ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

14 січня 2021 рокуСправа № 912/4131/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича, АДРЕСА_1

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

про стягнення 182 914,32 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором поставки від 01.06.2020 та штрафних санкцій за невиконання Договору поставки, що у загальному розмірі складає 182 914,32 грн, з яких: 157 184,00 грн сума боргу за договором поставки від 01.06.2020, 8 009,92 грн розмір пені за порушення термінів оплати Товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, 15 718,40 грн штраф в розмірі 10% від вартості неоплаченого товару, 2 002,00 грн три відсотки річних, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору поставки від 01.06.2020 в частині оплати поставленого товару.

28.12.2020 господарським судом направлено запит до Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) громадянки ОСОБА_1 .

11.01.2021 на адресу суду від Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області надійшла відповідь на запит щодо місця реєстрації ОСОБА_1 , відповідно до якої остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

06.01.2021 на адресу господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Вінницької області, за місцем знаходження відповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про необхідність направлення справи на розгляд до Господарського суду Вінницької області за територіальною підсудністю, з огляду на наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Частиною 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Визначаючи територіальну юрисдикцію спору позивач у позові посилається на те, що в Договорі поставки від 01.06.2020 визначено, що всі спори, які виникають між Сторонами з приводу виконання умов даного Договору вирішуються шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди - передаються на розгляд в господарський суд згідно з чинним законодавством України, з урахуванням умов, визначених даним Договором (п. 8.1. Договору). Сторони домовилися, що У разі передачі справи на розгляд господарського суду, позов пред`являється за місцем виконання договору (зареєстрованим місцем проживання (знаходження) Постачальника), встановленим даним Договором (п.п. 8.1., 8.2. Договору).

Тому, враховуючи умови Договору, на думку позивача, справу належить розглядати в господарському суді Кіровоградської області згідно з ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, суд не погоджується з твердженням позивача, що ст. 29 Господарського процесуального кодексу України надає право позивачу, у разі якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання (зареєстроване місце проживання (знаходження) Постачальника), пред`явити позов за місцем виконання цього договору, оскільки, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості та штрафних санкцій за прострочення строків оплати, що не стосується саме надання послуг (поставки Товару).

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

При цьому. правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Отже, сплата заборгованості та штрафних санкцій не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору (в даному випадку зареєстрованого місця проживання (знаходження) Постачальника), оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Як вбачається з позовної заяви Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича, відповідачем у даному позові визначено фізичну особу ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області на запит суду щодо місце реєстрації ОСОБА_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, даний позов, відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, має розглядатись Господарським судом Вінницької області, за місцезнаходженням відповідача - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

Враховуючи викладене, матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення 182 914,32 грн підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду Вінницької області за місцезнаходженням відповідача у справі - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, 31, 176, 234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 від 04.01.2021 про направлення справи за підсудністю задовольнити.

2. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича від 23.12.2020 (вх.№4131/20 від 23.12.2020) до ОСОБА_1 про стягнення 182 914,32 грн з додатками, в тому числі квитанція від 23.12.2020 № 0.0..1 про сплату судового збору в сумі 2 743,72 грн, направити за підсудністю до Господарського суду Вінницької області (21018, м. Вінниця, вулиця Пирогова, 29).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

4. Копії ухвали надіслати Фізичній особі-підприємцю Петренко Миколі Миколайовичу ( АДРЕСА_1 та електронною поштою: НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалу підписано 14.01.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук