УХВАЛА

м. Київ

11.01.2021Справа № 910/171/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-КРИМ"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про стягнення 429 543,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-КРИМ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - відповідач) стягнення 429 543,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором банківського рахунку №si37ap від 08.06.2005 щодо неповернення залишку грошових коштів у розмірі 429114,24 грн, який знаходиться на поточному рахунку позивача № НОМЕР_1 , що стало причиною звернення з даним позовом про стягнення вказаної суми з відповідача.

Так, приписами пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 2, 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Абзацом 28 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, згідно з статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У відповідності до пункту 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із аналізу наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу є - опис вкладення до поштового відправлення, який повинен містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням.

На підтвердження виконання наведених приписів господарського процесуального закону позивачем до позовної заяви було додано копії описів вкладення без зазначення номерів поштового відправлення та копії накладних №807 та №793 з відповідними фіскальними чеками щодо відправлення копії позовної заяви з доданими документами на адресу місцезнаходження та адресу для листуванян відповідача.

При цьому вказані описи вкладення не містять вичерпного переліку найменувань документів, які складають додатки до позовної заяви.

Окрім того, дані описи вкладення в графі «найменування предметів» містить вказівку про відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками на 62 аркушах, в той же час, позивач звернувся до суду з позовною заявою прошитою та скріпленою засвідчувальним написом на 66 аркушах.

За таких обставин, поданні позивачем описи вкладення не можуть бути належним доказом відправки відповідачу копії позовної заяви.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-КРИМ" без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-КРИМ" без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-КРИМ" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- оригіналу опису вкладення у цінний лист про направлення відповідачу за адресою його місцезнаходження позовної заяви та доданих до неї документів, який повинен містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, з зазначенням в ньому номера поштового відправлення та оригінал розрахункового документу, виданого поштовим відділенням на підтвердження отримання послуг зв`язку;

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.І. Ягічева