РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/368/15

Господарський суд Чернігівської області у складі

судді Федоренко Ю.В.

секретаря судового засідання Сиворакша Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашер»

про стягнення 122 826 грн

за участю представників:

позивача: Кальмук Т.В., адвокат, довіреність від 01.07.2020.

відповідача: Підгорний К.Є., адвокат, довіреність від 08.01.2020.

Позивачем подано позов в якому просить стягнути з відповідача компенсацію вартості торгового обладнання в розмірі 122826 грн.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2015 провадження у справі зупинено. Копії матеріалів справи надіслані прокурору Чернігівської області для їх перевірки та направлення за підслідністю для проведення досудового розслідування.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2015 року у справі №927/368/15 та передати справу до Господарського суду Чернігівської області для розгляду по суті.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2015 року у справі №927/368/15 залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою від 07.05.2015 та постановою від 28.07.2015, Приватне акціонерне товариство "Індустріальні та дистрибуційні системи" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило їх скасувати, а справу передати до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.10.2015 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 у справі у справі №927/368/15 без зміни.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/55/18 від 06.08.2018 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, рішення Вищої ради правосуддя від 31.07.2018 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді, 06.08.2018 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/368/15 між суддями. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2018 справу № 927/368/15 передано на розгляд судді ОСОБА_2 .

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/69/19 від 27.11.2019 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, рішення Вищої ради правосуддя від 26.11.2019 про звільнення у відставку судді ОСОБА_2 , 27.11.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/368/15 між суддями. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 справу № 927/368/15 передано на розгляд судді Книш Н.Ю.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/109/20 від 30.09.2020 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, рішення Вищої ради правосуддя від 29.09.2020 про звільнення у відставку судді ОСОБА_3 , 30.09.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/368/15 між суддями. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2020 справу № 927/368/15 передано на розгляд судді Федоренко Ю.В., яким ухвалою від 06.10.2020 справу прийнято до свого провадження та вирішено після поновлення провадження розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.11.2020 провадження у справі поновлено в зв`язку з усуненням обставин, що викликали зупинення провадження у справі, а саме: до суду надійшла копія постанови від 22.08.2020 про закриття кримінального провадження №0000151.

В період часу, коли провадження у справі було зупинено, судом вчинялись дії щодо отримання інформації про стан проведення досудового розслідування, що підтверджується листами суду від 07.12.2015 №927/368/15/2212/15, від 04.07.2016 №927/368/15/1005/16, від 13.02.2017 №927/368/15/241/17, від 30.01.2019 №927/368/15/131/19, 05.02.2020 №927/368/15/214/20, 10.08.2020 №927/368/15/1229/20, від 16.09.2020 №927/368/15/1452/20.

Листом від 29.12.2015 Чернігівська місцева прокуратура повідомила суд, що за результатами розгляду отриманих матеріалів до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та проведення досудового розслідування слідчим відділом Чернігівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області.

Проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000151 під час зупинення провадження у справі підтверджується також листами: Чернігівської місцевої прокуратури від 19.01.2016, від 21.07.2016, від 22.02.2017, від 20.07.2018, від 08.02.2019, від 05.02.2020. Листом від 10.08.2020 Чернігівська місцева прокуратура повідомила суд про закриття кримінального провадження, а супровідним листом від 16.09.2020 надала суду копію постанови про закриття кримінального провадження №0000151.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.12.2020, а протокольною ухвалою суду від 15.12.2020 суд задовольнив клопотання позивача про витребування у відповідача додаткових доказів та відклав розгляд справи на 13.01.2021.

У судовому засіданні 14.01.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення у відповідності до ст.240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору дистриб`юції №0199 від 01.03.2012 з додатками який після закінчення строку дії договору на вимогу позивача не повернув частину отриманого торгового обладнання та не компенсував його вартість в розмірі 122 826 грн.

У наданих суду письмових поясненнях від 14.04.2015 відповідач просить відмовити повністю у задоволенні позову. Зазначає, що: позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він є власником зазначеного у позові торгового обладнання, а тому не можна визначитись, чи має право позивач передавати це майно у оренду, вимагати його повернення з оренди та сплати компенсації його вартості; перелічене у позові торгове обладнання зі складу відповідача вивіз територіальний менеджер позивача ОСОБА_4 , що підтверджується інвентиризаційним описом №1 від 10.04.2015, письмовими поясненнями начальника складу ТОВ «Ашер» ОСОБА_5 та колишнього бухгалтера ОСОБА_6 ; холодильник UBC Icestriam Medium вуличний з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Р7135, заводський номер 82969 вартістю 5823 грн та холодильник ХШВ600 Icestriam Орtima зовнішній з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н14441 заводський номер 11.21034.052 вартістю 7300 грн знаходяться на головному складі відповідача і останній просить позивача забрати це обладнання. Просить звільнити відповідача від відповідальності у вигляді справи компенсації вартості обладнання на підставі ч.3 ст.219 ГК України.

Позивачем надано відзив на пояснення представника ТОВ «Ашер» від 23.04.2015 у якому він посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.07.2013 у справі №927/611/13, зазначає, що його право власності на торгівельне обладнання підтверджується укладеними договорами купівлі-продажу, твердження про переміщення торгівельного обладнання територіальним менеджером позивача не відповідає дійсності, відповідачем не надано доказів на підтвердження факту звернення до позивача із пропозицією забрати торгівельне обладнання яке відповідач за умовами договору зобов`язаний повернути власним ресурсом.

Фактичні обставини справи та нормативно-правове обгрунтування.

01.03.2012 року Приватне акціонерне товариство „Індустріальні та дистрибуційні системи" (компанія) та Товариство з обмеженою відповідальністю „Ашер" (дистриб`ютор) уклали договір дистриб`юції № 0199, відповідно до умов якого компанія зобов`язувався передавати дистриб`ютору товар у власність для його подальшого розповсюдження, а дистриб`ютор зобов`язувався приймати такий товар у кількості та асортименті відповідно до супровідних документів, сплатити його вартість, та здійснювати його продаж, розповсюдження і надання відповідних послуг на території відповідно до умов, що визначені цим договором.

Пунктом 2.4 договору від 01.03.2012 року № 0199 сторонами передбачено, що компанія може на власний розсуд та за згодою дистриб`ютора передати останньому торгове обладнання у тимчасове користування (оренду), у тому числі з правом передачі в суборенду у роздрібні торгівельні точки, для презентації, охолодження, експозиції товару та збільшення об`ємів реалізації товару. Передача торгового обладнання оформлюється сторонами у відповідності з цим договором та згідно з додатком № 5.

Пунктом 1.1 додатку № 5 до договору від 01.03.2012 року № 0199 передбачено, що торгове обладнання передається в оренду дистриб`ютору на термін дії договору. Передача торгового обладнання в оренду супроводжується «Акт передачі/приймання необоротних активів», рахунком фактурою та податковою накладною.

В п. 1.2 додатку № 5 сторонами передбачено, що кількість і вартість переданого раніше у користування торгового обладнання вказано в додатку № 6 до цього договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.3 додатку № 5 в термін дії цього договору торгове обладнання передається дистриб`ютору згідно „Акта передачи/приема необоротных активов", де обов`язково вказано назву, інвентарні номери, відповідні заводські номери, кількість та заставну вартість конкретного обладнання. „Акт передачи/приема необоротных активов" є невід`ємною частиною цього договору.

В розділі 3 додаткової угоди № 5 визначені обов`язки сторін, в тому числі на відповідача покладено обов`язок повернути торгове обладнання по закінченню терміну дії договору або згідно письмової заяви компанії в термін сім календарних днів (п. 3.2.15). У випадку якщо дистриб`ютор не повернув у вказаний в п. 3.2.15. термін торгове обладнання компанії, дистриб`ютор зобов`язаний компенсувати його вартість протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання від компанії вимоги про компенсацію вартості торгового обладнання. Компенсація вартості торгового обладнання здійснюється за заставними цінами. Вартість торгового обладнання сплачується дистриб`ютором шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок компанії (п. 3.2.16 додатку № 5).

