ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 січня 2021 року м. Черкаси справа № 925/910/20

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси

до відповідачів:

1) Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36,

2) Державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, м. Черкаси, вул. Благовісна, 170

3) Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131;

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСББ «Жужоми 7», м. Черкаси, вул. Жужоми, 7

про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку та визнання недійсною державної реєстрації цієї земельної ділянки,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор/позивач/: Тищенко О.В. - прокурор відділу - за посадою;

від відповідачів: міськрада - Чернявський А.Л. - за довіреністю;

від третьої особи: Шимановський А.В. - адвокат - за ордером;

решта учасників - участі не брали.

Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси з позовом до Черкаської міської ради, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої О.В., Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просить суд:

- визнати недійсною реєстрацію земельної ділянки площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, як об`єкта речових прав в Державному земельному кадастрі, проведеної 07.02.2018 Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права комунальної власності за Черкаською міською радою () на земельну ділянку площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, здійснену державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великою О.В. від 25.06.2019 під №32207157;

- відшкодувати судові витрати.

В судовому засіданні:

Представник прокуратури вказує, що метою позову є приведення спірної земельної ділянки в межах міста у відповідність з її цільовим призначенням та спонукання Черкаської міської ради до належного оформлення ділянки, не допустивши забудови земельної ділянки водного фонду (прибережна захисна смуга) - зі статусом «ділянка, не надана в користування».

Прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки діє з метою захисту абсолютного права територіальної громади на належне використання земельної ділянки за призначенням.

Прокурор не пояснив статусу «територіальної громади» та наявності у територіальної громади статусу юридичної особи чи статусу органу влади чи місцевого самоврядування, а також можливості прокурора пред`являти позов в інтересах територіальної громади без визначення органу влади чи органу місцевого самоврядування.

Представник міської ради (відповідач1) заявляє про неможливість розгляду даного спору з-за ймовірного штучно створеного прокурором конфлікту інтересів представницького органу місцевого самоврядування (міської ради) та територіальної громади. Представник міської ради акцентує увагу суду та прокурора на помилці при визначенні об`єкту та суб`єкту відносин. Заперечує можливість скасування права комунальної власності земельної ділянки в межах міста.

Також представник вказує на те, що відповідно до Генерального плану м. Черкаси земельна ділянка з кадастровим номером :03:028:0020 підпадає під такі визначення: територія громадських закладів, територія багатоповерхової житлової забудови, територія зелених насаджень загального користування. Зазначене повністю спростовує доводи позивача про те, що цільове призначення спірної земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови - суперечить правовому режиму охорони поверхневих водних об`єктів.

Оскільки позивачем не наведено підстав того, що спірна земельна ділянка може перебувати виключно у державній власності, представник міської ради вважає вимогу позивача про скасування державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Відповідач (державний реєстратор) вимоги заперечив письмово та вказав, що не може бути належним відповідачем у спірних відносинах, оскільки він є лише технічним виконавцем реєстраційних дій та не відповідає за суть поданих на реєстрацію документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник.

Вимога прокурором до третього відповідача (ДЗК) не сформульована.

Представник третьої особи вимоги прокурора підтримав частково та вказав, що ОСББ зацікавлене у використанні спірної земельної ділянки виключно як рекреаційної зони та зони відпочинку біля території ОСББ. Але не погоджується з вимогами прокурора в частині скасування державної реєстрації права комунальної власності на спірну ділянку, оскільки незрозумілий подальший правовий статус ділянки, її приналежність, подальше використання.

Інші учасники вимоги не заперечили, відзивів не подали, пропозицій про врегулюванню спору суду не надали.

Заслухавши доводи та пояснення учасників справи, оцінюючи доводи в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду з таких мотивів та обґрунтувань:

Прокурор у спірному позові не має статусу позивача. Позивачем він визначив державу в особі територіальної громаду, яка не має ознак юридичної особи, не має статусу позивача, органу місцевого самоврядування чи органу влади. Територіальна громада міста Черкаси не зареєстрована в ЄДРПОУ як юридична особа. Натомість територіальну громаду згідно положень ЗУ «Про місцеве самоврядування» представляє представницький орган - Черкаська міська рада, зі статусом юридичної особи за Законом, але прокурор визначив її відповідачем у спірних відносинах. Касаційний адміністративний суд у справі №362/2592/17 зауважив, що відповідно до ч.1 ст.169 Цивільного кодексу територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Водночас територіальна громада не є юридичною особою. Натомість вона сама може створювати юрособи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо), а також юрособи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо іншого не встановлено законом (ч.3 ст.169 ЦК України).

Територіальні громади реалізують цивільну дієздатність через утворені ними органи місцевого самоврядування, які, за законом, набувають статусу юридичних осіб і діють від імені та в інтересах громад. Таким чином, правосуб`єктність територіальної громади не передбачає набуття статусу юридичної особи.

Сам прокурор в даному спорі визначив себе як представника громади.

У п. 3 ч.1 ст.131-1 Конституції зазначено про можливість представництва

прокурором інтересів держави у виключних випадках. Прокурор не доводить «виключності випадку» і чи є таким випадком дана справа.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

· якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

· у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах ВС від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 1.11.2018 у справі №910/18770/17, від 5.11.2018 у справі №910/4345/18).

Право підпису позовної заяви. Позовну заяву має право підписувати прокурор відповідно до свого статусу та приписів ЗУ «Про прокуратуру». Натомість дану позовну заяву підписано заступником прокурора без посилання на підстави такого підписання, без доказів відсутності з поважних причин прокурора на момент підписання заяви.

Статус відповідача у державного реєстратора.

Державний реєстратор не може бути відповідачем/співвідповідачем у спірних првовідносинах, оскільки він лише виконує реєстраційні дії відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (аналогічно нотаріус, державний виконавець). Самостійно або з власної ініціативи державний реєстратор не вправі вносити будь-які дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Мета даного позову з урахуванням представництва радою інтересу територіальної громади - за поясненням прокурора - приведення реєстрації спірної земельної ділянки у відповідність з її цільовим призначенням та спонукання Черкаської міської ради до належного оформлення ділянки, не допустивши забудови земельної ділянки водного фонду (прибережна захисна смуга) - зі статусом «ділянка, не надана в користування». Натомість прокурор підміняє необхідність спонукання Черкаської міської ради до зміни цільового призначення ділянки з урахуванням наявності прибережної захисної смуги великої ріки (100 метрів) вимогами до державного реєстратора та ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про скасування державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку.

Спосіб захисту права, обраний прокурором в інтересах позивача, не відповідає визначеним законодавцем способам захисту порушеного права, що викладені в ст.ст. 15-16 ЦК України.

Наполягання прокурора на застосуванні запропонованого ним способу захисту права як найбільш дієвого та обґрунтованого, навпаки, призведе до руйнування сталих суспільних відносин в місцевій громаді та загостренню конфлікту інтересу між мешканцями міста та представницьким органом місцевого самоврядування.

Рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011 №3-505 був затверджений Генеральний план міста Черкаси.

Рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 №2-513 був затверджений План зонування території міста Черкаси.

Відповідно до Генерального плану м. Черкаси земельна ділянка з кадастровим номером :03:028:0020 підпадає під такі визначення: територія громадських закладів, територія багатоповерхової житлової забудови, територія зелених насаджень загального користування.

Реєстрація права комунальної власності за територіальною громадою була здійснена внаслідок внесення до реєстру відомостей про рішення Господарського суду Черкаської області від 07.02.2012 у справі №07/5026/2766/2011.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

В силу приписів ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (ч. 2 ст. 226 ГПК України).

Суд приходить до висновку, що позов необхідно залишити без розгляду, оскільки процесуальні недоліки позовної заяви не дозволяють розглянути спір та прийняти судом законне і обгрунтоване рішення.

Заяви про повернення судового збору від прокурора суду не надходили.

Керуючись п. 2) ч. 1 ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законом порядку.

Суддя Скиба Г.М.