СТОВ "Діброва і К", а предметом розгляду є майнова вимога до боржника, то позовні вимоги ТОВ "БАСФ Т.О.В." до СТОВ "Діброва і К" про стягнення 416 775 997,90 грн., слід виділити в самостійне провадження на підставі ч. 6 ст. 173 ГПК України та передати Господарському суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа № 904/2425/20 про банкрутство СТОВ "Діброва і К" для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частинами 1-3 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Із матеріалів даної справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020р. відкрито провадження у справі № 904/2425/20 про банкрутство СТОВ "Діброва і К".

Частиною 6 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (ч. 2 ст. 7 КУзПБ).

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010р.).

Європейський суд з прав людини нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення ЄСПЛ у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997р.).

Частина 2 статті 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

У даній справі позивач звертаючись до Господарського суду Дніпропетровської області з цим позовом в якості відповідача-2 визначив СТОВ "Діброва і К" щодо якого здійснюється провадження у справі № 904/2425/20 про банкрутство.

Верховний Суд в постанові від 13.10.2020р. у справі № 910/22904/15 звернув увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, ч. 2 ст. 7 названого Кодексу визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника, як сторони у такому спорі, в межах справи про банкрутство. В такий спосіб законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020р. у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020р. у справі № 910/1116/18).

Висновок про те, що розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до територіальної юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, наведено у постановах Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі № 910/9535/18 та від 21.11.2019р. у справі № 925/1205/15.

Апеляційний господарський суд враховує, що виходячи з диспозиції статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

Відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про виділення позовних вимог до СТОВ "Діброва і К" про стягнення 416 775 997,90 грн. та передачу вказаних вимог до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/2425/20 про банкрутство СТОВ "Діброва і К" для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд та не можуть бути підставою для зміни чи скасування прийнятого судового рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишена без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім "Черкес" (стара назва - Приватне підприємство "Фірма "Бершадь Агроплюс") - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. у справі № 904/1907/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Ю.Б. Парусніков

Суддя _________________ А.Є. Чередко