ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

у справі про банкрутство

"11" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3222/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Суліми Г.В.

дослідивши матеріали заяви кредитора Дочірнього підприємства «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів»

до боржника: Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 20; )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

у підготовчому засіданні суду

за участю представників:

від заявника: не з`явився;

від боржника: голова ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" - Вудуд Г.І.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Житлосервіс» Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» звернулось із заявою від 10.11.2020р. (вх. №3331/20 від 10.11.2020р.), в якій просить відкрити провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», посилаючись на наявність заборгованості в сумі 246 020 грн. боргу, з яких 66 020 грн. понесені ним витрати на сплату судового збору та авансування виплат за винагороду арбітражного керуючого та 180 000 грн. боргу за договором оренди приміщень від 01.09.2019р., визнати грошові вимоги в цій сумі; призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мельник І.А.

До вказаної заяви у тому числі додано заяву арбітражного керуючого Мельник І.А. за вих. №01-02/20-70 від 16.10.2020р. на участь у справі про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2020р. залишено заяву без руху; зобов`язано ДП Житлосервіс ДП ДАК Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів надати суду у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про відкриття провадження у справі без руху, заяву про усунення недоліків, в якій вказати обставини, що є підставою для звернення до суду із вказівкою розміру вимог, підстав виникнення, доказів наявності боргу (первісних документів бухгалтерського обліку) та строку їх виникнення, та до якої має бути додано докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

На виконання вимог зазначеної ухвали заявником надано клопотання, до якого додано: пояснення щодо обставин, що є підставою для звернення до суду із вказівкою розміру вимог, підстав виникнення, доказів наявності боргу та строку їх виконання; докази надсилання боржнику копії заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 17.12.2020р. заяву прийнято до розгляду призначено до розгляду у підготовчому засіданні суду.

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) звернулося із клопотанням (вх. №3-887/20 від 22.12.2020р.) про залучення до участі у справі №916/3222/20 про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Ч. 4 ст. 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи наявність поважних причин, а саме знаходження на самоізоляції та тимчасову непрацездатність судді Грабован Л.І., суд вважає за необхідне розглянути вказану заяву поза межами встановленого ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства строку, у розумний строк згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Заявником надано клопотання від 06.01.2021р., в якому просить розглянути справу №916/3222/20 про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» за його відсутності.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши надані докази, суд встановив:

Заявником на підтвердження факту наявності заборгованості боржника перед ним надано суду копію договору оренди приміщень від 01.09.2019р., укладеного Дочірнім підприємством «Житлосервіс» Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» в особі коменданта Романюка В.І., який діє згідно Статуту (орендодавець) та Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» в особі голови ліквідаційної комісії Вудуда Г.І. (орендар), який діє згідно Статуту.

За п.п.1.1, 1.2 договору орендодавець зобов`язується надати орендареві у володіння й користування вільні ізольовані приміщення, придатні для постійного розміщення в них архіву орендаря та роботи працівників орендаря з документами архіву за встановлену плату. Передається: кімната №9 та горище гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,22. Оплата за приміщення становить 15000 грн. і вноситься на поточний рахунок орендодавця до десятого числа місяця, що слідує за звітним. До вище згаданої суми включаються усі витрати на комунальні послуги, а саме: плата за користування водопостачанням та водовідведенням, плата за спожиту електроенергію тощо. Даний договір укладений строком на 1 рік (п.1.4,1.6 договору).

Орендодавець зобов`язується передати орендареві вільне приміщення в стані придатному для перебування; здійснювати належну експлуатацію житлового будинку, у якому перебуває здане в оренду приміщення, надавати або забезпечувати надання орендареві безоплатно необхідних комунальних послуг, забезпечувати проведення ремонту спільного майна багатоквартирного будинку і пристроїв для надання комунальних послуг, забезпечувати проведення ремонту спільного майна багатоквартирного будинку і пристроїв для надання комунальних послуг, що перебувають у приміщенні (п.3.1 договору). Орендар зобов`язується використати приміщення тільки для перебування посадових осіб орендаря, забезпечувати схоронність приміщення й підтримувати його в належному стані (п.3.2 ).

До заяви додано копію листа підписаного головою ліквідаційної комісії ДП ДАК Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів Г.І. Вудудом адресованого ліквідатору ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів від 16.10.2020р. №02/2020-03, в якому боржник повідомив про неможливість сплати за договором оренди від 01.09.2019р. в сумі 180000 грн. у зв`язку із затримкою у сплаті третіми особами орендних платежів за молочно-тваринницьку ферму; копію акту звіряння взаєморозрахунків від 01.11.2020р. про визнання заборгованості за договором оренди приміщень від 01.09.2019р. в сумі 180000 грн. підписаним ліквідатором Драгун І.І. та Вудудом Г.І.

Доказів, підтверджуючих повноваження коменданта Романюка В.І підписувати договір від імені Дочірнього підприємства «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» не надано.

Заявником надані пояснення щодо обставин, що є підставою для звернення до суду в яких щодо доказів наявності боргу (первісних документів) вказано, що заявник надає у копіях рахунки-фактури, як первинні бухгалтерські документи, що підтверджують здійснення обліку операції з надання майна у оренду та обліку грошової заборгованості за такою операцією. Посилаючись на положення абз. 10, 11 ч. 1 ст. 1, абз. 2 ч. 5 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також на припис абз. 10 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, заявник зазначає, що нею як ліквідатором видано наказ №5 від 21.05.2020р., яким затверджено облікову політику, за якою єдиним первинним документом з обліку господарської операції з надання майна в оренду є рахунок-фактура. Додано копію Наказу №05 від 21.05.2020р., підписаного ліквідатором Дочірнього підприємства «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» І.І. Драгун, яким затверджено облікову політику боржника.

У відзиві боржника від 30.12.2020р. зазначено про відсутність заперечень щодо задоволення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого Господарським судом Одеської області, Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», перебуває в стані припинення з 02.11.2010р. на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;. У графі «відомості про комісію з припинення» вказано: Вудуд Г.І. ліквідатор, Фурсенко В.П. комісія з припинення, Романюк В.І. комісія з припинення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого Господарським судом Одеської області, Дочірнє підприємство «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» перебуває в стані припинення з 27.05.2020р., Драгун І.І. ліквідатор. У переліку засновників - Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів».

Постановою Господарського суду Одеської області від 19.05.2020р. визнано банкрутом Дочірнє підприємство „Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором Дочірнього підприємства „Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів арбітражного керуючого Драгун І.І. , про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, як зазначено в преамбулі, встановлюються нормами КУзПБ, який введено в дію з 21.10.2019р.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (ст. 215 Господарського кодексу України, ст. 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (ст. 219 Кримінального кодексу України) (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.10.2020р. №922/1174/20).

Ч.ч.1,2 ст. 34 КУзПБ визначено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у п. 68 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, п. 48 постанови від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Для визначення фату наявності грошових вимог заявника та відповідності їх поняттю «грошового зобов`язання», а відповідно підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, суд аналізує норми законодавства, що регулюють правовідносини, що склались між сторонами.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.765, ч.1 ст.767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Згідно із ч.ч.1,6 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Ст. 795 ЦК передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно із термінологією ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Ст. 8 цього Закону визначає, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Ч.5 ст. 8 Закону надано право підприємству самостійно визначати за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, однак, по перше, таке право не надано ліквідатору у процедурі ліквідації підприємства; по-друге, визначення облікової політики підприємства не передбачає зміну форм первинних документів, передбачених чинним законодавством через півроку після здійснення господарської операції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд вважає, що на дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку з ухваленням судового рішення. Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника. У такому разі безспірність не слід обов`язково пов`язувати (ототожнювати), ставити в залежність, з наявністю судового рішення.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи відсутність визначення законодавством вичерпного переліку критеріїв виходячи з яких можна дійти висновку про існування спору про право, при з`ясуванні відповідного питання в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин необхідно оцінювати форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору з урахуванням усієї сукупності доказів та аргументів наведених в обґрунтування відповідних доводів цими учасниками (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №922/1174/20 від 15.10.2020р.).

Встановлені судом обставин справи не свідчать про безспірність вимог та відповідність їх визначенню «грошового зобов`язання».

На підтвердження такого висновку свідчить, зокрема, ініціювання справи про банкрутство на підставі боргу, який, за твердженням заявника, виник на підставі невиконання обов`язків боржника по оплаті за договором оренди приміщення, підписаного особою, повноваження якої не підтверджені; який не містить всіх суттєвих умов, передбачених законом, а саме: порядку передачі об`єкта в оренду; відсутності доказів такої передачі. Судом встановлено, що первинні документі, які б підтверджували факт виконання договору оренди, передачі та прийняття в оренду приміщення, його використання, дійсний розмір заборгованості, правомірність підстав виникнення боргу, складення яких передбачено ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не надані.

Рахунки-фактури, підписані ліквідатором позивача через 4 місяці після укладення договору не є доказом наявності боргу як і акт звірки взаєморозрахунків.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі положення ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2020р. № 910/5799/20).

Проаналізувавши докази, надані заявником та боржником судом встановлено, що вони не підтверджують наявність грошового зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму за договором, що є основною умовою відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник та кредитор.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно із ч. 5 ст. 39 КУзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку з чим відмовляє у цьому.

Враховуючи те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство, клопотання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (вх. №3-887/20 від 22.12.2020р.) та заява арбітражного керуючого Мельник І.А. за вих. №01-02/20-70 від 16.10.2020р. на участь у справі про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» судом не розглядаються.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 34, ч.ч. 5, 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Дочірньому підприємству «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 22; ) у відкритті провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 20; ).

Ухвала набирає законної сили 11 січня 2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Повну ухвалу складено та підписано 13 січня 2021 р.

Копію ухвали надіслати: ДП Житлосервіс ДП ДАК Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 22), ДП ДАК «Хліб України» ОКХП (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 20), Другому Суворовському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65102, м. Одеса, вул. I Сортувальна, 36-г), відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6), Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) (65007, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 34), арбітражному керуючому Мельник І.А. (33022, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 57).

Суддя Л.І. Грабован