РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 м. КиївСправа № 910/15321/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 11.250,90 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 11.250,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснено несвоєчасну доставку вантажу за укладеним між сторонами спору договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 06.03.2020 № 43-41564379/2020-001, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 11.250,90 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15321/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що несвоєчасна доставка вантажу у вагонах за накладними від 08.08.2020 № 44925725 та від 12.08.2020 № 44974186 здійснена не з вини залізниці, а внаслідок необхідності зменшення ваги поїзда та технічного браку, що підтверджується актами загальної форми від 14.08.2020 № 2199т та від 11.08.2017 № 1367. Також в поданому до суду відзиві відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що відповідачем не доведено відсутність вини останнього у простроченні доставки вантажу.

До господарського суду надійшла заява відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Так у серпні 2020 відповідачем від позивача був прийнятий до відправлення вантаж за залізничними накладними

- від 08.08.2020 № 44925725, зокрема, у вагоні № 58562794 (граничний термін доставки - 12.08.2020);

- від 12.08.2020 № 44974186 у вагонах № 95887907, № 95407201 та № 95407268, (граничний термін доставки - 16.08.2020).

Вантаж за накладною від 08.08.2020 № 44925725, зокрема, у вагоні № 58562794 доставлено - 17.08.2020, тобто з простроченням на 4 доби.

Вантаж за накладною від 12.08.2020 № 44974186, зокрема, у вагонах № 95887907, № 95407201 та № 95407268 доставлено - 20.08.2020, тобто з простроченням на 3 доби.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем термінів доставки вантажу, визначених статутом залізниць України та правилами обчислення термінів доставки вантажу, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу в сумі 11.250,90 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут) залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила) визначено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до п. 1.1, 2.1 Правил, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: зокрема, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно п. 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з відбитком штемпеля на зазначених вище накладних відповідачем допущене прострочення термінів доставки вантажу, визначених Статутом та Правилами, яке за розрахунком позивача становить 3.145,80 грн.

Положеннями ст. 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Таким чином, факт порушення відповідачем Статуту та Правил в частині несвоєчасної доставки вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 11.250,90 грн., за розрахунком позивача, який перевірений і визнаний судом вірним.

Твердження відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне.

Приписами статті 127 Статуту, зокрема, встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Пунктом 2.9 Правил визначено, що у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

- виконання митних та інших адміністративних правил;

- тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

- необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

- вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

- інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Проте, вказаний пункт Правил не містить положення "з незалежних від залізниці обставин".

При цьому, враховуючи положення статті 41 Статуту, "необхідність зменшення ваги поїзда" та "технічний брак вагона", як обставини збільшення строку доставки вантажу, не передбачені пунктом 2.9 Правил.

Приймаючи до уваги вказане вище суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено: як наявність обставин для збільшення терміну доставки вантажу, передбачених Статутом та Правилами; так і не доведено наявність вини відправника/одержувача вантажу у здійсненні такої затримки.

Твердження відповідача викладені в поданій до суду заяві про зменшення штрафу судом відхилені з огляду на наступне:

- підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, а відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов`язань (ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України);

- сума штрафу заявлена до стягнення, жодним чином не погіршить фінансовий стан відповідача.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (Україна, 03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ФЕДОРОВА, будинок 32 ЛІТЕРА А, 3-Й ПОВЕРХ, ідентифікаційний код: 41564379) штраф в сумі 11.250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 90 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац