ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Справа № 918/1077/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.2020 р. постановлену суддею Церковною Н.Ф. у м.Рівному

у справі № 918/1077/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до боржника: Лимар Оксани Володимирівни

про видачу судового наказу та стягнення заборгованості в сумі 23486,66 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.11.2020 р. у справі № 918/1077/20 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у видачі судового наказу про стягнення з Лимар Оксани Володимирівни заборгованості в сумі 23486,66 грн. по розрахункам за договором на постачання теплової енергії.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.2020 р. у даній справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Пояснює, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" 17 листопада 2020 р. звернулось до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу та стягнення з Лимар Оксани Володимирівни заборгованості за використану теплову енергію в розмірі 23 486,66 грн. на підставі договору на постачання теплової енергії №1624 від 03.07.2017 р. який укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та фізичною особою підприємцем Лимар О.В.

Посилаючись на постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/23144/18, від 9 жовтня 2019 року у справі № 338/180/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18, від 5 червня 2019 року у справі № 904/1083/18, скаржник доводить, що виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як підприємця не припинились, тому дійшовши правильного висновку спір належить до господарської юрисдикції.

Звертає увагу, що відповідно до норм статті 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про видачу судового наказу.

Скаржник звертає увагу, що відповідно до інформації з ЄДР підприємницька діяльність Лимар Оксани Володимирівни припинена 20.05.2019 р., тоді як договір на постачання теплової енергії з фізичною особою-підприємцем Лимар Оксаною Володимирівною укладений 03 липня 2017 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 86 ГПК України, без дослідження усіх істотних обставин справи, тому просить ухвалу про відмову у видачі судового наказу Господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року у справі № 918/1077/20 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач Лимар Оксана Володимирівна відзивну на апеляційну скаргу суду не подала.

Відповідно до ст.270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що згідно з ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у видачі судового наказу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Клопотань про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи суду не надходило. Отже розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

17.11.2020 р. до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Лимар Оксани Володимирівни заборгованості в розмірі 23486,66 грн. /а.с. 1-2/.

Заявник зазначає про невиконання боржником станом на 01.11.2020 р. (за період з 01.11.2018 р. по 01.11.2020 р.) грошових зобов`язань за договором постачання теплової енергії № 1624, укладеним 03.07.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та фізичною особою підприємцем Лимар Оксаною Володимирівною /а.с. 1-8/.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 84 від 18.11.2020 р. встановлено що 02.05.2019 р. внесено запис № 2014179 про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Лимар Оксани Володимирівни на підставі власного рішення /а.с.12/.

Господарський суд Рівненської області відповідно до оскаржуваної ухвали відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про видачу судового наказу та стягнення з Лимар Оксани Володимирівни заборгованості в сумі 23486,66 грн., посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 152 та п. 4 ч. 1 ст. 175 ГПК України, де визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення.

Також суд першої інстанції зазначив, що боржником за заявою є фізична особа - Лимар Оксана Володимирівна , підприємницька діяльність якої припинена 02.05.2019 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.11.2020 р., тому відсутні підстави для видачі наказу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи з урахуванням правової позиції Верховного Суду.

Згідно з частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України заявником та божником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні-особи підприємці.

Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні укладеного ними господарського договору (постанови від 09.10.2019 р. у справі № 127/23144/18, від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 13.02.2019 р. у справі № 910/8729/18, від 25.06.2019 р. у справі № 904/1083/18). Згідно з висновками Верховного Суду у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати.

Скаржник/заявник заяві про видачу наказу зазначив, що підставою вимоги є невиконання грошового зобов`язання за господарським договором, який укладений сторонами до припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця Лимар Оксани Володимирівни, і суд першої інстанції жодної оцінки підставам вимоги не надав. Висновок про відмову у видачі судового наказу, обґрунтував лише тим, що боржником за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про видачу судового наказу є Фізична особа - Лимар Оксана Володимирівна , підприємницька діяльність якої припинена.

Колегія суддів звертає увагу, що із матеріалів заяви про видачу наказу не вбачається підстав для застосування п. 4 ч. 1 ст. 175 ГПК України, як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ст. 236 ГПК України законним є судове рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції в даному випадку не з`ясував всіх обставин, які мають значення, та не надав оцінки всім аргументам учасників сторін.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відмова у видачі наказу із підстав, зазначених судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, є необґрунтованою. Норми процесуального права застосовані судом першої інстанції безпідставно.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Рівненської області від 18.11.2020 р. у справі № 918/1077/20 - скасуванню з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За загальними правилами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Керуючись ст. ст. 129, 226, 269, 270, 271, 280 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" задоволити. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.2020 р. у справі № 918/1077/20 скасувати.

Справу № 918/1077/20 передати на розгляд Господарському суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.