СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2021 р. Справа № 922/2428/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Склярук О.І.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (вх. №3099 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі № 922/2428/20,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м. Харків,

про стягнення 205848,36 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю" Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ „Завод „Будінвест" на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору № 23019/ЮРК/0 від 06 грудня 2019 року за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року в сумі 196551,27 грн; пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 6830,96 грн; інфляційні втрати від несвоєчасної сплати процентів за період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року в сумі 983,94 грн; 3% річних від суми прострочених відсотків за користування кредитом в період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 1482,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" умов кредитного договору № 23019/ЮРК/0 від 06 грудня 2019 року в частині оплати процентів за користування кредитними коштами за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року в сумі 196551,27 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі №922/2428/20 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель":

-6830,96 грн пені за несвоєчасну оплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року;

-983,94 грн інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року;

-1482,19 грн 3% річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року;

-3087,73 грн судового збору, 24500,00 грн витрат на правову допомогу;

закрито провадження у справі № 922/2428/20 в частині стягнення 196551,27 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року, на підставі п. 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядаючи справу суд першої інстанції дійшов висновку про:

-правомірність нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю" Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" відповідачеві процентів за користування кредитними коштами за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року в сумі 196551,27 грн та їх неоплату боржником станом на момент подання позову. Поряд з цим суд першої інстанції закрив провадження у справі № 922/2428/20 в частині стягнення 196551,27 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року, на підставі п.2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України з огляду на погашення відповідної суми заборгованості після відкриття провадження у даній справі;

-правомірність заявлення позивачем до стягнення суми пені, 3% річних, інфляційних втрат та правильність проведеного стороною розрахунку даних сум;

-доведеність позивачем вартості понесених витрат на правничу допомогу в розмір 24500,00 грн.

Відповідач з відповідним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

В обґрунтуванні апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог і без посилання на докази зробив висновок про невиконання відповідачем обов`язків, встановлених пунктами 6.14 та 6.15 кредитного договору, та наявність у позивача підстав для стягнення за період з 25 березня 2020 року по 24 червня 2020 року процентів за користування кредитними коштами в сумі 196551,27 грн за збільшеною процентною ставкою, замість 155148,11 грн за процентною ставкою 22%. За твердженням апелянта, вимоги щодо стягнення 41 403,16 грн є непідтвердженими, а тому в цій частині позовних вимог провадження у справі, на думку ТОВ "Завод "Будінвест", закрито безпідставно.

Крім того, відповідач вказує, що:

-позивачем неправильно проведено розрахунок суми пені та 3% річних з огляду на їх нарахування на суму основного зобов`язання зі сплати процентів у розмірі 196551,27 грн, замість 155148,11 грн;

-повністю задовольнивши вимоги в частині стягнення 3% річних та пені суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позові заявлено період до стягнення з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року, а розраховані позовні вимоги за період з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року;

-нарахування інфляційних втрат є безпідставним з огляду на заявлений період прострочення -з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року, оскільки у відповідний період не існувало суми заборгованості.

Також відповідач зазначає, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 24500,00 грн не відповідає критеріям їх реальності, обґрунтованості та пропорційності у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. На його думку, обґрунтованим та справедливим було б стягнення на користь позивача 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі №922/2428/20; вирішено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі №922/2428/20 здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи; позивачу встановлено строк - не пізніше п`яти днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 23 листопада 2020 року у справі №922/2428/20 отримана представником позивача 02 грудня 2020 року, представником відповідача - 03 грудня 2020 року.

07 грудня 2020 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін (вх.№12166).

15 січня 2021 року повторним автоматизованим розподілом справи №922/2428/20 у звязку з відпусткою судді Ільїна О.В., сформовано склад суддів:головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Склярук О.І.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

06 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "БУДІНВЕСТ" (далі - Позичальник, Відповідач) та Акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" (далі - Первісний кредитор) було укладено кредитний договір № 23019/ЮКР/0 (далі - Кредитний договір), згідно з п.11 якого "Кредитор, за наявності вільних коштів, зобов`язується на умовах цього договору надати Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 8400000,00 грн, зі зменшенням ліміту кредитування згідно з п.1.2 цього Кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 22% річних в порядку, визначеному даним Договором".

