РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.01.2021Справа № 910/8544/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" (04073, м.Київ, Оболонський район, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 32; ідентифікаційний код 39618812)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Постач-Плюс" (03126, м.Київ, Святошинський район, ВУЛИЦЯ КАЧАЛОВА, будинок 5-В; ідентифікаційний код 41476419)

про стягнення заборгованості в розмірі 528 987,03 грн,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Постач-Плюс" про стягнення заборгованості в розмірі 528 987,03 грн, яка складається з 516 845,40 грн основного боргу, 5 422,64 грн трьох процентів річних та 6 718,99 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов договору поставки № ЕТ П 1010/01 від 10.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/8544/20, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Відповідач у визначений процесуальним законом строк відзив до суду не надав.

Щодо повідомлення відповідача та направлення ухвали про відкриття провадження в справі суд відзначає наступне.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 22.06.2020 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до наявного в матеріалах справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 884 вказана поштова кореспонденція була вручена відповідачу 09.07.2020, про що міститься відповідна відмітка на поштовому повідомленні.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 27.05.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

10.10.2019 між ТОВ «Постач-Плюс» (далі - відповідач або покупець) та ТОВ «Експрес Техбуд» (далі - позивач або постачальник) укладено договір поставки №ЕТ П 1010/01 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується передавати (поставляти) у зумовлені строки будівельні матеріали (далі - Товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати товар і сплачувати його вартість. Товар поставляється для/на «Реконструкція перону для повітряних суден термінального комплексу «D» в ДП МА «Бориспіль» (інв. №47729) (далі за текстом Договору - Об`єкт).

Згідно п. 1.2. Договору, предметом поставки є визначений товар з найменуванням, зазначеним у Специфікаціях, підписаних постачальником та покупцем.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що поставка товару здійснюється постачальником згідно із заявками покупця окремими партіями автомобільним транспортом на умовах поставки DDP в редакції INCOTERMS 2010, будівельний майданчик Об`єкту, за адресою: м. Бориспіль, вул. Момота, 60.

Разом з товаром постачальник повинен передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів, зокрема належать бухгалтерські документи (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна) та документи, що засвідчують якість товару (гігієнічний висновок, сертифікат якості/відповідності, технічний паспорт тощо).

Постачальник зобов`язаний своєчасно надавати податкову накладну покупцеві складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. Договору, поставка товару здійснюється за попередньою усною/письмовою заявкою покупця. Заявка надсилається покупцем за допомогою поштового зв`язку на адресу постачальника або засобами факсимільного зв`язку на телефон/факс постачальника, або за допомогою електронної пошти на електронну адресу постачальника надсилається сканована копія заявки з необхідними підписами та печатками.

Згідно п. 7.2. Договору, сума цього Договору складається із суми вартості партій товарів, поставлених постачальником протягом дії цього Договору та вказаних у рахунках-фактурах, які виставлені на підставі специфікацій і накладних.

Відповідно до п. 8.2. та п. 8.3. Договору, всі платежі здійснюються на підставі виставлених постачальником рахунків-фактур згідно погоджених сторонами специфікацій. Оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що визначений у реквізитах цього Договору.

Згідно п. 8.1. Договору, розрахунки за кожну партію товару здійснюється у безготівковому порядку наступним чином: а) 50% від вартості погодженої партії товару протягом 3 банківських днів після відповідного її узгодження, згідно умов цього Договору; б) 50% від вартості погодженої партії товару протягом 10 днів з моменту повного отримання покупцем замовленої партії товару і при умові передання покупцю необхідного комплекту документів передбачених цим Договором і законодавством України.

На виконання вищевказаних умов Договору, Позивачем здійснено поставку товару згідно видаткових накладних: №3116 від 31.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 76 728,00 гри.; №3086 від 29.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 78064,00 грн.; №3073 від 28.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 141120,00 грн.; №3025 від 24.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 78584,00 грн.; №3006 від 23.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 171616,00 грн.; №2994 від 22.10.2019 року щебнево-пісчана суміш фракції 0,05-5 на суму 7673,40 грн.; №' 2983 від 21.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 86504,00 грн.; №2978 від 20.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 41672,00 грн.; №2974 від 19.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 57552,00 грн.; №2972 від 18.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 92832,00 грн.; №2930 від 15.10.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 170672,00 грн.; №3508 від 26.11.2019 року щебінь фракції 5-10, 10-20 на суму 381 424,00 грн.; №3184 від 05.11.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 32024,00 грн.; №3148 від 01.11.2019 року щебінь фракції 5-20 на суму 92848,00 грн.; №3836 від 23.12.2019 року щебінь фракції 5-10 на суму 16825,60 грн.; №3824 від 22.12.2019 року щебінь фракції 5-10 на суму 52 544,80 грн.; №« 3810 від 19.12.2019 року щебінь фракції 10-20, 50-10 на суму 114196,80 грн.; №3822 від 21.12.2019 року щебінь фракції 10-20, 5-10 на суму 270210,40 грн.; №3801 від 18.12.2019 року щебінь фракції 10-20, 5-10 на суму 428035.20 грн.; №3763 від 17.12.2019 року щебінь фракції 10-20, 5-10 на суму 248231.20 грн.; №3699 від 11.12.2019 року щебінь фракції 10-20, 5-10 на суму 570852,00 грн; №3677 від 09.12.2019 року щебінь фракції 10-20 на суму 43792,00 грн.; №3658 від 07.12.2019 року щебінь фракції 10-20 на суму 62552,00 грн.; №3654 від 06.12.2019 року щебінь фракції 10-20 на суму 193224,00 грн.; №' 3595 від 03.12.2019 року щебінь фракції 10-20 на суму 41672,00 грн., а всього поставлено Позивачем товару на 3 633057,40 грн.

За результатами вище поставленого Відповідачу товару, Позивачем виставлено останньому на оплату рахунки-фактури: №3578 від 10.10.2019 року на суму 956121,40 грн.; №3491 від 23.12.2019 року на суму 16825,60 грн.; №3481 від 22.12.2019 року на суму 52544,80 грн.; №3479 від 21.12.2019 року на суму 270210,40 грн.; №3464 від 19.12.2019 року на суму 114196,80 грн.; №3456 від 18.12.2019 року на суму 428035,20 грн.; №3442 від 17.12.2019 року на суму 248231,20 грн.; №3381 від 11.12.2019 року на суму 570852,00 грн.; №3359 від 09.12.2019 року на суму 43792,00 грн.; №3342 від 07.12.2019 року на суму 62552,00 грн.; №3338 від 06.12.2019 року на суму 193224,40 грн.; №3280 від 03.12.2019 року на суму 15384,00 грн.; №3204 від 26.11.2019 року на суму 381 424,00 грн.; №2952 від 05.11.2019 року на суму 32024,00 грн.; №2925 від 01.11.2019 року на суму 92848,00 грн.; №2897 від 31.10.2019 року на суму 76728,00 грн.; №2872 від 29.10.2019 року на суму 78064,00 грн. на загальну суму 3 633 057,40 грн.

Однак, вказана сума боргу сплачена Відповідачем не у повному обсязі. Зокрема, із акту звіряння взаємних розрахунків між Позивачем та Відповідачем вбачається, що сума боргу станом на 31.12.2019 становила 2 397 272,00 грн. Станом на 18.05.2020, згідно акту звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2020 року - 18.05.2020 року між Позивачем та Відповідачем, заборгованість останнього становить 516 845,40 грн.

Крім вказаної заборгованості позивач також просить суд стягнути з відповідача 5 422,64 грн трьох процентів річних та 6 718,99 грн інфляційних втрат за період з 30.01.20-05.06.2020.

подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, щодо позову господарський суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільний кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно статтею 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Норми вказаної статті кореспондуються із приписами статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У силу вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання обов`язку з оплати поставленого товару в повному обсязі, за відповідачем обліковується заборгованість спірним договором в сумі 516 845,40 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідачем до суду не представлено будь-яких доказів на спростування встановлених обставин та/або доказів сплати наявної заборгованості.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 5 422,64 грн трьох процентів річних та 6 718,99 грн інфляційних втрат за період з 30.01.20-05.06.2020..

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційної складової боргу, суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає 5 422,64 грн трьох процентів річних та 6 718,99 грн інфляційних втрат за період з 30.01.20-05.06.2020.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ЕКСПРЕС ТЕХБУД», є обґрунтованими, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. У разі подання доказів та остаточного розрахунку розміру витрат на правову допомогу - таке процесуальне питання буде вирішено в порядку винесення додаткового рішення за приписами статті 244 ГПК України.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Постач-Плюс" про стягнення заборгованості в розмірі 528 987,03 грн задовольнити повністю

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Постач-Плюс" (03126, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАЧАЛОВА, будинок 5-В; ідентифікаційний код 41476419) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" (04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 32; ідентифікаційний код 39618812) 516 845,40 грн (п`ятсот шістнадцять тисяч вісімсот сорок п`ять гривень 40 копійок) основного боргу, 5 422,64 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні 64 копійки) трьох процентів річних та 6 718,99 грн (шість тисяч сімсот вісімнадцять гривень 99 копійок) інфляційних втрат та 7 934,81 грн (сім тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні 81 копійки) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