ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Справа№ 910/7950/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Дідиченко М.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Майборода А.Л.

відповідача - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут"

на рішення Господарського суду м. Києва від 29.09.2020 р. (повне рішення складено 05.10.2020 р.)

у справі № 910/7950/20 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз"

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" про визнання додаткової угоди до договору купівлі-продажу № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р. укладеною в редакції позивача.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно ухиляється від підписання додаткової угоди до договору купівлі-продажу № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р., необхідність укладення якої обумовлюється зміною ціни на газ згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.09.2020 р. у справі № 910/7950/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що обов`язковість укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р. є беззаперечною та не залежить від волі сторін, а обумовлена змінами в законодавстві.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/7950/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2020 р. розгляд справи № 910/7950/20 було призначено на 12.01.2021 р.

У судове засідання 12.01.2021 р. представник відповідача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник відповідача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутнім у судовому засіданні.

Крім цього відповідач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього завчасно не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.10.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Єгаз", (продавець) було укладено договір № 12А167-1133-19 купівлі-продажу природного газу (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати покупцеві у 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору природний газ, який передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Як передбачено п. 2.1 договору, продавець передає покупцеві з 01.10.2019 р. по 31.10.2019 р. включно природний газ до 9782,57 метрів кубічних.

У відповідності до п. 3.1 договору продавець передає покупцеві природний газ у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі (п. 3.2 договору).

За умовами п. 5.1 договору ціна за 1 метр кубічний газу становить 4,2727604 грн, крім того, податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 метр кубічний разом з податком на додану вартість - 5,1273125 грн.

Згідно з п. 5.2 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019 р., і діє в частині продажу природного газу до 31.10.2019 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

В подальшому, до договору №12А167-1133-19 від 01.10.2019 р. сторонами укладались додаткові угоди щодо зміни ціни на газ та строку дії цього договору.

Так, у додатковій угоді № 2 від 11.12.2019 р. сторонами досягнуто згоди, що ціна на за 1 куб. м газу з 01.01.2020 р. по 31.01.2020 р. становить 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 куб. м разом з податком на додану вартість 6,60 грн.

Додатковою угодою № 2 від 11.12.2019 р. контрагентами визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019 р., і діє в частині продажу природного газу до 31.01.2020 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

05.02.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" направило на адресу відповідача лист № 337-Сл-1772-0220, в якому запропоновано на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 р. внести зміни до договору № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р. в частині визначення ціни на газ в розмірі 5,58 грн за куб. м з 01.01.2020 р. по 31.01.2020 р. До вказаного листа додано відповідну додаткову угоду.

Листом № 167-Сл-152-9-0220 від 07.02.2020 р. відповідачем було висловлено заперечення щодо внесення запропонованих позивачем змін до договору з посиланням на те, що статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а також зауважено, що згідно з ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відмова відповідача від приведення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 р., на думку позивача, є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

У відповідності до ч. ч. 1 - 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 р. було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення).

Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу застосовується у прозорий і недискримінаційний спосіб та не обмежує права суб`єктів господарювання, що створені відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, зокрема право на здійснення постачання природного газу споживачам за умови дотримання вимог законодавства; не позбавляє побутових споживачів, релігійні організації та виробників теплової енергії права обирати постачальника природного газу і права придбавати природний газ за цінами, що вільно встановлюються сторонами договору постачання природного газу згідно із Законом України "Про ринок природного газу"; не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

У додатку до вказаного Положення визначено перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу.

До зазначеного переліку включено, в тому числі, і Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут".

Таким чином, вказане Положення покладає спеціальні обов`язки саме на позивача, а не на відповідача.

28.01.2020 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 р. "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

Згідно з вказаною постановою абз. 5 п. 6 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу викладено в такій редакції: з 1 січня 2020 року ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК "Нафтогаз України" на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни.

Пункт 13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу викладено в такій редакції: з 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною.

Отже, ціна продажу природного газу була встановлена саме для НАК "Нафтогаз України", а не для Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз".

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 17 від 24.01.2020 р. "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" щодо зменшення ціни на природний газ не вказують на наявність у сторін договору № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р. обов`язку внести до вказаного правочину зміни в частині визначення ціни.

Як було встановлено вище, у додатковій угоді № 2 від 11.12.2019 р. сторонами досягнуто згоди, що ціна на за 1 куб. м газу з 01.01.2020 р. по 31.01.2020 р. становить 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20 %. Всього до сплати за 1 куб. м разом з податком на додану вартість 6,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2020 року відповідач здійснив поставку, а позивач прийняв газ у відповідності до умов укладеного договору, зміни до якого в частині ціни газу на січень 2020 року не вносились, а тому прийняття покупцем товару здійснювалось за погодженою договором ціною.

Отже, фактично передання продавцем та прийняття покупцем у січні 2020 року природного газу здійснювалось саме виходячи з умов договору № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р., яким було визначено ціну за 1 куб. м газу з 01.01.2020 р. по 31.01.2020 р. - 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20%, а тому відсутні підстави для внесення змін до умов договору після його виконання у зв`язку з затвердженнями Кабінетом Міністрів України змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, які набрали чинності 28.01.2020 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання додаткової угоди до договору купівлі-продажу № 12А167-1133-19 від 01.10.2019 р. укладеною в редакції позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.09.2020 р. у справі № 910/7950/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.09.2020 р. у справі № 910/7950/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.01.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

М.А. Дідиченко