Первісний кредитор виконав зобов`язання з надання кредиту, перерахувавши на належний Відповідачу поточний рахунок грошові кошти в сумі 8326130,12 грн, що підтверджується меморіальним ордером №38949 від 06 грудня 2019 року (платіжний документ, яким було ініційовано переказ грошових коштів з рахунку Первісного кредитора на поточний рахунок Відповідача), та не заперечується відповідачем.

Відповідно до п.12.3 Кредитного договору "кредитор має право у будь-який час відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі, при цьому підписанням цього договору Позичальник надає згоду на таке відступлення та додаткове погодження угоди про відступлення Позичальником не потрібне".

26 червня 2020 року між Акціонерним товариством "Радабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНЕКС-КАПІТАЛ", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "СТАКСЕЛЬ" (далі - ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ", Позивач, Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № ВПВ-26/0б/20-Ст.

Згідно з п.1.1 договору відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020 року, "первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор - ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ" зобов`язаний сплатити на користь Первісного кредитора ціну договору та прийняти в повному обсязі належні Первісному кредитору права вимоги до Боржника, іпотекодавця - ТОВ "ЗАВОД "БУДІНВЕСТ", та Поручителя - громадянка України ОСОБА_1 за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 року, укладеним між Первісним кредитором та ТОВ "ЗАВОД"БУДІНВЕСТ" та Договорами забезпечення, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, Іпотекодавця та Поручителя, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника, Іпотекодавця та Поручителя або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за Кредитним договором та Договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, щодо належного виконання Боржником, іпотекодавцем та Поручителем зобов`язань за Кредитним договором та Договорами забезпечення, сплати заборгованості та/або процентів та/або комісій та/або пені та/або штрафів та/або неустойки, в тому числі право нарахування яких виникло у Первісного кредитора до укладання цього Договору, передачі предметів забезпечення (іпотеки) в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором та Договорами забезпечення, в тому числі права сторони/учасника в будь-яких судових та виконавчих провадженнях, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах та провадженнях, що існують або можуть виникнути в майбутньому".

Пунктом 3.1 визначено, що за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п.1.3 цього договору, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну договору (вартості відступлених прав) за домовленістю сторін у розмірі 9238656,49 грн.

26 червня 2020 року Позивачем було здійснено повну оплату за договором відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26 червня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 26.06.2020 року. В той же день, Первісний кредитор за актом приймання-передачі передав Позивачу документи, що підтверджують право вимоги до Відповідача.

Відповідно до п.1.4. договору відступлення права вимоги N2 ВПВ-26/06/20-Ст від 26 червня 2020 року "за взаємною домовленістю сторони встановили, що права вимоги за Кредитним договором та Договорами забезпечення, розповсюджується в повному обсязі включаючи: право Нового кредитора нараховувати та вимагати сплати процентів, комісії, неустойки, штрафів, пені за весь час прострочення Боржником та/або Іпотекодавцем та/або Поручителем своїх зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору та Договорів забезпечення, за весь час дії Кредитного договору та Договорів забезпечення, в тому числі і до моменту укладання цього Договору".

А отже, з 26 червня 2020 року Позивач набув права вимоги погашення заборгованості за Кредитним договором, права нарахування процентів за користування кредитними коштами, права нарахування комісії, неустойки, штрафу та пені за весь час прострочення Відповідачем виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Згідно з п.3.4 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом у валюті кредиту кожного дня, починаючи з дати надання кредиту згідно з методом факт/факт за формулою:

Сума процентів за один день= Сума заборгованості на кінець цього дня* річна процентна ставка/фактична кількість днів у році* 100.

Відповідно до п. 3.5. Кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в період з 25 числа до останнього банківського дня місяця.

