ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Справа№ 911/50/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Огірко А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: згідно протоколу судового засідання

від відповідача: згідно протоколу судового засідання

від третьої особи: згідно протоколу судового засідання

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 (суддя Христенко О.О., м. Київ, повний текст підписано 09.09.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ», Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Києво-Святошинський р-н, м. Боярка

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Антимонопольний комітет України, м. Київ

про визнання зловживанням монопольним становищем діяння щодо порушення строків і порядку, зобов`язання утриматись від вчинення відповідних діянь та усунення порушення

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Хід розгляду справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (надалі - відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Антимонопольний комітет України - Антимонопольного комітету України (далі - третя особа) про визнання зловживанням монопольним становищем діяння АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» щодо порушення строків та порядку, визначених п. 2 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем призупинення, або надання дозволу на приєднання, проєкту договору на приєднання, проєкту технічних умов приєднання та відповідних рахунків щодо їх оплати, або відмови у приєднанні об`єктів (приміщень) та/або земельних ділянок замовників, які обрали іншого (крім Оператора ГРМ) суб`єкта господарювання, у тому числі ТОВ «ТСКНОВ», виконавцем внутрішніх та/або зовнішніх робіт з проектування та/або будівництва газових мереж, зобов`язання утриматись від вчинення, в подальшому, відповідних діянь та усунення визначених порушень шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників, у відповідності до наступного переліку: земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8322, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8114, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1334, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0676, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0670, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0672, земельна ділянка кадастровий номер :36:107:6066, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1297, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8134, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0059, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0061.

22.06.2020 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відмову від позову в частині позовних вимог щодо усунення відповідачем порушень шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників, у відповідності до наступного переліку: земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8322, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8114, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1334, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0676, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0670, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0672, земельна ділянка кадастровий номер :36:107:6066, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1297, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8134, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0059, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0061.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.07.2020 у справі № 911/50/20 закрито провадження у справі № 911/50/20 в частині позовних вимог про усунення порушення шляхом видачі проектів технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників, у відповідності до наступного переліку: земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8322, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8114, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1334, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0676, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0670, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0672, земельна ділянка кадастровий номер :36:107:6066, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1297, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8134, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0059, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0061; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст заяви позивача про винесення додаткового рішення

22.06.2020 до судових дебатів у справі представником позивача було подано до Господарського суду Київської області заяву в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій останній просив суд першої інстанції вирішити питання розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, після ухвалення рішення у справі № 911/50/20, на підставі доказів щодо розміру судових витрат, понесених позивачем, які будуть надані у встановлений законодавством строк, оскільки відповідно до умов договору про надання правової допомоги такі докази пов`язані з проведенням судових засідань у справі.

03.08.2020 від позивача надійшла заява, у якій останній просить здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27 600,00 грн, пов`язаних із розглядом справи № 911/50/20.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 26.08.2020 заяву позивача про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» 11 290,91 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині вимог заяву позивача про розподіл судових витрат залишено без задоволення.

Місцевий господарський суду дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України. Однак, з посиланням на положення ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про її часткове задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - скаржник), звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат повністю.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, ч.ч. 1, 4 ст. 129, ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

На переконання скаржника у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат, оскільки поза увагою суду залишився той факт, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» було подано заяву про часткову відмову від позову, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що останній не заперечує того факту, що відповідачем не було подане клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки підставою не подання такого клопотання є те, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» загалом не визнається розгляд питання розподілу судових витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогу, а не в певній частині витрат, які необхідно зменшити.

Скаржник зазначає, що основним аргументом при винесенні додаткової постанови та задоволення заяви позивача є те, що після подання позову та відкриття провадження у справі відповідач здійснив видачу технічних умов за результатом розгляду заяв замовників, поданих позивачем на підставі довіреностей, тому позивач звернувся до суду із заявою про часткову відмову від позову в частині позовних вимог щодо усунення відповідачем порушень шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх сплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників. Однак, місцевим господарським судом не було враховано, по-перше, по двох із одинадцяти заяв технічні умови було видано відповідачем 20.12.2019, тобто до заявлення позивачем у межах судової справи №911/50/20, що вказує про відсутність зв`язку між поданням позовної заяви у справі №911/50/20 та виданням технічних умов по заявам в інтересах позивача; по- друге, відповідачем не було відмовлено у підключенні до газорозподільної системи, натомість відповідач повідомив позивача про недотримання останнім вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме п. 5 гл. V, що відображено у листах доданих до позовної заяви, та не позбавляє останнього направити відповідний пакет документів на приєднання після усунення недоліків.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

04.11.2020 від позивача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 - без змін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», указував на те, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що третя особа не була обмежена у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що третя особа у строк, встановлений судом апеляційної інстанції, третя особа не подала відзив на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання третьою особою відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» у справі №911/50/20 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Разіної Т.І., суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі №911/50/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020, розгляд справи призначено на 17.11.2020.

17.11.2020 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 призначено на 08.12.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 розгляд справи №911/50/2 відкладено на 21.01.2021.

Явка представників сторін

У судове засідання 12.01.2021 з`явився представник позивача.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від відповідача/третьої особи через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від відповідача та третьої особи клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та третьої особи.

Позиція представників сторін у справі

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 - без змін, як таке що прийнято з дотриманням норм процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.06.2020 до судових дебатів у справі представником позивача надано заяву в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій останній просить суд вирішити питання розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, після ухвалення рішення у справі №911/50/20. Також подана заява, мітить посилання на ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своєї заяви позивач, посилаючись на те, що в ході розгляду справи №911/50/20 з метою отримання консультацій, зібрання інформації, написання позовної заяви, зібрання додаткових матеріалів, ведення справи в суді та участь в судових засідань адвоката, позивач звертався до Адвокатського бюро «Прокопенко та партнери», на підтвердження чого надав суду копії Договору № 23/12/19 від 23.12.2019 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» та Адвокатським бюро «Прокопенко та партнери», Додатку №1 до договору від 23.12.2019, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8414/10 на ім`я Прокопенко Павла Сергійовича, акта №01 від 30.07.2020 надання правничої допомоги, рахунків на оплату №1-23/12/19 від 15.05.2020 та №2-23/12/19 від 30.07.2020, платіжних доручень №216 від 10.06.2020 на суму 6 000,00 грн та №227 від 03.08.2020 на суму 3 000,00 грн.

23.12.2019 між Адвокатським бюро «Прокопенко та партнери», як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ», як замовником був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №23/12/19 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець взяв на себе обов`язок щодо надання правової (правничої) допомоги замовнику з приводу визнання діянь АТ «Київоблгаз» протиправними (зловживанням монопольним становищем) щодо порушення строків та порядку, визначених п. 2 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем, призупинення, або надання дозволу на приєднання, проекту договору на приєднання, проекту технічних умов приєднання та відповідних рахунків щодо їх оплати, або відмови у приєднані об`єктів (приміщень) та/або земельних ділянок осіб, які обрали іншого (крім оператора ГРМ) суб`єкта господарювання, у т.ч. замовника, виконавцем внутрішніх та/або зовнішніх робіт з проектування та/або будівництва газових мереж, застосуванням судового примусу за для утримання АТ «Київоблгаз» від вчинення відповідних діянь та зобов`язання останнього усунути відповідні порушення шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки осіб, які обрали замовника виконавцем проектно-будівельних робіт з будівництва газопроводів на їх об`єктах, а замовник зобов`язується прийняти відповідні послуги та оплатити їх.

У п. 3.2. Договору визначено, що вартість послуг, що надаються виконавцем замовнику за цим договором, визначається з урахуванням Додатку №1 до Договору «Вартість правничої допомоги». Фактично надані послуги фіксуються у Акті наданні правничої допомоги, який підписується сторонами після винесення рішення по суті справи, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду (у кожній інстанції окремо).

Замовник зобов`язаний здійснити сплату авансу за договором у розмірі 6 000,00 грн протягом 180 робочих днів з моменту підписання даного договору (п. 3.2.1. Договору).

Замовник зобов`язаний здійснити частину оплати послуг, у розмірі 3 000,00 грн протягом 10 робочих днів з моменту підписання першого акта (п.3.2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.2.3. Договору замовник зобов`язаний здійснити повний розрахунок за послуги надані виконавцем у суді першої інстанції, протягом 100 робочих днів з моменту підписання акта.

