ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/49/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову від 05.01.2021 за вх.№2-8/21

у справі №916/49/21

за позовом Приватного підприємства «ФАРАТ» (вулиця Лузанівська, будинок 80, місто Одеса, 65102, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» (вулиця Лазурна, будинок 5, квартира 11, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, )

про стягнення 200459,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ФАРАТ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом (вх.№52/21 від 05.01.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЯК-ПІВДЕНЬ" про стягнення 200459,73 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки хлібобулочної продукції №17/01-2.

Також 05.01.2021 до суду надійшла заява Приватного підприємства «ФАРАТ» (вх.№2-8/21) про забезпечення позову. У заяві просить до набрання законної сили рішенням суду накласти арешт на грошові кошти, які наявні на всіх банківських рахунках відповідача, а також на рахунках в інших банківських та фінансових установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду, у розмірі ціни позову 200459,73 грн., суми сплаченого судового збору 3007,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн, всього на загальну суму 223466,73 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідач у 2019 році став переможцем публічних закупівель послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин Збройних Сил України у стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), що підтверджується укладеним між Міністерством оборони України та ТОВ «Маяк-Південь» договором №286/2/19/1 від 17.01.2019.

Вказує, що 15.12.2020 між Міністерством оборони України та ТОВ «Маяк-Південь» було укладено додаткову угоду №32, де змінено ціну договору у 2020 на загальну суму 167001904,14 грн. При цьому, з публічної інформації вбачається, що Міністерство оборони України відповідачу перераховувались багатомільйонні кошти в рамках тендеру, в тому числі для позивача ПП «ФАРАТ». Зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не вплине на діяльність відповідача, оскільки обсяг коштів, який поступає від Міністерства оборони України, набагато більший, ніж розмір коштів, на які просить накласти арешт заявник.

Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків за договором, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у справі, вказує, що відповідачем не укладався договір з Міністерством оборони України на 2021 рік. Відтак, будь-якої діяльності і отримання прибутку у відповідача не передбачається.

Вказує, що відповідач є боржником у 28 як завершених, так і незавершених виконавчих провадженнях, отже накладення арешту на кошту стане гарантією виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідач здійснює повні розрахунки з контрашентами виключно на підставі судових рішень.

Посилається на те, що організація харчування та забезпечення продуктами військових частин є основним видом діяльності відповідача, який на 2021 не буде здійснювати таку діяльність, отже позивач обґрунтовано припускає, що ця обставина суттєво утруднить чи взагалі зробить неможливим виконання судового рішення, а майно у відповідача відсутнє. Статутний капітал складає лише 500000,00 грн.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та дослідивши матеріали позову, а також враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, господарський суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми, або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Заявником надано докази наявності великої кількості виконавчих проваджень за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» як боржника, шляхом надання роздруківки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, у тому числі, більшість з яких завершених. При цьому, як вбачається із наданих відомостей, виконавчі провадження відкривались, починаючи з 21.03.2019, останнє виконавче провадження, щодо якого надано відомості і яке вже є завершеним, відкрито 28.12.2020.

Таким чином, обґрунтованими є посилання заявника на те, що відповідач розраховується з контрагентами у межах виконавчих проваджень. Отже, накладення арешту на суму заборгованості у межах розгляду справи є доцільним заходом та спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Також у матеріалах заяви міститься копія Договору №286/2/19/1 між Міністерством оборони України та відповідачем, відповідно до якого ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» зобов`язався надати МОУ послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації). Загальна вартість послуг з ПДВ, з урахуванням Додаткової угоди від 15.12.2020 у 2019 році 218514106,76 грн., у 2020 році 167001904,14 грн.

Як вбачається із копії витягу з протоколу засідання тендерного комітету МОУ від 28.12.2020 пропозицію ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на закупівлю послуги з організації харчування було відхилено.

Отже, наразі відсутні відомості щодо укладення між МОУ та відповідачем Договору на закупівлю відповідних послуг на 2021 рік, що свідчить про імовірне утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, з огляду на те, що наявність зазначених договірних відносин між МОУ та відповідачем свідчить про наявність у відповідача доходу.

Так, як вбачається із наданої роздруківки з веб-порталу 007.org.ua, ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» протягом 2019-2020 років мав регулярні грошові надходження за договором, укладеним з МОУ.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, суд вважає, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог, існування великої кількості виконавчих проваджень, у тому числі завершених, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

Також господарський суд вважає цілком обґрунтованим обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, оскільки він відповідає заявленим вимогам, на забезпечення яких він направлений, є пов`язаним і співвідносним із заявленими вимогами.

Крім того, суд зазначає, що вказані позивачем заходи не належать до заходів забезпечення позову, вжиття яких не допускається згідно до ч.5 ст. 137 ГПК України.

Таким чином, оцінюючи подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову та встановивши в їх сукупності обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, що застосовуються виключно в межах суми позову, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Щодо зустрічного забезпечення суд вказує, що ч.1 ст. 141 ГПК України встановлено право суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), тобто відповідна вимога може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС ВС від 19.02.2019р. у справі № 911/1695/18.

Крім цього, відповідач не позбавлений права звернутися з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 144, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «ФАРАТ» про забезпечення позову за вх.№2-8/21 від 05.01.2021 задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, які наявні на всіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЯК-ПІВДЕНЬ" (вулиця Лазурна, будинок 5, квартира 11, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, ), а також на рахунках в інших банківських та фінансових установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду, у розмірі ціни позову 200459,73 грн., суми сплаченого судового збору 3007,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., всього на загальну суму 223466,73 грн.

Стягувачем за ухвалою є: Приватне підприємство «ФАРАТ» (вулиця Лузанівська, будинок 80, місто Одеса, 65102, )

Боржником за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЯК-ПІВДЕНЬ" (вулиця Лазурна, будинок 5, квартира 11, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, )

Ухвала набрала чинності 06.01.21 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Волков Роман Володимирович