ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. Справа №921/122/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді: Матущака О.І.

суддів: Бойко С.М.

Мирутенка О.Л.

cторони не з`явилися в судове засідання.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Шимуди Богдана Афанасійовича, м. Тернопіль б/н б/д (Вх.ЗАГС №01-05/2192/20 від 10.08.2020)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.07.2020 (суддя Охотницька Н.В., повне рішення 07.07.2020)

у справі №921/122/20

за позовом фізичної особи-підприємця Шимуди Богдана Афанасійовича, м. Тернопіль

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська, 9", м. Тернопіль

про визнання незаконним самовільного виконання земельних і будівельних робіт на суміжній з орендованою земельній ділянці та про зобов`язання якнайшвидше,

привести суміжну з орендованою земельною ділянкою до попереднього стану

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Фізична особа-підприємець Шимуда Богдан Афанасійович звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» про визнання незаконним самовільного (без дозволу) виконання земельних і будівельних робіт керівництвом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9», м. Тернопіль на суміжній з орендованою Шимудою Б.А. земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 та про зобов`язання керівництва ОСББ вул. Київська 9 якнайшвидше, до 10 днів, привести суміжну з орендованою мною земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 до попереднього стану (прибрати щебінь і засипати котлован землею).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав Шимуди Б.А. на зайняття підприємницькою діяльністю, зокрема позивач стверджує, що відповідачем здійснюються земельні та будівельні роботи на суміжній з орендованою позивачем земельній ділянці, поблизу його магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 саме в місці проходження комунікацій водопостачання у згаданий магазин. Такі дії керівника ОСББ «Київська, 9» позивач вважає протизаконними, оскільки вони свідчать про самовільне заняття земельної ділянки і проведення на ній незаконних земельних і будівельних робіт, що призвели до пошкодження теплової ізоляції системи водопостачання, яка проведена до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Також, позивач вказує про те, що з метою встановлення земельного сервітуту для прокладання на його земельну ділянку водопроводу для забезпечення функціонування належного йому магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 звертався до Тернопільської міської ради, однак йому було відмовлено. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради про визнання відмов від 21.05.2019 за №1028/08 та від 29.08.2019 за №1765/05 Тернопільської міської ради в наданні дозволу на укладання договору земельного сервітуту для влаштування проїзду до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 на звернення інваліда війни ОСОБА_1 незаконними; визнання протиправним ненадання Тернопільською міською радою дозволу інваліду війни ОСОБА_1 за заявою від 18.07.2019 на укладання договору земельного сервітут для влаштування проїзду до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вищевказаною адресою, а також зобов`язання Тернопільської міської ради після чергового звернення інваліда війни ОСОБА_1 з переліком документів згідно інформаційної картки А-25-13 станом на 18.07.2019 надати дозвіл на укладання договору земельного сервітуту для влаштування проїзду до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішенням Господарського Тернопільської області від 02.07.2020 в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що вимога про визнання незаконним самовільного (без дозволу) виконання земельних і будівельних робіт керівництвом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9», м. Тернопіль на суміжній з орендованою ОСОБА_1 земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 не узгоджується із способами захисту прав і інтересів, не призводить до поновлення порушеного права позивача, не відповідає визначеним ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України способам захисту прав та інтересів.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання якнайшвидше привести суміжну з орендованою земельною ділянкою до попереднього стану обґрунтоване тим, що позивачем не подано доказів належності, на будь якому речовому праві, земельної ділянки, на якій проводились земельні та будівельні роботи, позивачу, її меж, в тому числі і земельного сервітуту про який позивач наголошував у позові.

Узагальнення доводів апеляційної скарги та інших учасників процесу.

Позивачем подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. У своїй апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки не враховано, що ОСББ «Київська 9» здійснює будівельні роботи на прибудинковій території без погодженого та затвердженого проекту землеустрою.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання, що підтверджується витягом розсилки процесуальних документів Західного апеляційного господарського суду, однак причини неявки суд не повідомили.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи те, що провадження за апеляційною скаргою ФОП Шимуди Б.А. відкрито ще 17.09.2020, сторони були повідомлені засоби електронного зв`язку про дату та час розгляду справи, а також повинні були слідкувати за станом провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Інших клопотань у порядку ст.207 ГПК України до суду не надходило.

Фактичні обставини справи.

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснений на запит суду від 26.06.2020 № , ОСОБА_1 з 09.09.2008 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як фізична особа - підприємець, видами діяльності якого є: роздрібна торгівля фруктами й овочами, м`ясом і м`ясними продуктами, рибою, рибними продуктами та молюсками, хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами, напоями, тютюновими виробами та іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно, видане 20.09.2012 виконкомом Тернопільської міської ради № 681322 (копія знаходиться в матеріалах справи), ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлова будівля (будівля магазину непродовольчих товарів) за адресою АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до наявних у справі документів, ОСОБА_1 , з метою встановлення земельного сервітуту для прокладання на його земельну ділянку водопроводу для забезпечення функціонування належного йому магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 звертався до Тернопільської міської ради, однак йому було відмовлено. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради про визнання відмов від 21.05.2019 за №1028/08 та від 29.08.2019 за №1765/05 Тернопільської міської ради в наданні дозволу на укладання договору земельного сервітуту для влаштування проїзду до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на звернення інваліда війни ОСОБА_1 незаконними; визнання протиправним ненадання Тернопільською міською радою дозволу інваліду війни ОСОБА_1 за заявою від 18.07.2019 на укладання договору земельного сервітут для влаштування проїзду до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також зобов`язання Тернопільської міської ради після чергового звернення інваліда війни ОСОБА_1 з переліком документів згідно інформаційної картки А-25-13 станом на 18.07.2019 надати дозвіл на укладання договору земельного сервітуту для влаштування проїзду до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вищевказаною адресою.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 500/2161/19 позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29.08.2019 № 1765/05 в розгляді звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на укладення земельного сервітуту, а також зобов`язано Тернопільську міську раду розглянути звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на укладення земельного сервітуту від 18.07.2019 та прийняти відповідне рішення.

В той же час, позивач вказує на те, що 24.01.2020 керівництво ОСББ «Київська, 9» самовільно (без дозволу) почало проводи земляні роботи поряд з його магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1, зокрема, в місці проходження комунікацій водопостачання в магазин позивача (після врізки в колодязі до міської системи «Тернопільводоканал»).

Вказані вище дії, позивач вважає порушенням його прав, оскільки відповідачем здійснюються земельні та будівельні роботи на суміжній з орендованою ним земельній ділянці, поблизу його магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що унеможливлює доставку товару через блокування єдиного безальтернативного шляху заїзду транспорту на прибудинкову територію магазину.

Також, позивач вважає дії керівництва ОСББ «Київська, 9» такими, що кваліфікуються за ст.197.1 Кримінального кодексу України, а також ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: самовільне (без дозволу) виконання земляних робіт або підготовчих робіт здійснене юридичною особою, що є прямим порушенням чинного законодавства.

Відтак, позивач стверджує, що відповідач своїми діями порушує права ФОП Шимуди Б.А. на зайняття підприємницькою діяльністю. Вказані вище обставини і слугували підставою для звернення ФОП Шимуди Б.А. із даним позовом до суду.

Оцінка суду.

Згідно з положеннями ст.ст. 2, 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отож задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Чинним законодавством України не встановлено чіткого визначення юридичних фактів, однак із практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції слідує, що юридичними фактами є передбачені законом конкретні обставини, які тягнуть правові наслідки у вигляді виникнення, зміни або припинення правовідносин. Залежно від наявності зв`язку із волею суб`єкта юридичні факти поділяються на події та дії.

Події - це юридично значущі явища, що виникають незалежно від волі людей.

Дії (бездіяльність) - це життєві факти, що є результатом свідомої, пов`язаної з волею діяльності людей, наприклад, правочини, що породжують права і обов`язки; адміністративні акти, які містять приписи зобов`язального характеру; дії, що створюють об`єктивний результат (створення об`єкта інтелектуальної власності). Дії у свою чергу поділяються на правомірні, тобто такі, що відповідають правовим нормам, і неправомірні, які суперечать закону, є правопорушеннями.

Судом встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних або юридичних осіб. Суд встановлює факти, що мають юридичне значення, у випадках неможливості їх посвідчення в іншому порядку.

Рішення суду є правозахисним актом, однак способи захисту повинні кореспондуватись з повноваженнями суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимога про встановлення факту не може бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі. Встановлення факту може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Таким чином, відповідна вимога про визнання незаконним самовільного (без дозволу) виконання земельних і будівельних робіт керівництвом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9», м. Тернопіль на суміжній з орендованою ОСОБА_1 земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки у господарського суду відсутні повноваження щодо встановлення наявності чи відсутності фактів, що мають юридичне значення, на відміну від місцевих загальних судів, які розглядають справи за заявами про встановлення наявності чи відсутності фактів, що мають юридичне значення, в окремому провадженні. Тоді як, господарські суди відкривають провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Тому встановлення певних обставин є неналежним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки, розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та законних інтересів учасників господарських відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 910/15651/17, постанові Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, ухваленій у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду та постановах Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 909/953/18 та від 21.08.2019 у справі № 910/13755/18.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що вимога про визнання незаконним самовільного (без дозволу) виконання земельних і будівельних робіт керівництвом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9», м. Тернопіль на суміжній з орендованою ОСОБА_1 земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 не узгоджується із способами захисту прав і інтересів, не призводить до поновлення порушеного права позивача, не відповідає визначеним ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України способам захисту прав та інтересів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним самовільного (без дозволу) виконання земельних і будівельних робіт керівництвом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9», м. Тернопіль на суміжній з орендованою ОСОБА_1 земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання керівництва ОСББ вул. Київська 9 якнайшвидше, до 10 днів, привести суміжну з орендованою мною земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 до попереднього стану (прибрати щебінь і засипати котлован землею), то суд апеляційний зазначає таке.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у статті 4 Господарського процесуального кодексу України, полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, дійшовши висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог (п. 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 910/15651/17).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою та необхідною умовою для звернення особи до суду із відповідним позовом є наявність порушеного права та охоронюваного законом інтересу особи - позивача у справі і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Отже, виходячи з наведеного вище, при зверненні до суду з позовною вимогою про зобов`язання керівництва ОСББ вул. Київська 9 якнайшвидше, до 10 днів, привести суміжну з орендованою ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 до попереднього стану позивачем повинно бути доведено наявність права на земельну ділянку, на якій проводяться земляні роботи, а також порушення цього права з боку відповідача.

Однак, як правомірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не подано доказів належності, на будь якому речовому праві, земельної ділянки, на якій проводились земельні та будівельні роботи, позивачу, її меж, в тому числі і земельного сервітуту, про який позивач наголошував у позові. При цьому, місцевий господарський суд звернув увагу, що відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Тернопільської міської ради (https://ternopilcity.gov.ua/sesiya/rishennya-sesii/37944.html) рішенням сесії від 13.03.2020 № 7/47/163 Тернопільська міська рада вирішила відмовити фізичній особі-підприємцю Шимуді Богдану Афанасійовичу в наданні дозволу на укладення договору земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0040 га для влаштування проїзду до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 .

Право на пред`явлення позову з використанням способу захисту, передбаченого п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК, зокрема, у даному випадку про зобов`язання привести суміжну з орендованою позивачем земельною ділянкою до попереднього стану, у разі неправомірного здійснення на ній земельних і будівельних робіт із порушенням прав іншої особи, мають державні органи, у тому числі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, органи місцевого самоврядування, а також особа, права якої порушено такими діями.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання керівництва ОСББ вул. Київська 9 якнайшвидше, до 10 днів, привести суміжну з орендованою мною земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 до попереднього стану (прибрати щебінь і засипати котлован землею), з огляду на недоведеність позивачем порушення його прав діями відповідача.

Щодо покликань апелянта на те, що проведені на суміжній з орендованою позивачем земельній ділянці керівництвом ОСББ «Київська, 9» земляні і будівельні роботи є незаконні так як у відповідача відсутній у встановленому законом порядку затверджений проект землеустрою для обслуговування житлового будинку, то судова колегія зазначає таке.

Перевірка законності проведення будівельних робіт, в процесі якої і встановлюються обставини щодо наявності/відсутності документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, проводиться Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (Держархбудінспекція), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій, проводиться перевірка законності проведення будівельних робіт, відповідно Положення про Державну архітектурно - будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294.

А отже, наведені покликання скаржника є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.07.2020 у справі №921/122/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Шимуди Богдана Афанасійовича, м. Тернопіль - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови підписано 11.01.2021

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

О.Л. Мирутенко