ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021м. ДніпроСправа № 904/5602/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЕТ", Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш", Дніпропетровська область, Широківський район, смт.Широке

про стягнення заборгованості в розмірі 61841,52 грн.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКЕТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш" про стягнення заборгованості в розмірі 61 841,52 грн. та суми судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 18-п від 27.10.2017 про переведення боргу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020, позовну заяву залишено без руху. Зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме, зазначити в позовній заяві ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш".

Ухвалою від 18.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.01.2021р. до суду від відповідача надійшла заява № 006/01-21 від 14.01.2021, в якій останній погоджується з позовними вимогами.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Разом з тим, поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року між ТОВ « ВІКЕТ» в особі директора Устименко С.Б., за текстом договору «КРЕДИТОР», ТОВ «ЕЛЕКТРОАЛЬЯНС» в особі директора Романенко І.А., за текстом договору «ПЕРВІСНИЙ БОРЖНИК», та ТОВ « ЕЛЕКТРОСПЕЦМАШ» в особі директора Авраменко О.В., за текстом договору «НОВИЙ БОРЖНИК» було укладено договір № 18 - п про переведення боргу.

Згідно до п. 1.1. Договору, первісний боржник має заборгованість перед кредитором на суму 94 398, 90 (дев`яносто тисяч триста дев`яносто вісім гривень 90 копійок), що виникла на підставі договору поставки від 12 січня 2016 року № 12.01.2016.

Первісний боржник підтверджує обсяг та підстави боргу та переводить борг на нового боржника в повному обсязі (п.1.2., 1.3 Договору)

Кредитор не заперечує проти переведення боргу. (п.1.4. Договору).

Відповідно до п.1.5. Договору, борг вважається переведеним на нового боржника, а останній набуває статусу зобов`язаної особи перед кредитором з моменту підписання даного договору.

ТОВ «ВІКЕТ», надалі за текстом «КРЕДИТОР» зобов`язується прийняти заборгованість в розмірі 94 389, 90 ( дев`яносто чотири тисяч триста вісімдесят дев`ять грн. 90 коп.), а ТОВ «ЕЛЕКТРОСПЕЦМАШ» , надалі «НОВИЙ БОРЖНИК», зобов`язується сплатити борг в вказаній сумі у строк до 30 червня 2018 року. (п.2.1. Договору.

Станом на 01.09.2020р. заборгованість сплачена не в повному обсязі, розмір заборгованості становить 61 841, 52 ( шістдесят одна тисяча вісімсот сорок одна грн. 52).

Даний розмір заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за січень 2017р. по липень 2020р.

З метою досудового врегулювання спору, позивач по справі ТОВ « ВІКЕТ» звернулося до відповідача з претензією щодо погашення заборгованості в розмірі 61 841, 52 гривень у строк до 31 серпня 2020 року, але станом на дату звернення до суду заборгованість залишається несплаченою.

Суд, розглянувши заявлену позовну вимогу, зазначає наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договір.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ст.516 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох чи більш осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з положеннями ч.1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, який укладений між сторонами по справі є чинним, не скасований, жодних змін та доповнень до нього не було, тобто підстав у відповідача щодо невиконання прийнятих на себе зобов`язань за договором немає.

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 61 841,52 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2 102,00грн..

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш", Дніпропетровська область, Широківський район, смт.Широке на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЕТ", Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг заборгованість в розмірі 61 841 (шістдесят одна тисяча вісімсот сорок одна) гривня 52 копійки за договором № 18-п від 27.10.2017 про переведення боргу та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.01.2021

Суддя С.П. Панна