Як убачається із наданих доказів, зокрема, акта №1 від 30.07.2020 про надання правничої допомоги, Адвокатським бюро «Прокопенко та партнери» в ході розгляду справи були надані послуги щодо консультування (у т.ч. підготовка та укладення Договору №23/12/19 від 23.12.2019 про надання правової (правничої) допомоги; підготовка адвокатом Прокопенко П.С. позовної заяви; підготовка адвокатом Прокопенко П.С. відповіді на відзив у справі №911/50/20; участь адвоката Прокопенко П.С. в судових засіданнях 27.05.2020, 22.06.2020, 29.07.2020 у справі № 911/50/20; написання заяви про часткову відмову від позову у справі № 911/50/20.

Для оплати наданих послуг Адвокатським бюро «Прокопенко та партнери» були сформовані та надані Товариству з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» рахунки на оплату №1-23/12/19 від 15.05.2020 на суму 6 000,00 грн та №2-23/12/19 від 30.07.2020 на суму 27 600,00 грн.

На виконання умов Договору № 23/12/19 від 23.12.2019, позивачем на підставі виставлених рахунків, було перераховано на рахунок АБ «Прокопенко та партнери» 9 000,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення №216 від 10.06.2020 на суму 6 000,00 грн з призначенням платежу: «оплата за послуги зг. договору № 23/12/19 від 23.12.2019 та рах. № 1-23/12/19 від 15.05.2020» та № 227 від 03.08.2020 на суму 3 000,00 грн з призначенням платежу: «часткова оплата за послуги зг. договору № 23/12/19 від 23.12.2019 та рах. № 2-23/12/19 від 30.07.2020».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, проте додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 підлягає зміні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

В позовній заяві, яка розглядалася у справі №911/50/20, позивач зазначив орієнтовну вартість професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 грн.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до офіційного роз`яснення, наданого Конституційним Судом України у справі №1-4/2013 від 11 липня 2013 року, до складу судових витрат, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарському судочинстві, належать суми, сплачені за послуги адвоката.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачем було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №23/12/19 від 23.12.2019.

Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) №01 від 30.07.2020 від який підписано Адвокатським бюро «Прокопенко та партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» без зауважень та заперечень, позивачу було надано визначений актом перелік послуг, з зазначенням виду послуг та витраченого часу, загалом вартістю 27 600,00грн, а саме: надані послуги щодо консультування (у т.ч. підготовка та укладення Договору №23/12/19 від 23.12.2019 про надання правової (правничої) допомоги; підготовка адвокатом Прокопенко П.С. позовної заяви; підготовка адвокатом Прокопенко П.С. відповіді на відзив у справі №911/50/20; участь адвоката Прокопенко П.С. в судових засіданнях 27.05.2020, 22.06.2020, 29.07.2020 у справі №911/50/20; написання заяви про часткову відмову від позову у справі №911/50/20.

Для оплати наданих послуг Адвокатським бюро «Прокопенко та партнери» були сформовані та надані Товариству з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» рахунки на оплату №1-23/12/19 від 15.05.2020 на суму 6 000,00 грн та №2-23/12/19 від 30.07.2020 на суму 27 600,00 грн.

На виконання умов Договору №23/12/19 від 23.12.2019, позивач на підставі виставлених рахунків, було перераховано на рахунок АБ «Прокопенко та партнери» 9 000,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення №216 від 10.06.2020 на суму 6 000,00 грн з призначенням платежу: «оплата за послуги зг. договору № 23/12/19 від 23.12.2019 та рах. № 1-23/12/19 від 15.05.2020» та № 227 від 03.08.2020 на суму 3 000,00 грн з призначенням платежу: «часткова оплата за послуги зг. договору № 23/12/19 від 23.12.2019 та рах. № 2-23/12/19 від 30.07.2020».

Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 Кодексу).

26.08.2020 відповідачем до Господарського суду Київської області було подано заперечення проти заяви позивача про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши подане заперечення відповідача, встановив, що останнє не містить жодних клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, і відповідне клопотання в розумінні вимог процесуального закону (зокрема, ст.ст.14, 169 ГПК України) - відповідачем не заявлялось. Заперечення відповідача містить лише посилання на необґрунтованість поданої позивачем заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 12 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 125 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу).

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 902/347/18.

Крім того, у пункті 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, Судом зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання суду першої інстанції на необґрунтованість та неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу з предметом позову, саме як на підставу зменшення таких витрат, - є необґрунтованим, оскільки відповідна дія щодо зменшення відповідних витрат є можливою за сукупності обставин щодо наявності клопотання іншої сторони та за наявності належних, допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76,77 ГПК України спростування обґрунтованості розміру понесених витрат.

При цьому, враховуючи те, що заперечення відповідача від 26.08.2020 не містить жодних клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, і відповідне клопотання в розумінні вимог процесуального закону (зокрема, ст.ст. 14, 169 ГПК України) - відповідачем не заявлялось, враховуючи співмірність та обґрунтованість вимог позивача щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 27 600,00 грн та їх документальне підтвердження, відсутність належних, допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76,77 ГПК України спростування обґрунтованості розміру понесених витрат саме в розмірі 27 600,00 грн, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 600,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Під час розгляду справи, від позивача надійшла заява від 22.06.2020 до Господарського суду Київської області про відмову від позову в частині позовних вимог щодо усунення відповідачем порушень шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників, у відповідності до наступного переліку: земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8322, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8114, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1334, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0676, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0670, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0672, земельна ділянка кадастровий номер :36:107:6066, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1297, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8134, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0059, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0061.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.07.2020 у справі №911/50/20 закрито провадження в частині позовних вимог про усунення порушення шляхом видачі проектів технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників, у відповідності до переліку.

Так, у рішенні Господарського суду Київської області від 29.07.2020 у справі №911/50/20 було встановлено, про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду від 29.07.2020, що по заявах замовників на приєднання, які є предметом розгляду даної справи, та які подані відповідачу у серпні-вересні 2019 року, відповідач без надання у встановлені законодавством строки письмових запитів щодо уточнення даних, надання додаткових доказів або відмови про приєднання, в порушення строків розгляду заяв замовників з документами, надав технічні умови лише 10.02.2020 (окрім двох заяв, за якими технічні умови було надано 20.12.2019).

Таким чином, після подання позову та відкриття провадження у справі відповідач здійснив видачу технічних умов за результатом розгляду заяв замовників, поданих позивачем на підставі довіреностей (окрім двох заяв по яких технічні умови було видано 20.12.2019), тому позивач звернувся до суду із заявою від 22.06.2020 (вх. №12344/20 від 22.06.2020) про часткову відмову від позову в частині позовних вимог щодо усунення відповідачем порушень шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників, у відповідності до наступного переліку: земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8322, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8114, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1334, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0676, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0670, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:0672, земельна ділянка кадастровий номер :36:107:6066, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:1297, земельна ділянка кадастровий номер :38:140:8134, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0059, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0061.

Частина 3 ст. 130 ГПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Так, у заявах від 22.06.2020 та від 03.08.2020 позивач просить застосувати друге речення ч. 3 ст. 130 ГПК України та покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, оскільки позивач відмовився від частини позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З огляду на те, що позивач відмовився від позовних вимог у зв`язку з добровільним усуненням відповідачем порушень шляхом видачі проекту технічних умов, договору на приєднання та рахунків на їх оплату, на об`єкти (приміщення) або земельні ділянки замовників суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 27 600,00 грн.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених позивачем в апеляційній скарзі

Доводи заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом положень ч. 3 ст. 130 ГПК України спростовуються висновками наведеними у мотивувальні частині даної постанови.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.79 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з п.п. 1-4 ч. 1, ч. 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 309,09 грн - підлягає скасуванню з огляду на приписи п. 1-4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення таких вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 підлягає залишенню без змін.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 129, 240, 244, 267-270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 в частині відмови у задоволенні 16 309,09 грн судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» про розподіл судових витрат у розмірі 16 309,01 грн задовольнити.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСКНОВ» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 42, ідентифікаційний ) 16 309 (шістнадцять тисяч триста дев`ять) грн 09 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Доручити Господарського суду Київської області у порядку ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видати відповідний наказ.

6. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/50/20 залишити без змін.

7. Справу №911/50/20 повернути до Господарського суду Київської області.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 13.01.2021.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова