СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. Справа № 922/1899/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників:

від позивача: Петраков В.А., адвокат, ордер;

від першого відповідача: Жилко С.Е., витяг;

від другого відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 1 (вх. 3468 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.12.2020 року, постановлену у приміщенні вказаного суду суддею Лавровою Л.С., повний текст якої складено 08.12.2020 року, у справі

за позовом: Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Харків,

до: 1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Виконавчого комітету Харківської міської ради, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 Адміністрація Слобідського району Харківської міської ради,

про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2019 позов Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю по справі №922/1899/16 задоволено, стягнуто з Харківської міської ради на користь Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3122912,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат; закрито провадження у справі щодо Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Харківська міська рада звернулась з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області 07.03.2019, що вбачається з поштового конверту, дана апеляційна скарга отримана судом першої інстанції 11.03.2019.

11.03.2019 господарським судом Харківської області видано накази на примусове виконання прийнятого рішення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та постановою Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 922/1899/16 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

26.11.2020 до господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. 27654) Харківської міської ради, в якій боржник просив суд прийняти до розгляду заяву Харківської міської ради про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Зупинити виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. Зупинити виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. Визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню. Визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви Харківська міська рада стверджує, що вказані виконавчі документи були видані судом помилково.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви Харківської міської ради (вх. № 27654 від 26.11.2020 р.) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Місцевий господарський суд відмовляючи у задоволені заяви зазначив, що накази у справі № 922/1899/16 від 11.03.2019 видані на виконання рішення суду у відповідності до ст. 241 ГПК України. Заявник (боржник) доказів добровільного виконання наказів не надав. Зауважив, що на момент формування спірних наказів, у базі даних "Діловодство спеціалізованого суду", в якій реєструється вся вхідна кореспонденція, яка адресована господарському суду Харківської області, зокрема і апеляційні скарги, інформації щодо надходження від відповідача апеляційної скарги на рішення суду у даній справі не містилась.

Відповідач 1, Харківська міська рада із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зупинити виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. Зупинити виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. Скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 07.12.2020 у справі № 922/1899/16. Визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню. Визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Харківською міською радою не було пропущено строк на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у даній справі, а тому суд першої інстанції не мав підстав для видачі оскаржуваних наказів. Зауважує, що рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у даній справі набрало законної сили після апеляційного оскарження - 13.05.2019.

Від ТФ "Спортивний одяг" ТОВ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зазначає, що на даний час справа № 922/1899/16 є вирішеною по суті та оскарженню не підлягає. На переконання позивача оскаржувані накази видані у відповідності до вимог ст. 241 ГПК України. При цьому, звертає увагу, що лише ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 після поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження по даній справі. Вважає, що поновлення строку та відкриття апеляційного провадження не надає підстав вважати, що рішення на яке подана апеляційна скарга, ще не набрало законної сили, а виконавчий документ не надісланий до стягувача.

У судовому засіданні 11.01.2021 представник першого відповідача підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів і вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представники другого відповідача і третьої особи у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Розумність строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі G. B. проти Франції), тощо. Отже, поняття розумний строк є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі і відзиві на неї доводи, заслухавши представників позивача і першого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2019 позов Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю по справі №922/1899/16 задоволено, стягнуто з Харківської міської ради на користь Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3122912,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат; закрито провадження у справі щодо Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Харківська міська рада звернулась з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області 07.03.2019, що вбачається з поштового конверту, дана апеляційна скарга отримана судом першої інстанції 11.03.2019.

11.03.2019 господарським судом Харківської області видано накази на примусове виконання прийнятого рішення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та постановою Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 922/1899/16 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Харківська міська рада звернулась до місцевого господарського суду з заявою, в якій, зокрема, просила визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню; визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви Харківська міська рада стверджує, що вказані виконавчі документи були видані судом помилково.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви Харківської міської ради (вх. № 27654 від 26.11.2020 р.) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, з підстав викладених вище.

Відповідач 1 не погодившись з оскаржуваною ухвалою господарського суду Харківської області звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2019 позовні вимоги Торговельної фірми Спортивний одяг ТОВ задоволено. Стягнуто з Харківської міської ради на користь торговельної фірми Спортивний одяг товариство з обмеженою відповідальністю спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3122912,00 грн. Стягнуто з Харківської міської ради на користь торговельної фірми Спортивний одяг товариство з обмеженою відповідальністю 5428,40 грн. судових витрат. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Державного бюджету України 46843,68 грн. судового збору. Закрито провадження у справі відносно Виконавчого комітету Харківської міської ради. Накази видати після набрання рішенням законної сили. Повний текст рішення складено 15.02.2019.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

11.03.2019 господарським судом Харківської області видано накази на примусове виконання судового рішення у справі №922/1899/16 та направлено накази за адресою стягувачів.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що відповідно до бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", в якій реєструється вся вхідна кореспонденція, яка адресована господарському суду Харківської області, зокрема і апеляційні скарги, інформації щодо надходження від відповідача апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, станом на момент формування спірного наказу суду, не містилась.

Однак, положеннями ст. 256 Господарського процесуального кодексу України визначені строки подання апеляційної скарги на рішення суду, а саме протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч.ч. 6-7 ст. 116 ГПК України).

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась з апеляційною скаргою (в межах строку встановленого ст. 256 ГПК України) до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області 07.03.2019, що вбачається з поштового конверту, дана апеляційна скарга отримана судом першої інстанції 11.03.2019.

Отже, враховуючи, що повний текст рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 складено 15.02.2019, Харківською міською радою не пропущений двадцятиденний строк на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що лише ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 після поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження по даній справі. Однак, колегія суддів не погоджується з даним твердженням позивача, з огляду на наступне.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/1899/16.

Таким чином строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області не поновлювався та не був пропущений.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/1899/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2019 касаційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення, постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/1899/16 залишено без змін.

Статтею 284 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Отже, датою набрання рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі № 922/1899/16 законної сили є - 13.05.2019 (дата ухвалення постанови Східного апеляційного господарського суду).

Проте, 11.03.2020 господарським судом Харківської області у даній справі видано наказ про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн., та наказ про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік вимог до виконавчих документів:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника-фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Наказ господарського суду Харківської області про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн., та наказ про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. видано 11.03.2019, тобто до набрання рішенням законної сили у справі № 922/1899/16. В зв`язку з цим, вони є такими, що видані помилково, та не підлягають виконанню.

Крім того, накази господарського суду Харківської області у справі № 922/1899/16 від 11.03.2019 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ 5428,40 грн. судових витрат та 3122912,00 грн. спричиненої матеріальної шкоди у реквізиті «дата набрання рішенням законної сили» містять інформацію - «Рішення набрало законної сили 11 березня 2019 р.».

Зазначена інформація не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/1899/16 від 12.02.2019 набрало законної сили 13.05.2019 - у день ухвалення постанови Східного апеляційного господарського суду, а тому наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн., та наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. виданий з порушенням вимог, встановлених ГПК України та ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи, що Харківською міською радою не був пропущений двадцятиденний строк на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019, судом першої інстанції помилково винесені спірні накази, а отже є такими, що не підлягають виконанню.

Підсумовуючи наведене, відмова суду першої інстанції у задоволенні заяви першого відповідача про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню є необґрунтованою.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010(Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010(Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов до необґрунтованого висновку відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати. Заяву Харківської міської ради про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.12.2020 року скасувати.

Заяву Харківської міської ради про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ СПОРТИВНИЙ ОДЯГ ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.01.2021 року.

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий