ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2021 р. Справа № 924/1266/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства Буд-СТ, м. Хмельницький

до приватного підприємства Сіад-сервіс, м. Хмельницький

про стягнення 16700,00 гривень

за участю представників:

позивача: Гранатюк О.В. згідно ордеру від 11.01.2021

відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: приватне підприємство Буд-СТ, м. Хмельницький звернулось до суду з позовом про стягнення з приватного підприємства Сіад-сервіс, м. Хмельницький 16700,00 грн безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на вимогу позивача не повернуто кошти, сплачені на виконання договорів підряду з розроблення проектно-кошторисної документації від 23.04.2019 №114, №115, №116, від яких позивач відмовився. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 188, 570, 651, 837, 849, 1212, 1213 ЦК України, ст. 193 ГК України. Звертає увагу на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати ВС від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, у постанові КГС у складі ВС від 15.02.2019 у справі 910/21154/17.

Ухвалою суду від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 12.01.2021.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвала суду від 14.12.2020 про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, та повернута до суду із відміткою відділення поштового зв`язку - "адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому судом враховуються положення ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між приватним підприємством «Буд-СТ» (Замовник) та приватним підприємством «Сіад-Сервіс» (Підрядник) 23.04.2019 укладено три договори підряду з розроблення проектно-кошторисної документації №114, № 115, № 116 з аналогічними умовами.

Відповідно до п. 1.1 договорів Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо розроблення документації (відновлення і коригування проекту в частині заміни вузла обліку газу та приведення у відповідність до вимог діючих нормативних документів), а саме : зміни до робочого проекту «Газопостачання теплогенераторної № 1, 2 по вулиці Подільська, будинок 93 в місті Хмельницькому» (договір №114); зміни до робочого проекту «Газопостачання теплогенераторної № 3, 4 по вулиці Подільська, будинок 93 в місті Хмельницькому» (договір №115); зміни до робочого проекту «Газопостачання теплогенераторної № 6 по вулиці Подільська, будинок 93 в місті Хмельницькому» (договір №116).

Згідно з п. 1.2 договорів необхідні для виконання РП технічні умови, рішення державних органів влади і довідки Замовник надає Підряднику.

При недоотриманні Замовником термінів надання Підряднику вихідних даних (п. 1.2) строк виконання корегування Робочого проекту підлягає додатковому узгодженню Сторонами (п. 1.3 договорів).

За умовами п. 1.4 договорів виконання робіт, які є їх предметом, здійснюється протягом 1 місяця від одержання від Замовника вихідних даних.

Підрядник по Акту приймання передачі проектно-кошторисної документації передає Замовнику чотири примірники завершеної проектно-кошторисної документації на паперових носіях. При необхідності, додаткова кількість примірників видається за окрему плату. На кожен етап виконаної роботи, а при відсутності етапів на об`єкт в цілому, Виконавцем складається і надається Замовнику Акт надання послуг, який він зобов`язаний в 10-денний термін після отримання розглянути, підписати, скріпити печаткою і передати Виконавцю його примірники (п. 2.1, 2.2 договорів).

Відповідно до п. 3.1 договорів загальна вартість робіт по виготовленню документації становить 16700,00 гривень (7500,00 грн, 4600,00 грн та 4600,00 грн відповідно).

Підрядник зобов`язаний завчасно інформувати Замовника про необхідність надання вихідної інформації. Підрядник зобов`язаний виконувати роботи згідно з вихідними даними наданими Замовником, дотримуватись вимог Державних будівельних норм України інших актів та Договору. Підрядник зобов`язаний видавати Замовнику надавати інформацію щодо порядку підготовки послуг (п. п. 4.1-4.3 договорів).

Замовник зобов`язаний забезпечити своєчасну видачу необхідної вихідної інформації. Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю вартість робіт у розмірах і в терміни, встановлені Договором (п. п. 4.4, 4.5 договорів).

Згідно з п. 7.4 договорів у випадку припинення робіт за ініціативою Замовника він зобов`язаний не пізніше ніж за 20 календарних днів письмово повідомити про це Виконавця.

Відповідно до п. 7.5 договорів вони можуть бути розірвані достроково за згодою Сторін Сторона, що вирішила призупинити роботи чи розірвати Договір, зобов`язана направити іншій Стороні письмове обґрунтування свого рішення, не пізніше ніж за 20 календарних днів (п. 7.6 договорів).

У п. 9.1 договорів зазначено, що вони вступають в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін та діють до повного виконання сторонами договірних зобов`язань з правом подальшої пролонгації.

У матеріали справи надано копії виданих відповідачем рахунків на оплату позивачем вартості робіт по виготовленню документації згідно договорів: від 23.04.2019 № 140, № 141 та № 142 відповідно на 4600,00 грн, 4600,00 грн, 7500,00 грн).

Позивачем 08.05.2019 здійснено оплату виставлених рахунків на загальну суму 16700,00 грн, що відображено у виписках по особовим рахункам.

Шляхом направлення відповідачу повідомлення-вимоги (від 21.10.2020) позивач, посилаючись, зокрема на положення ст. 849 ЦК України (ч. 4), з огляду на зникнення виробничої необхідності повідомив про відмову від укладених з відповідачем договорів підряду з розроблення проектно-кошторисної документації від 23.4.2019 №114, №115, №116 (зазначив про необхідність вважати їх припиненими з 13.11.2020), а також про необхідність повернення 16700,00 грн безпідставно набутих коштів (описи вкладення до листів та накладні від 23.10.2020).

З огляду на вищенаведені обставини та неповернення відповідачем 16700,00 грн, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, 23.04.2019 між сторонами укладено три договори підряду з розроблення проектно-кошторисної документації №114, №115, №116.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Положеннями ст. 651 ЦК України, ст. 291 ГК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено, як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання (позиція, викладена у постанові ВС від 14.06.2018 у справі №912/2709/17).

Статтею 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

З наведеного слідує, що замовнику законом (ч. 4 ст. 849 ЦК України) надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення робіт і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього замовником, що тягне припинення зобов`язань сторін за договором (висновок, викладений у постановах ВС від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/3332/17).

Позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу (від 21.10.2020), в якій з огляду на положення ч. 4 ст. 849 ЦК України позивач відмовився від укладених з відповідачем договорів підряду з розроблення проектно-кошторисної документації від 23.04.2019 №114, №115, №116 та в зв`язку із розірванням договорів просив повернути 16700,00 грн безпідставно набутих коштів (описи вкладення до листів та накладні від 23.10.2020).

Доказів щодо спростування права позивача на відмову від вищезазначених договорів, доказів про повернення коштів, про виконання робіт суду не подано.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Вищенаведені обставини справи та положення законодавства свідчать про те, що зобов`язання, що складають предмет договорів підряду з розроблення проектно-кошторисної документації від 23.4.2019 №114, №115, №116, є припиненими.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України (відповідає позиції, викладеній у постанові ВС від 15.02.2019 у справі №910/21154/17).

Таким чином, беручи до уваги наведене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доказів, які би спростовували позовні вимоги, суду не подано.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного підприємства Буд-СТ, м. Хмельницький до приватного підприємства Сіад-сервіс, м. Хмельницький про стягнення 16700,00 грн задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства Сіад-сервіс, м. Хмельницький, пропект Миру, буд. 78/5, кв. 68 (код 36952814) на користь приватного підприємства Буд-СТ, м. Хмельницький, вул. Подільська, буд. 93 (код 33842686) 16700,00 грн (шістнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.) безпідставно набутих коштів, 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 15.01.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 4 прим: 1 до справи, 2, 3 - позивачу (29001, м. Хмельницький, вул.. Подільська, 93; 29001, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 79, оф. №3), 4 відповідачу (29015, м. Хмельницький, просп. Миру, 78/5, кв. 68). Всім рек. з пов. про вруч.