Сторонами також укладено додаток № 6 до договору дистриб`юції від 01.03.2012 року № 0199, на який є посилання у п. 1.2. додатку № 5. Як зазначено у пунктах 1 і 2 додатку № 6, вказаний документ підтверджує кількість та заставну вартість отриманого торгового обладнання дистриб`ютором та містить інформацію про кількість та вартість наданого в оренду торгового обладнання. В переліку торгового обладнання, наведеного у додатку № 6, міститься в тому числі найменування обладнання, щодо неповернення якого виник спір, зокрема: холодильник „Інтер-400Т" Моршинська, інвент. № 9659, 1 шт., заставна вартість 2 878 грн.; холодильник-вітрина FV500SD „Миргородська", інвент.№ КФ1555, 1 шт., заставна вартість 4 800 грн.; холодильник ХШВ400 Icestream Medium внутрішній „Миргородська", інвент. № Н10471, 1 шт., заставна вартість 4 913 грн.; холодильник ХШВ400 Icestream Medium внутрішній „Миргородська", інвент. № Н10478 1 шт., заставна вартість 4 913 грн.; холодильник ХШВ400 Icestream Medium внутрішній „Миргородська", інвент. № Н10495 1 шт., заставна вартість 4 913 грн.; холодильник ХШВ 600 Icestream Optima зовнішній „Миргородська", інвент. № Н11944, 1 шт., заставна вартість 7 127 грн.; холодильник ХШВ 600 Icestream Optima зовнішній „Миргородська", інвент. № Н12223, 1 шт., заставна вартість 7 127 грн..; холодильник ХШВ 600 Icestream Optima зовнішній „Миргородська", інвент. № Н12258, 1 шт., заставна вартість 7 127 грн.; холодильник ХШВ 600 Icestream Optima зовнішній „Миргородська", інвент. № Н13148, 1 шт., заставна вартість 7 300 грн.; холодильник ХШВ 600 Icestream Optima зовнішній „Миргородська", інвент. № Н14441, 1 шт., заставна вартість 7 300 грн.; холодильник ХШВ800 Icestream Large внутрішній „Миргородська", інвент. № Н14879, 1 шт., заставна вартість 8 069 грн.; холодильник UBC 400 Icestream Medium внутренний „Моршинська", інвент. № Н1644, 1 шт., заставна вартість 5 599 грн.; холодильник UBC 400 Icestream Medium внутрішній „Моршинська", інвент. № Н1657, 1 шт., заставна вартість 5 599 грн.; холодильник UBC 400 Icestream Medium внутрішній „Моршинська", інвент. № Н17200, 1 шт., заставна вартість 5 085 грн.; холодильник UBC 400 Icestream Medium вуличний „Моршинська", інвент. № Н7135, 1 шт., заставна вартість 5 823 грн.; холодильник UBC 400 Icestream Medium вуличний „Моршинська", інвент. № Н7140, 1 шт., заставна вартість 5 823 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200206, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200207, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200208, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200209, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200210, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200211, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200212, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200213, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням, інвент. № П200214, 1 шт., заставна вартість 396 грн.; полиця з підвісними пляшками над холодильним обладнанням 2011 рік, інвент. № П201904, 1 шт., заставна вартість 515 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу, інвент. № П300323, 1 шт., заставна вартість 838 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301623, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301624, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301625, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301626, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301627, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301628, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301629, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301630, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; полиця з підвісними пляшками для торгового залу 2011 рік, інвент. № П301631, 1 шт., заставна вартість 915 грн.; холодильник SEG PT-100 ТМ „Моршинська", інвент. № ХД004211, 1 шт., заставна вартість 3 020 грн.; дисплей напольний крючковий, інвент. № ХД007164, 1 шт., заставна вартість 916 грн.; дисплей напольний крючковий, інвент. № ХД007165, 1 шт., заставна вартість 916 грн.; дисплей напольний крючковий, інвент. № ХД007166, 1 шт., заставна вартість 916 грн.; дисплей напольний крючковий, інвент. № ХД007167, 1 шт., заставна вартість 916 грн.; дисплей напольний над холодильником, інвент. № ХД007224, 1 шт., заставна вартість 499 грн.; дисплей напольний над холодильником, інвент. № ХД007225, 1 шт., заставна вартість 499 грн.; захисна конструкція для 2-х дверного холодильника „Миргородська", інвент. № ХД025094, 1 шт., заставна вартість 2 183 грн.; захисна конструкція для 2-х дверного холодильника „Миргородська", інвент. № ХД025095, 1 шт., заставна вартість 2 183 грн.; захисна конструкція для 1-но дверного холодильника (квітень 27), інвент. № ХД005923, 4 шт, ( заставна вартість 21804 грн за 27 шт.).

Укладений між сторонами договір дистриб`юціїї від 01.03.2012 року № 0199 за своєю правовою природою є змішаним договором, який, зокрема, містить елементи договору найму (оренди). Тому до спірних відносин, які виникли між сторонами щодо оренди торгового обладнання, що викладені у додатку № 5 до договору дистриб`юціїї, мають застосовуватися положення параграфу 5 глави 30 Господарського кодексу України та глави 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. В силу ч.6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року по справі № 927/611/13, сторони, уклавши договір з додатками до нього, фактично узгодили, що на передане раніше у оренду торгівельне обладнання, яке було включено в додаток № 6 до договору, розповсюджується дія договору дистриб`юції від 01.03.2012 року № 0199. Договір дистриб`юціїї №0199 від 01.03.2012 року припинив свою дію 01.01.2013 року в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Вказані обставини в силу приписів частини 4 ст.75 ГПК України не підлягають доведенню при розгляді даної справи.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як погоджено сторонами у пункті 3.2.15 додатку № 5 до договору дистриб`ютор зобов`язаний повернути торгове обладнання по закінченню терміну дії договору або згідно письмової заяви компанії в термін сім календарних днів.

Позивач 09.09.2014 року звернувся до відповідача з листом № 541/4-14ц, в якому містилася вимога про повернення торгового обладнання за договором дистриб`юції від 01.03.2012 року № 0199. Відповідач отримав вимогу 12.09.2014 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, відповідач був зобов`язаний повернути обладнання у термін до 19.09.2014 року включно, але цього не зробив.

06.10.2014 року позивачем направлено відповідачу вимогу про компенсацію вартості торгового обладнання за договором дистрибуції від 01.03.2012 року № 0199, в якій позивач вимагав компенсувати вартість торгового обладнання в сумі 122 826 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок. Вимога отримана відповідачем 09.10.2014 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту „Укрпошти" від 28.10.2014 року. Таким чином, сплата відповідачем компенсації вартості неповернутого обладнання мала відбутися до 16.10.2014 року включно.

Доказів повернення відповідачем спірного торгового обладнання або сплати передбаченої умовами договору компенсації його вартості матеріали справи не містять на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано передбачене пунктами 3.2.15., 3.2.16. додатку № 5 до договору зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. ( ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Частина 1 ст.15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках ч.1 ст.16, абз.12 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України до загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.3 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В письмових поясненнях суду від 14.04.2015 відповідач повідомив, що частина торгового обладнання, щодо якого виник спір, а саме: холодильник UBC Icestriam Medium вуличний з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н7135, заводський номер 82969 вартістю 5823 грн та холодильник ХШВ600 Icestriam Орtima зовнішній з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н14441 заводський номер 11.21034.052 вартістю 7300 грн, знаходяться на головному складі ТОВ «Ашер» за адресою: м. Чернігів, вул. Борисенка,62, і він готовий їх повернути позивачу у будь-який час.

Вказана обставина підтверджується інвентаризаційним описом №1 товарів, матеріалів, тари на 10.04.2015, складеного та підписаного комісією у складі директора ТОВ «Ашер», бухгалтера, оператора ЕОМ та начальника складу.

Листом від 11.01.2021 №5 відповідач запропонував позивачу отримати за місцезнаходженням ТОВ «Ашер» за адресою: м. Чернігів, вул. Громадська, 47, холодильник UBC Icestriam Medium вуличний з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н7135 заводський номер 82969 вартістю 5823 грн та холодильник ХШВ600 Icestriam Орtima зовнішній з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н14441 заводський номер 11.21034.052 вартістю 7300 грн. Факт направлення вказаного листа позивачу підтверджується копією фіскального чека АТ Укрпошта від 11.01.2021.

За таких обставин та враховуючи, що зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає справедливим виключити з вартості компенсації неповернутого торгового обладнання холодильник UBC Icestriam Medium вуличний з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н7135 заводський номер 82969 вартістю 5823 грн та холодильник ХШВ600 Icestriam Орtima зовнішній з логотипом «Моршинська» інвентарний номер Н14441 заводський номер 11.21034.052 вартістю 7300 грн, які знаходяться у відповідача і який згодний їх повернути, відмовивши в цій частині позову.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 109 703 грн компенсації вартості торгового обладнання.

При вирішенні спору суд відхиляє обгрунтування позову тим, що відповідач за умовами додатку №5 до договору зобов`язаний власним ресурсом здійснити повернення торгового обладнання позивачу.

Так, відповідно до п.3.2.7 додатку №5 до договору відповідач зобов`язаний здійснювати власним ресурсом переміщення торгового обладнання, що знаходиться в суборенді за вимогою позивача протягом 72 робочих годи.

Вказана умова стосується переміщення торгового обладнання, яке знаходиться у суборенді і не регулює питання повернення цього обладнання позивачу. Як вже зазначалось вище, місцем виконання зобов`язанння про повернення майна є місцезнаходження відповідача.

Як встановлено ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів визнання недійсним укладеного сторонами договору дистрибуції від 01.03.2012, його недійсність прямо не встановлена законом. За таких обставин заперечення позову з посиланням на відсутність доказів права власності позивача на спірне торгове обладнання не заслуговують на увагу.

Згідно з пунктами 3.2.4, 3.2.5 та 3.2.19 додатку №5 до договору відповідач зобов`язазався передавати торгове обладнання у суборенду для зберігання і продажу товару компанії (позивача). Передавати торгове обладнання компанії у суборенду після письмового підтвердження територіального менеджера компанії. Призначити відповідальну особу, що утримується в штаті дистриб`ютора (відповідача), яка має контролювати стан торгового обладнання під час прийомки-передачі та зберігання.

Отже, передача торгівельного обладнання в суборенду за умовами договору повинна була здійснюватися лише за письмовим підтвердженням територіального менеджера позивача який не мав повноважень на вивезення зі складу позивача спірного торгівельного обладнання.

Постановою слідчого відділу Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 22.08.2020 закрито кримінальне провадження №0000151 від 21.05.2015, за ч.1 ст.191 КК України, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу злочину). У постанові, зокрема, зазначено, що у 2008 році службова особа ПрАТ «ІДС» привласнила та розтратила торгове обладнання, що перебувало в оренді ТОВ «Ашер», загальною вартістю 122826 грн.

Слід зазначити, що відповідно до ст.75 ГПК України встановлені вказаною постановою обставини не є обов`язковими для господарського суду. В цій постанові не зазначено на підставі яких доказів зроблено висновок про привласнення і розтрату службовою особою позивача торгового обладнання на суму 122826 грн, не наведено перелік цього обладнання, та не встановлено особу, яка вчинила вказане правопорушення.

За таких обставин, суд не приймає вказаний доказ в якості належного, достатнього та допустимого, що підтверджує заперечення позову.

Надані відповідачем копії договорів суборенди торгового обладнання, актів приймання-передачі, вимоги про повернення обладнання та пояснення суборендарів стосуються правовідносин відповідача з суборендарями, передача торгового обладнання в суборенду не погоджена у письмовому вигляді з територіальним менеджером позивача, а тому вказані докази не підтверджують заперечень позову і до уваги судом не приймаються (т.1 а.с.133-182).

Суд також відхиляє в якості доказів у справі письмові пояснення начальника складу відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка на час спірних правовідносин працювала бухгалтером відповідача, про те, що спірне обладнання зі складу вивіз територіальним менеджер позивача ОСОБА_4 , оскільки такі обставини не підтверджені первинними бухгалтерськими документами (накладними, актами приймання-передачі, тощо), (ч.1 ст.77 ГПК України).

Наданою відповідачем копією довіреності №334 від 01.07.2014 позивач уповноважив Цвелих А.О. отримати у відповідача холодильник ХШВ600 Icestriam Орtima внутрішній «Миргородська» Н20116 12.02088.01566.014 та 18 піддонів, які не є предметом спору в зв`язку з чим вказана довіреність судом не приймається до уваги.

Відповідно до ч.3 ст.219 Господарського кодексу України якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неправомірності дій позивача які сприяли правопорушенню, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати компенсації за неповернуте торгівельне обладнання.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування сторін не прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 73 ГПК процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 та 3 ст.80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Таким чином, на користь позивача судом стягується компенсація вартості торгового обладнання у розмірі 109 703 грн, в решті позову про стягнення 13123 грн судом відмовлено за необгрунтованістю.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашер», вул. Борисенка, 47, м. Чернігів, , на користь Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи», проспект Степана Бандери,9, корпус 5 офіс 501, м. Київ, , компенсацію вартості торгового обладнання в розмірі 109 703 грн та 2 194,06 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 14.01.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко