УХВАЛА

18 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/2352/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020, у справі

за позовом Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінспецмаш",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Новопрокопівської сільської ради,

про визнання недійсним договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 (повний текст складено 20.08.2020), ухвалену за наслідками перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду Запорізької області від 17.02.2020 у справі № 908/2352/19, подана 09.11.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через засоби поштового зв`язку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 908/2352/19 залишено без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження та надано скаржнику строк для усунення недоліків до 28.12.2020, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

29.12.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги з клопотанням про поновлення строку .

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Геоникс" про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про визнання неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на таке.

Повний текст постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 складено 20.08.2020, тому останнім днем оскарження зазначеної постанови, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, є 09.09.2020.

Проте Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" подало касаційну скаргу 09.11.2020, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" просило поновити пропущений строк на касаційне оскарження і зазначало, що касаційну скаргу вперше подало в межах строку на касаційне оскарження, але ця скарга на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із незазначенням передбачених статтею 287 зазначеного Кодексу підстав була залишена без руху ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.09.2020. Скаржник подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій вказав, що касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, але помилково та через необачність (оскільки вважав, що норми законодавчих актів, які порушені судом апеляційної інстанції, перелічувалися у тексті касаційної скарги) не зазначив щодо якої саме норми права та в яких правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Тому його касаційну скаргу було повернено ухвалою Верховного Суду від 13.10.2020. Відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс", ознайомившись на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень з ухвалою Верховного Суду від 13.10.2020 про повернення його касаційної скарги, звернулося з касаційною скаргою повторно.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" просить вважати строк 24 дні після повернення першої касаційної скарги розумним для повторного подання касаційної скарги з огляду на те, що скаржник отримав копію ухвали про повернення його первісної касаційної скарги лише 02.11.2020.

Частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 зазначеного Кодексу.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03, від 03.04.2008) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Скаржник у клопотанні про поновлення строку просить вважати строк 24 дні після повернення касаційної скарги розумним для звернення з повторною касаційною скаргою, але не наводить обґрунтування поновлення строку для подання касаційної скарги. Тому колегія суддів вважає підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажними, оскільки скаржник не обґрунтував обставин, які б дійсно перешкоджали йому усунути недоліки первісної касаційної скарги в установлений судом строк.

З урахуванням наведеного колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 908/2352/19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі №908/2352/19.

2. Копію касаційної скарги та оригінали доданих до неї документів, у тому числі квитанцію про сплату судового збору від 04.09.2020 № 0.0..1 на суму 3 842,00 грн, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Геоникс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв