ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Справа № 906/992/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

представники учасників справи не викликались;

розглянувши апеляційну скаргу Позивача-Акціонерного товариства «Національна акціонерна ком-панія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Житомирської області від 23.09.2020, повний текст якого складено 05.10.2020, у справі №906/992/20 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз

України» м.Київ

до Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного

комунального підприємства смт.Новогуйвинське Житомирської обл.

про стягнення 6 711 грн 74 коп. пені, -3% річних інфляційних та збитків,-

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі в тексті НАК «Нафтогаз України») звернулось до господарського суду Жито-мирської області із позовом до Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуата-ційного комунального підприємства (надалі в тексті Комунальне підприємство) про стягнення 6711 грн 74 коп. пені, інфляційних втрат, -3% річних та збитків. Позовні вимоги мотивовані тим, що оплату за отриманий природний газ Відповідач здійснював не в строк визначений умовами ук-ладеного сторонами договору №5283/18-КП-10 від 04.10.2018.(арк.справи 1-10).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 23.09.2020 у справі №906/992/20 частково задоволено позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафто-газ України» до Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комуналь-ного підприємства про стягнення 6 711 грн 74 коп. пені, інфляційних втрат, -3% річних та збитків. (арк.справи 122-126).

Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок збитків є правильним, тому вимога про стягнення збитків у розмірі 130 грн 64 коп. підлягає задо-воленню. Враховуючи порушення Відповідачем термінів сплати вартості поставленого природно-го газу за спірний період та перевіривши правильність нарахування, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення 661 грн. 22 коп. інфля-ційних втрат та 3% річних в сумі 462 грн. 37 коп. за період з 27.11.2018 по 25.06.2019, які підля-гають задоволенню. Крім того, з урахуванням клопотання Відповідача, повного погашення боргу станом на дату звернення із позовом та виключності випадку, суд першої інстанції зменшив пеню до 40% та присудив до стягнення з Відповідача 2 183 грн. пені.(арк.справи 122-126).

Не погоджуючись із рішенням в частині відмови у стягненні 3 274 грн 51 коп. пені, Позивач подав скаргу до апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господар-ського суду Житомирської області від 23.09.2020 у даній справі та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.(арк.справи 135-141).

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На-голошує, що суд дійшов помилкового висновку про необхідність зменшення пені. Так, скаржник вказує, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неус-тойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, вихо-дячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини нена-лежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`я-зання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунен-ня винною стороною порушення та його наслідків. Суд повинен був дати належну правову оцінку доказам, наданим сторонами в обґрунтування своїх позицій, щодо наявності чи відсутності збит-ків. Скаржник вважає, що суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 ЦК України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування які передбачені згаданою нормою. Під час розгляду справи не було враховано інтереси Позивача. Окрім того, нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу. З огляду на наведене, сторони визначили вид забезпечення виконання зобов`я-зання неустойкою, що передбачений умовами договору, та вже заздалегідь визначили розмір пені за неналежне виконання зобов`язання, а тому вважає, що суд неправомірно самостійно визначив розмір пені. Таким чином, місцевий господарський суд не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також визнав встановленими недоведені обставини, які мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2020 відкрито апе-ляційне провадження у справі №906/992/20. Крім того, встановлено Відповідачу строк для подан-ня суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без пові-домлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового проваджен-ня.(арк.справи 154).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2018 між ПАТ НАК «Нафтогаз України» (згідно постанови Кабінету міністрів України від 06.03.2019 №226 перейменовано в Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»)-постачальник та Новогуйвинське вироб-ниче житлове ремонтно-експлуатаційне комунальне підприємство-споживач уклали договір від 04.10.2018 №5283/18-КП-10 постачання природного газу (надалі в тексті Договір), за умовами пункту 1.2 якого природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.(арк.справи 14-23).

В подальшому сторонами укладались Додаткові угоди до Договору: №2 від 19.10.2018, №2 від 27.10.2018, №3 від 01.11.2018, №4 від 28.11.2018, №5 від 15.03.2019, №6 від 20.03.2019, №7 від 29.03.2019, №8 від 22.04.2019.(арк.справи 24-40).

Відповідно до п.2.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 20.03.2019 №6) постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 23,94 тис.м3, в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п.2.1. Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, в редакції додаткової угоди №6 від 20.03.2019, поста-чальник передає споживачу у березні 2019 замовлений обсяг природного газу в кількості 3,821 тис.м3.

Пунктом 3.13 Договору (в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 №4) передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природ-ного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (за-значений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 Договору (в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 №4). При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

- 3.13.1 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- 3.13.2 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі при-родного газу; Vn замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п.2.1 Договору; Ц ціна природного газу за цим договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 Договору сторони передбачили, що відшкодування постачальнику збитків, роз-рахованих відповідно до умов п.3.13 Договору, здійснюється наступним чином: постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п.3.9 Договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 м3) та замовлених обсягів, визначених п.2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п.3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 договору; постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на-дає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; споживач протя-гом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачаль-нику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до пункту 6.1 Договору (з 01.12.2018 пункту 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 №4), оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, нас-тупного за місяцем постачання газу.

Споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відпо-відно до пункту 3.13 договору.(п.6.2 Договору).

Постачальник, згідно з п.6.3 Договору, має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п.2.1 Договору у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Пунктом 11.1, в редакції додаткової угоди №4 від 28.11.2018, Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір і всі додаткові угоди до нього підписні уповноваженими представниками та скріп-лений відтисками печаток сторін.(23, 24, 25, 27, 36, 37, 38, 39, 40).

Матеріалами справи стверджується, що згідно Договору постачальник передав, а споживач прийняв природний газ на загальну суму 167 964 грн 98 коп., що підтверджується актами прий-мання-передачі природного газу: від 31.10.2018 на суму 6 490 грн 22 коп.; від 30.11.2018 на суму 30 341 грн 99 коп.; від 31.12.2018 на суму 35 572 грн 33 коп.; від 31.01.2019 на суму 39 523 грн 15 коп.; від 28.02.2019 на суму 28 763 грн 16 коп.; від 31.03.2019 на суму 24 318 грн 49 коп.; від 30.04. 2019 на суму 2 955 грн 64 коп.(арк.справи 45-51).

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 3,250 тис.м3. Так, Відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 0,57100 тис.м3 ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Дого-вору.(арк.справи 50).

Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що Відповідач оплатив поставлений природний газ у повному обсязі, але з прострочкою.(арк.справи 552-53, 67-90).

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2019 Позивач направив Відповідачу Акт-претен-зію за вих.№26-595-19, змінену, в частині розрахунку суми збитків листом від 25.11.2019 за вих.№ 26-4072-19, якою Позивач вимагав у Відповідача сплати 130 грн. 64 коп. збитків на підставі п.3.13 та 5.7 Договору та п.1 Розділу VI Правил за різницю між замовленим та фактичним обсягом ви-користаного Відповідачем в березні 2019 природного газу за договором, згідно детального розра-хунку, наданого у додатку до цього позову.(арк.справи 54-59).

Як вже зазначалося, господарський суд Житомирської області рішенням від 23.09.2020 задо-волив позовні вимоги частково, зокрема, зменшивши пеню на 60% до 2183 грн.(арк.справи 122-126).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступ-не:

Предметом даного спору є стягнення збитків, пені за договором поставки, втрат від інфля-ції та річних.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договорів 04.10.2014 між сторо-ронами виникли відносини постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану ме-режу, оскільки момент передачі товару не співпадає з моментом оплати його вартості і взаємовід-носини сторін підпадають під визначення, які містять статті 712, 714 ЦК України: коли одна сто-рона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу засто-совуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Тому, в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України, факт отримання Відповідачем природного газу зу-мовлює виникнення у нього зобов`язання оплатити його вартість.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зо-бов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог від-повідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, з урахуванням оскарження рішення суду першої інстанції в частині зменшення пені на 60 відсотків, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення по суті позовних вимог в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині відмови у стягненні 3 274 грн 51 коп. пені. Апеляційний суд приймає до уваги, що Позивач не вважає даний випадок винятковим і те, що жодних зауважень учасників справи щодо перегляду рішення суду першої інстанції поза межа-ми вимог апеляційної скарги не надходило.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Житомирської області від 23.09.2020 у справі №906/992/20 в частині стягнення з Новогуйвинського виробничого житлове ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 2 183 грн. пені, 661 грн 22 коп. інфляційних втрат, 462 грн. 37 коп. -3% річних, та 130 грн 64 коп. збитків не переглядається, тому залишається без змін.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд досліджує правомірність зменшення місце-цевим судом на 60% суми нарахованої пені.

Як зазначалось вище, на підставі ч.1 ст.546, ч.1 ст.549 ЦК України та ст.232 ГК України та пункту 8.2 Договору (з 01.12.2018 п.7.2 договору в редакції додаткової угоди від 28.11.2018 №4) за несвоєчасну оплату отриманого газу Позивач заявив вимогу про стягнення з Відповідача пені у розмірі 5 457 грн. 51 коп. за період 27.11.2018 по 25.06.2019, але за кожним актом приймання-пере-дачі окремо і не більше ніж за 6 місяців. Перевіривши розрахунок, колегія суддів вважає, що дана сума є обґрунтованою.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що згідно ст.233 ГК України, у разі, якщо на-лежні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків ін-шим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір до сплати штрафних санкцій.

У відзиві на позовну заяву Комунальне підприємство просить суд зменшити розмір пені до 10% посилаючись на те, що несвоєчасне виконання ним договірних зобов`язань сталось з об`єк-тивних і незалежних від боржника причин та обставин, зокрема, заборгованість споживачів за надані послуги з опалення. Крім того, Відповідач повідомив, що знаходиться в тяжкому фінансо-вому становищі та має значну кількість зобов`язань перед третіми особами, в тому числі й перед Позивачем за поставку природного газу в поточному році. Застосування штрафних санкцій усклад-нюють вчасне виконання поточних зобов`язань, таких як оплата за електроенергію, водопостачан-ня, вивіз сміття, обслуговування інженерних мереж, сплата обов`язкових податків, виплата заро-бітної плати та інше.

Крім того, частина 3 ст.551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути змен-шений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обста-вин, які мають істотне значення.

Враховуючи наведені норми, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, колегія суддів об`єктивно оцінила: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності простро-чення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Так, матеріалами справи стверджується, що звертаючись з даним позовом, Позивач вико-ристав всі передбачені законодавством і Договором засоби компенсації матеріальних втрат та забезпечення виконання зобов`язання боржником-Комунальним підприємством. Вбачається, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на виключності обставин, які існували на момент прийняття рішення і зумовлювали зменшення пені. Поряд з тим, місцевий суд прийняв до уваги ступінь виконання зобов`язання в повному обсязі станом на дату подання позовної заяви.

Дослідивши обставини справи, зважаючи на викладене і встановивши підстави порушення Відповідачем грошового зобов`язання на переконаня колегії суддів, суд першої інстанції право-мірно виходив з інтересів сторін, які заслуговують на увагу і того, що даний випадок є винятковим і, покликаючись на положення ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України та ступінь виконання ним грошового зобов`язання, правомірно зменшив розмір пені на 60% до суми до 2 183 грн.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами дока-зи та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Висновок суду про необхідність зменшити розмір пені, який підлягає стягненню з Відпо-відача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законо-давства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Колегія суддів з мотивів, викладених вище вважає даний випадок виключним, тому не вба-чає підстав для переоцінки фактів у даній справі.

Крім того, заперечуючи підстави для зменшення розміру нарахованої пені Скаржник зазна-чив, що суд прийняв лише сторону Відповідача, не оцінив майнового стану сторін, що призвело до порушення норм законодавства і прав Позивача, при цьому, НАК «Нафтогаз України» жодних до-казів, які б підтверджували вказане суду не подав.

Відтак, в частині стягнення 3 274 грн. 51 коп. пені в задоволенні позову відмовлено обґ-рунтовано.

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про необхідність зменшення пені, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задово-лення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуа-льного кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Житомирської області від 23.09.2020 у справі №906/992/ 20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №906/992/20 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.