Звертаючись з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю" Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" зазначає, що відповідачем у визначені договором строки не було здійснено оплату процентів за користування кредитом за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року в сумі 196551,27 грн, у зв`язку з чим просить стягнути відповідну суму у судовому порядку, а також пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 6830,96 грн; інфляційні втрати від несвоєчасної сплати процентів за період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року в сумі 983,94 грн; 3% річних від суми прострочених відсотків за користування кредитом в період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 1482,19 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2020 року між АТ "Радабанк" (первісний кредитор) та ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст (надалі - договір про відступлення).

Згідно з п.1.1 договору про відступлення первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор зобов`язаний сплатити на користь первісного кредитора ціну договору та прийняти в повному обсязі належні первісному кредитору права вимоги до боржника (ТОВ "Завод "Будінвест"), іпотекодавця та поручителя за кредитним договором (№23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року) та договорами забезпечення, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, іпотекодавця та поручителя, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, іпотекодавця та поручителя або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за кредитним договором та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, щодо належного виконання боржником, іпотекодавцем та поручителем зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, сплати заборгованості та/або процентів та/або комісій та/або пені та/або штрафів та/або неустойки, в тому числі право нарахування яких виникло у первісного кредитора до укладання цього договору, передачі предметів забезпечення (іпотеки) в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, в тому числі права сторони/учасника в будь-яких судових та виконавчих провадженнях, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах та провадженнях, що існують або можуть виникнути в майбутньому (надалі - права вимоги).

Первісний кредитор володіє правами вимоги до боржника, іпотекодавця та поручителя на підставі кредитного договору та договорів забезпечення, зокрема, в повному обсязі права вимоги погашення заборгованості боржником за кредитним договором (п. 1.2.1 договору про відступлення). Обсяг прав вимоги до боржника, що передається за цим договором первісним кредитором новому кредитору: в повному обсязі права вимоги погашення заборгованості боржником за кредитним договором станом на дату укладання цього договору у розмірі 9238656,49 грн, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 8326130,12 грн; заборгованість за нарахованими процентами 912526,37 грн, у т.ч за простроченими до оплати процентами у розмірі 752373,49 грн. (пункти 1.3.1 - 1.3.1.2 договору про відступлення).

Керуючись положеннями ст. 6 ЦК України, за взаємною домовленістю сторони встановили, що відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, розповсюджується в повному обсязі включаючи: право нового кредитора нараховувати та вимагати сплати процентів, комісії, неустойки, штрафів, пені за весь час прострочення боржником та/або іпотекодавцем та/або поручителем своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та договорів забезпечення, за весь час дії кредитного договору та договорів забезпечення, в тому числі і до моменту укладення цього договору (п. 1.4 договору про відступлення).

Відповідно до п. 1.5 договору про відступлення за відступлення права вимоги за цим договором, новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору (вартість відступлених прав) в розмірі та порядку, встановлених розділом 3 цього договору. Перехід права вимоги до нового кредитора у власність відбувається після повної оплати новим кредитором первісному кредитору ціни договору (вартість відступлених прав) в розмірі та порядку, встановлених розділом 3 цього договору. Відступлення права вимоги, згідно цього договору, здійснюється без згоди боржника, іпотекодавця та поручителя. Кредитний договір та договори забезпечення не містять заборони щодо відступлення прав за ними та не передбачають необхідності отримання згоди боржника, іпотекодавця та поручителя щодо відступлення прав за кредитним договором та договорами забезпечення (п.1.6 договору про відступлення).

Права вимоги первісного кредитора вважаються відступленими новому кредитору з моменту оплати ціни договору новим кредитором на користь первісного кредитора згідно пунктів 3.1 - 3.4 цього договору (п. 2.1 договору про відступлення).

