ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3111/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

секретар судового засідання Петровій О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Богач Ю.В. (довіреність б/н від 01.10.2020р.);

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3111/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сомік" (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 39, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Експобуд" (65098, м. Одеса, вул. Житкова, 20, )

про стягнення 42 559,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

30.10.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю "Сомік" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Експобуд", в якій просить суд стягнути з відповідача 42 559,36 грн. заборгованості, у тому числі: 42 120,90 грн. - основної заборгованості та 438,46 грн. - 3% річних, а також витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.11.2020р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сомік" залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

09.11.2020 року до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, такі недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.11.2020р. відкрито провадження у справі № 916/3111/20, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням розгляду справи по суті на "03" грудня 2020 р. о 14:30.

Судове засідання, призначене на "03" грудня 2020 р., не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. з 30.11.2020р. на лікарняному, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2020р. призначено судове засідання для розгляду справи №916/3111/20 по суті на "04" січня 2021 р. о 14:00.

В судовому засіданні 04.01.2021р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, зазначив, що на час розгляду справи відповідач не здійснив будь-яких платежів на оплату суми основної заборгованості.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №5 від 02.11.2020р. сформованого судом, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення було повернуто поштою із відміткою у довідці поштової установи "адресант відсутній за вказаною адресою", суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 04.01.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

15.10.2019р. ТОВ «Сомік» на виконання досягнутої із ТОВ «Експобуд» домовленості щодо поставки товару було виставлено останньому рахунок №19143 для здійснення оплати за утеплювач Технофас ЕФЕКТ 1200х600х50мм (2,88) (укр), у кількості - 299,52 м2, ціна без ПДВ за м2 - 117,19 грн., на загальну суму 42 120,90 грн. ( в тому числі ПДВ 7 020,15 грн.).

Разом з тим, 15.10.2019р. ТОВ «Експобуд» було виписано лист-гарантію вих.№316, відповідно до якого відповідач зазначив, що гарантує 24.10.2019р. повну оплату товару ТОВ «Сомік» за відвантажений товар.

11.11.2019р. ТОВ «Сомік» було поставлено ТОВ «Експобуд» товар, а саме: утеплювач Технофас ЕФЕКТ 1200х600х50мм (2,88) (укр), у кількості - 299,52 м2, на загальну суму 42 120,90 грн., за видатковою накладною №19362.

03.06.2020р. позивачем було направлено відповідачу вимогу від 08.05.2020р. вих.№74, в якій ТОВ «Сомік» зазначено, що ТОВ «Експобуд» розрахунок за поставлений товар, визначений у рахунку на оплату №19143 від 15.10.2019р. та отриманий за видатковою накладною №19362 від 11.11.2019р., не здійснило, таким чинном, позивач просив відповідача перерахувати протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги суму заборгованості у розмірі 42 120 грн., проте, зазначена вимога залишились без задоволення.

З огляду на зазначене, позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Експобуд» про стягнення 42 120,90 грн. - основної заборгованості та 438,46 грн. - 3% річних.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Так, за змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2019р. ТОВ «Сомік» було виставлено ТОВ «Експобуд» рахунок №19143 для здійснення оплати за товар, а саме: утеплювач Технофас ЕФЕКТ 1200х600х50мм (2,88) (укр), у кількості - 299,52 м2 (ціна без ПДВ за м2 - 117,19 грн.), на загальну суму 42 120,90 грн. ( в тому числі ПДВ 7 020,15 грн.).

Разом з тим, 15.10.2019р. ТОВ «Експобуд» було надіслано позивачу лист гарантію вих.№316, відповідно до якого відповідач зазначив, що гарантує 24.10.2019р. повну оплату товару ТОВ «Сомік» за відвантажений товар.

11.11.2019р. ТОВ «Сомік» було поставлено ТОВ «Експобуд» товар, а саме: утеплювач Технофас ЕФЕКТ 1200х600х50мм (2,88) (укр), у кількості - 299,52 м2, на загальну суму 42 120,90 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №19362.

Зазначена видаткова накладна підписана від ТОВ «Експобуд» - директором Ковтун Т.Н.

Також, як вбачається з наявної в матеріалах справи довіреності №152 від 16.10.2019р., виданої ТОВ «Експобуд», останнім уповноважено Ковтун Т.О. на отримання від ТОВ «Сомік» за рахунком №19143 від 15.10.2019р. цінностей, а саме: утеплювач Технофас ЕФЕКТ 1200х600х50мм (2,88) (укр), у кількості - 299,52 м2.

З урахуванням вище викладеного, а також приймаючи до уваги наявну в матеріалах справи видаткову накладну, суд доходить висновку, що між сторонами по справі було укладено договір поставки у спрощений спосіб, відповідно до якого ТОВ "Сомік", як постачальник, прийняв на себе обов`язок з поставки товару, а ТОВ "Експобуд", як покупець, обов`язок з прийняття товару та сплати його вартості.

Отже, між сторонами виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору поставки.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Водночас, вимогами ч.2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а в силу вимог ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 03.06.2020р. позивачем було направлено відповідачу на адресу - 65098, м.Одеса, вул. Житкова,20 - вимогу від 08.05.2020р. вих.№74, в якій останнім зазначено, що ТОВ «Експобуд» розрахунок за поставлений товар, визначений у рахунку на оплату №19143 від 15.10.2019р., та отриманий за видатковою накладною №19362 від 11.11.2019р., не здійснило, з огляду на зазначене, позивач просив відповідача перерахувати протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги суму заборгованості у розмірі 42 120 грн.

Зазначена вимога була повернута на адресу позивача поштою 15.06.2020р., із відміткою у довідці поштової установи "адресант відсутній за вказаною адресою", що підтверджується наявним в матеріалах справи, фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" за номером відправлення №558 та конвертом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та з урахуванням ст. 530 ЦПК України, позивач зазначає, що обов`язок відповідача по оплаті за отриманий товар, згідно видаткової накладної №19362 від 11.11.2019р. на суму 42 120,90 грн. є таким, що настав.

При цьому, ТОВ «Експобуд» не розрахувався за отриманий товар згідно видаткової накладної №19362 від 11.11.2019р. на суму 42 120,90 грн., ані 24.10.2019, про що зазначив у листі гарантії №316 від 15.10.2019р., ані в інший строк.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем вартості отриманого товару в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Сомік" в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 42 120,90 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 22.06.2020р. по 26.10.2020р., у сумі 438,45 грн., вважає його вірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами наявними матеріалами справи.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витраті по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Експобуд" (65098, м. Одеса, вул. Житкова, 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сомік" (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 39, ) 42 120 (сорок дві тисячі сто двадцять) грн. 90 коп. - основної заборгованості, 438 (чотириста тридцять вісім) грн. 46 коп. - 3% річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 04 січня 2021 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко