РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.01.2021Справа № 910/14474/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укр Фест»
простягнення 3 268 204,39 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Павлюк В.М.
від відповідача:Радченко А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт» (надалі - ТОВ «Текстиль-Контакт») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Фест» (надалі - ТОВ «Укр Фест») про стягнення 3 268 204,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконано грошове зобов`язання з оплати поставленого товару за договором ексклюзивної дистриб`юції №0910/УФ від 09.10.2017, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 835 950,80 грн., пені у розмірі 327 151,34 грн., 20% річних у розмірі 900 904,31 грн. та інфляційних у розмірі 204 197,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось з метою надання учасникам справи можливості скористатися своїми правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

14.12.2020 представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про витребування у позивача доказів, в задоволенні якого судом відмовлено з огляду на те, що заявником не було дотримано вимоги ст. 80 Господарського процесуального кодексу України щодо строків заявлення даного клопотання та ст. 81 Господарського процесуального кодексу України в частині надання доказів самостійного звернення до відповідача для отримання запитуваної інформації.

Протокольною ухвалою суду від 14.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2021.

Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала суду докази часткового погашення відповідачем суми основного боргу, в решті заявлені позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю.

В судовому засіданні 11.01.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.10.2017 між ТОВ «Текстиль-Контакт» (постачальник) та ТОВ «Укр Фест» (дистриб`ютор) був укладений договір ексклюзивної дистриб`юції №0910/УФ (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник доручає, а дистриб`ютор бере на себе зобов`язання щодо поширення товарів постачальника на території України. Постачальник надає дистриб`ютору статус офіційного дистриб`ютора на поширення товару відповідно до специфікації (додаток 1).

За змістом п. 1.2 Договору з метою виконання п. 1.1 цього договору постачальник зобов`язується передавати товар в кількості та асортименті, замовленому дистриб`ютором, а дистриб`ютор зобов`язується приймати і оплачувати його.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що поставка кожної партії товарів здійснюється на підставі та у відповідності з погодженим сторонами замовленням (додаток 2). Замовлення передається дистриб`ютором та приймається постачальником в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, факсом, телефоном тощо).

Згідно з п. 3.1 Договору оплата товару здійснюється протягом 30 робочих днів від дня отримання товару. Стосовно цього договору датою видачі (отримання) товару вважається дата фактичної передачі товару дистриб`ютору. Якщо на накладній не зазначена дата фактичної передачі товару, датою видачі (отримання) товару визнається більш пізня з двох дат: дата виписки накладної або дата видачі довіреності представнику дистриб`ютора. Датою сплати за товар визнається дата фактичного надходження коштів на рахунок постачальника.

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 2 039 950,80 грн., що підтверджується видатковими накладними №10535 від 14.05.2018, №11351 від 22.05.2018, №11668 від 24.05.2018, №11669 від 24.05.2018 та №17667 від 09.08.2018.

Відповідачем частково здійснено оплату за товар на суму 204 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №72 від 08.11.2017 та №73 від 08.11.2017.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання по оплаті поставленого згідно Договору товару на суму 1 835 950,80 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видатковими накладними №10535 від 14.05.2018, №11351 від 22.05.2018, №11668 від 24.05.2018, №11669 від 24.05.2018 та №17667 від 09.08.2018) підтверджується належне виконання позивачем зобов`язання з поставки відповідачу товару на суму 2 039 950,80 грн.

Твердження представника відповідача в судовому засіданні щодо відсутності доказів того, що такі поставки були здійснені саме на виконання умов Договору, судом не приймаються до уваги з огляду на те, що на таких накладних сторонами вказано підставою поставки саме Договір.

При цьому, відповідно до п. 2.6 Договору після підписання представниками обох сторін накладної про здачу-приймання товару замовлення рахується виконаним, а накладна, що свідчить про погодження сторонами асортименту, кількості та ціни кожного найменування, загальної вартості відповідної партії товару, стає невід`ємною частиною цього договору.

Відповідачем вказані накладні підписані без зауважень, що свідчить про погодження ним всіх умов здійсненої поставки кожної партії товару, в тому числі, щодо умов та підстав поставки.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.11 Договору, відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений товар протягом 30 робочих днів від дня отримання товару.

Позивач вказує, що відповідачем лише частково було оплачено поставлений товар, і станом на момент звернення до суду у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 1 835 950,80 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 1 835 950,80 грн. на підставі Договору за поставлений товар станом на момент звернення позивача до суду.

В судовому засіданні 11.01.2021 представником позивача надано докази часткового погашення відповідачем суми основного боргу, а саме платіжне доручення №557 від 27.12.2020 на суму 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, відповідач сплатив на користь позивача частину основного боргу у розмірі 100 000,00 грн. після відкриття провадження у даній справі. Вказані обставини зумовлюють необхідність саме закриття провадження у справі в цій частині, а не відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відмова у задоволенні позову може мати місце лише у випадку, якщо заборгованість була погашена боржником до звернення кредитора із відповідним позовом до суду, тобто фактично не існувала на момент такого звернення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору та необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ТОВ «Укр Фест» обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Текстиль-Контакт» про стягнення з ТОВ «Укр Фест» заборгованості у розмірі 1 735 950,80 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 327 151,34 грн., 20% річних у розмірі 900 904,31 грн. та інфляційних у розмірі 204 197,94 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 026.06.2018 по 21.09.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.1 Договору в разі отримання товару на умовах відстрочення платежу за несвоєчасну оплату товару у відповідності з пунктом 3.1 цього договору дистриб`ютор сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,2% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) від простроченої суми. В разі прострочення розрахунку по декільком накладним сума пені визначається (розраховується) по сумарному балансу простроченої заборгованості та приймається дистриб`ютором до сплати на підставі претензії постачальника та доданого до неї (або наведеного в ній) розрахунку суми пені. Пеня нараховується за весь період прострочення в межах строку позовної давності.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 327 151,34 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 13.12.2018 по 12.06.2019.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом п. 7.2 Договору в разі прострочення оплати товару крім пені у відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України дистриб`ютор сплачує постачальнику за весь час необґрунтованого користування його коштами 20% річних.

Суд, під час перевірки правильності нарахування заявлених позивачем до стягнення 20% річних та інфляційних, встановив, що позивачем не було враховано часткову оплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 204 000,00 грн., у зв`язку з чим за перерахунком вважає за можливе стягнути з відповідача 20% річних у розмірі 808 627,43 грн. та інфляційні у розмірі 204 197,94 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Текстиль-Контакт» про стягнення з ТОВ «Укр Фест» задовольняються в частині стягнення заборгованості у розмірі 1 735 950,80 грн., пені у розмірі 327 151,34 грн., 20% річних у розмірі 808 627,43 грн., інфляційних у розмірі 204 197,94 грн. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 100 000,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині (стягнення 20% річних у розмірі 92 276,88 грн.) в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Фест» (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, 170, нежиле приміщення 1; ідентифікаційний код 40953709) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт» (02081, м. Київ, вул. Сортувальна, 2; ідентифікаційний код 32043747) заборгованість у розмірі 1 735 950,80 грн., пеню у розмірі 327 151,34 грн., 20% річних у розмірі 808 627,43 грн., інфляційні у розмірі 204 197,94 грн. та судовий збір у розмірі 47 638,91 грн. Видати наказ.

3. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Фест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт» заборгованості у розмірі 100 000,00 грн. закрити.

4. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.01.2021.

Суддя В.П. Босий