Згідно п. 2.5 договору про відступлення з дати набуття новим кредитором права вимоги, до нового кредитора в обсязі, зазначеному в п. 1.3 та п.1.4 договору, переходять права первісного кредитора, а саме, право вимоги погашення заборгованості боржником, іпотекодавцем та поручителем за кредитним договором, права з іпотечним договором, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до іпотечного договору та чинного законодавства України, права вимоги за договором поруки у відповідності до положень договору поруки та цього договору, а також права нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, штрафи, пеню за весь час прострочення боржником, іпотекодавцем та/або поручителем своїх зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору та договорів забезпечення, в тому числі до моменту укладання цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору про відступлення за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору ціни договору (вартості відступлених вимог) за домовленістю сторін у розмірі 9238656,49 грн без ПДВ.

26 червня 2020 року новим кредитором сплачено первісному кредитору 9238656,49 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 26 червня 2020 року з призначенням платежу: "сплата по договору про відступлення права вимоги №ВПВ - 26/06/20 Ст від 26 червня 2020 року".

Також, 26 червня 2020 року між первісним кредитором та новим кредитором складено акт приймання-передачі прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-СТ від 26 червня 2020 року.

З огляду на викладене, позивач набув права вимоги погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема, нараховувати та вимагати сплати процентів, комісії, неустойки, штрафів, пені за весь час прострочення боржником своїх зобов`язань за весь час дії кредитного договору, в тому числі і до моменту укладення цього договору.

За змістом статті 11, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно до статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

У статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно до ч. 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отже, за своєю суттю кредитний договір є результатом точної, досягнутої раніше сторонами домовленості в цивільному обігу про порядок взаємовідносин щодо надання та повернення грошових коштів, де перераховані всі права і обов`язки сторін, в тому числі чітко визначено його ціну, порядок розрахунків, терміни виконання умов й інші необхідні елементи, тобто породжує цивільно-правові наслідки для сторін, що виключає віднесення правовідносин до публічно-правових.

Предметом даного спору є стягнення 196551,27 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року.

Як вже зазначалось, пунктом 1.1 кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитом - 22%.

Разом з цим у пункті 1.1 кредитного договору сторони також погодили, що у разі порушення позичальником зобов`язань, передбачених п. 6.14 цього договору, кредитор має право, починаючи з 20 банківського дня місяця наступного за місяцем виконання такого порушення, збільшити процентну ставку за користування кредитом на 2% річних. У разі, якщо було здійснено вказане збільшення процентної ставки, її зниження на 2% річних може бути здійснено за клопотанням позичальника лише у разі виконання ним зобов`язань, передбачених п. 6.14 цього договору. У разі порушення позичальником зобов`язань, передбачених п. 6.15 цього договору, кредитор має право, з наступного банківського дня за днем порушення збільшити процентну ставку за користування кредитом 5% річних або вимагати розірвання кредитного договору та дострокового погашення боргу. У разі, якщо було здійснено вказане збільшення процентної ставки, її зниження на 5% може бути здійснено за клопотанням позичальника лише у разі виконання ним зобов`язань, передбачених п. 6.15 цього договору.

Так, відповідно до п. 6.14 кредитного договору позичальник зобов`язується не пізніше дня укладання цього договору укласти з банком договір банківського рахунку (на умовах та згідно типової форми договору банківського рахунку, затвердженої Правлінням банку, та згідно з тарифами, що діють в банку на дату укладання договору банківського рахунку). Починаючи з дати укладання кредитного договору та до повного виконання зобов`язань по цьому договору забезпечувати щомісячні чисті надходження виручки від реалізації товарів (надання послуг) на поточні рахунки, відкриті у банку, у розмірі не меншому ніж 100% від загального обсягу чистих надходжень на рахунки позичальника у банках. Для можливості відстеження виконання даної умови позичальник зобов`язаний надавати щомісячно, впродовж всього строку дії цього договору до 10 числа місяця, наступного за звітним, картки 31 рахунку по всіх банках в електронному вигляді та інші документи за запитом банку.

У строк по 31.03.2020 позичальник зобов`язується оформити документи на право користування земельною ділянкою (укласти договори оренди земельної ділянки) за місцезнаходженням предмету іпотеки, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Велозаводська, будинок 1) (п. 6.15 кредитного договору).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано доказів виконання вказаних у пунктах 6.14 та 6.15 зобов`язань, а тому позивачем при нарахуванні процентів за користування кредитними коштами в період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року правомірно застосовано процентну ставку у розмірі 24% та29% та визначено розмір процентів у сумі 196551,27 грн.

Крім того колегія суддів звертає увагу на положення пунктів 1.4 та 2.5 договору про відступлення, якими передбачено, що відступлення права вимоги за кредитним договором розповсюджується в повному обсязі включаючи, зокрема, на право нового кредитора нараховувати та вимагати сплати процентів за весь час дії кредитного договору, в тому числі і до моменту укладення цього договору.

Тому, посилання відповідача на те, що банком при відступленні права вимоги нараховано проценти за користування кредитом із розрахунку 22%, а позивачем необґрунтовано завищено проценту ставку до 24 % та29%, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не відповідають умовам договорів.

Колегія суддів встановлено, що після звернення позивача до суду відповідачем сплачено 25 вересня 2020 року - 155148,10 грн та 05 жовтня 2020 року - 4091006,94 грн.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Пунктом 3.10 кредитного договору сторони встановили такий порядок погашення заборгованості за цим договором: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитором; в другу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими відповідно до умов цього договору комісійними винагородами; в третю чергу погашається прострочена заборгованість за кредитом; в четверту чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; в п`яту чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими відповідно до умов цього договору комісійними винагородами; в шосту чергу погашається строкова заборгованість за кредитом; в сьому чергу погашається заборгованість за неустойкою, обчисленою кредитом, та інша безспірна заборгованість позичальника за цим договором.

Таким чином, сторонами було визначено порядок погашення заборгованості позичальника, тому самостійне визначення відповідачем в платіжних дорученнях призначення платежу всупереч умовам договору не впливає на порядок розподілу сум, що надійшли від нього, який має здійснюватися відповідно до умов договору. У зв`язку з чим, посилання відповідача на необхідність зарахування сплачених сум відповідно до вказаного у платіжних дорученнях призначення платежу є необґрунтованим.

Так, за рахунок суми - 40000,00 грн, що надійшла 28 грудня 2019 року були частково погашені проценти за користування кредитом за період з 06 грудня 2019 року по 24 грудня 2019 року.

За рахунок суми - 55 351, 30 грн погашено прострочені проценти за користування кредитом за період з 06 грудня 2019 року по 24 грудня 2019 року.

За рахунок сум - 17 000, 00 грн, 34800, 00 грн. та 7 000, 00 грн, що надійшли 25 лютого 2020 року та 31 березня 2020 року частково (в сумі надходження - 58 800 грн) погашено прострочені проценти за користування кредитом за період з 25 грудня 2019 року по 24 січня 2019 року. Залишок заборгованості за цей період склав 96 444,09 грн.

Після надходження 25 вересня 2020 року суми 155148,10 грн, за її рахунок було погашено залишок прострочених процентів за період з 25 грудня 2019 року по 24 січня 2019 року в сумі 96 444, 09 грн та частково (в сумі 58 704,01 грн) погашено прострочені проценти за період з 25 січня 2020 року по 24 лютого 2020 року. Залишок непогашених прострочених процентів за період з 25 січня 2020 року по 24 лютого 2020 року становив 108 273,57 грн.

Після надходження 05 жовтня 2020 року суми в розмірі 4 091 006,94 грн, відповідно до умов Кредитного договору, були погашені: залишок прострочених процентів за період з 25 січня 2020 року по 24 лютого 2020 року в сумі 108 273,57 грн; прострочені проценти за періоди з 24 лютого 2020 року по 25 вересня 2020 року в сумі 1 364 256,89 грн; строкові проценти за період з 25 вересня 2020 року по 05 жовтня 2020 року в сумі 72569,28 грн; решта грошових коштів в сумі 2 545 907,20 грн була направлена на погашення основної суми кредиту.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки під час розгляду справи відповідачем були сплачені позивачу проценти за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року в сумі 196551,27 грн, провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

З приводу заявленої до стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 6830,96 грн; 3% річних від суми прострочених відсотків за користування кредитом в період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 1482,19 грн, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України та частини першої статті 230 Господарського кодексу України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення кредиту, процентів, комісійних винагород за користування кредитом, передбачених у т.ч. пунктами 1.2, 1.3, 3.5, 6.4 даного договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Проте, колегія суддів погоджується з позицією апелянта, що позивачем до позову надано розрахунок вказаних сум, який здійснений з урахуванням періоду заборгованості з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року, що не відповідає заявленому до стягнення у позові періоду нарахування.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегія суддів, перевіривши правильність нарахування позивачем пені та 3% річних, враховуючи п. 3.10 кредитного договору щодо погашення у сьому чергу нарахованих неустойки та інших платежів, після погашення процентів, комісій, кредиту (строкового та простроченого), а також період заявлений позивачем до стягнення (з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року), дійшла висновку, що обґрунтованими до стягнення є:

- пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору за період з 01 травня 2020 року по 27 липня 2020 року в сумі 6573,19 грн.

-3 % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов кредитного договору за період з 01.07.2020 року по 27.07.2020 року в сумі 1417,75 грн.

У зв`язку з чим рішення в частині стягнення 257,77 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами та 64,44 грн3 % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З приводу заявлених до стягнення інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року в сумі 983,94 грн колегія суддів зазначає таке.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час колегія суддів звертає увагу, що позивач просить суд стягнути суму інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року, позаяк прострочення зі сплати процентів за користування кредитом за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року виникло лише з 01 травня 2020 року.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта стосовно неправомірності визначення кредитором періоду прострочення, як підстави для відмови у стягненні інфляційних втрат в сумі 983,94 грн.

У зв`язку з цим рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 983,94 грн є незаконним, підлягає скасування, а в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За положеннями частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі № 922/2428/20 в частині стягнення 257,77 грн пені, 64,44 грн 3 % річних, 983, 94 грн інфляційних втрат, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Стосовно поданої позивачем заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24500,00 грн колегія суддів зазначає таке.

У статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).

Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вищевказані критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Як свідчать матеріали справи, інтереси позивача в суді першої інстанції представляла адвокат Стриж Л.А., яка просила стягнути з відповідача на користь позивача 24500,00 грн витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом справи №922/2428/20.

На підтвердження понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 23500,00 грн позивачем надано, зокрема, угоду про надання правової допомоги №2812 від 28 грудня 2019 року, додаткову угоду №1 від 28 грудня 2019 року до угоди про надання правової допомоги, додаток №1-2 від 10 серпня 2020 року до угоди про надання правової допомоги від 28 грудня 2019 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 22 вересня 2020 року до угоди від 28 грудня 2019 року, платіжне доручення №1578 від 22 вересня 2020 року на суму 24500,00 грн.

Так, 28 грудня 2019 року між ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ" та Адвокатом Стриж Ларисою Анатоліївною було укладено Додаткову угоду №1 до Угоди про надання правової допомоги № 2812 від 28.12.2019 року, де сторонами було погоджено тарифи на послуги, що надаються в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання правової допомоги № 2812 від 28 грудня 2019 р.

Пунктом 4.1 Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28 грудня 2019 року визначено, що умови, строк, порядок розрахунку, а також винагорода (гонорар), який сплачується Клієнтом на користь Адвоката, сторони оговорюють в Додатку №1 до цієї Угоди.

11 серпня 2020 року між вказаними сторонами було укладено та підписано Додаток №1 до Угоди про надання правової допомоги №2812 від 28 грудня 2019 року, згідно з яким сторонами було погоджено, що вартість послуг із супроводження ведення справи № 922/2428/20 в Господарському суді Харківської області становить 30000,00грн.

22 вересня 2020 року між клієнтом та адвокатом складено та підписано акт приймання-передачі виконаних робіт за угодою про надання правової допомоги №2812 від 28 грудня 2019 року із зазначенням опису наданих адвокатом послуг. Загальна вартість за надані послуги склала 24500,00 грн, з яких досудовий аналіз справи: вивчення та аналіз кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року та договору відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст від 26 червня 2020 року, здійснення розрахунків щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та 3% річних і інфляційних нарахувань, загальна вартість послуг 10000,00 грн.; надання консультації з питань відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, загальна вартість послуг 2000,00 грн; складання процесуальних документів по справі, у тому числі: позовна заява з розрахунками до неї, загальна вартість 7500,00 грн; організація та направлення засобами поштового зв`язку позовної заяви на адресу відповідача по справі, загальна вартість 500,00 грн; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні, у тому числі: судове засідання 08.09.2020 та судове засідання 29 вересня 2020 року, загальна вартість 4000,00 грн.

22 вересня 2020 року ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ" відповідно до платіжного доручення №1578 було перераховано на поточний рахунок Адвоката суму у розмірі 24500,00 грн.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн, відповідач зазначав, що даний спір є спором незначної складності; позивачем одночасно подано до господарського суду сім однотипних позовів про стягнення заборгованості за кредитним договором; позивачем допущено помилки при проведенні розрахунків суми позову.

Слід зауважити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ураховуючи заперечення ТОВ "Завод "Будінвест", з урахуванням принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, колегія суддів дійшла висновку, що стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 24500,00 грн не відповідає критерію розумності, справедливості та співмірності.

Судом враховано, що предметом спору у даній справі є стягнення процентів за користування кредитом лише за період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року (тобто за один місяць користування), а також наслідків їх несвоєчасного погашення у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних. З огляду на викладене колегія суддів не вбачає необхідність дослідження адвокатом значної кількості документів, проведення ним великої за обсягом аналітичної роботи та складних за своєю схемою математичних розрахунків, а також витрачання великого обсягу часу задля текстуального оформлення правової позиції. Одночасно колегія суддів враховує недоліки складання адвокатом позовної заяви в частині проведення розрахунків суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Зважаючи на приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з ТОВ "Завод "Будінвест" 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

У зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення 8500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ"

Ураховуючи, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають перерозподілу витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 275, 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі № 922/2428/20 скасувати:

-в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (адреса: 61066, м.Харків, вул.Велозаводська, б.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (код ЄДРІСІ 233568, поточний рахунок: НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк" (код банка 320478); адреса: 61070, м.Харків, вул.Ак.Проскури, б.1, корпус 45, офіс 21; )

- 257,77 грн пені за несвоєчасну оплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 року за період з 01.05.2020 року по 27.07.2020 року;

-983,94 грн інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 року за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року;

-64,44 грн 3% річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 року за період з 01.05.2020 року по 27.07.2020 року.

Прийняти в цій частини нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року у справі № 922/2428/20 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (адреса: 61066, м.Харків, вул.Велозаводська, б.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (код ЄДРІСІ 233568, поточний рахунок: НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк" (код банка 320478); адреса: 61070, м.Харків, вул.Ак.Проскури, б.1, корпус 45, офіс 21; ) 8500,00 грн витрат на правову допомогу.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (адреса: 61066, м.Харків, вул.Велозаводська, б.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (код ЄДРІСІ 233568, поточний рахунок: НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк" (код банка 320478); адреса: 61070, м.Харків, вул.Ак.Проскури, б.1, корпус 45, офіс 21; ) 3068, 13 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (код ЄДРІСІ 233568, поточний рахунок: НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк" (код банка 320478); адреса: 61070, м.Харків, вул.Ак.Проскури, б.1, корпус 45, офіс 21; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (адреса: 61066, м.Харків, вул.Велозаводська, б.1; ) 46,31 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.І. Склярук