УХВАЛА

м. Київ

11.01.2021Справа № 910/31/21

За заявою Компанії Zetron Services Limited (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії)

про забезпечення позову

у справі № 910/31/21

за позовом Компанії Zetron Services Limited (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ-2005»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпласт-КР»

про стягнення 500 000,00 доларів США

Суддя Удалова О.Г.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2021 року Компанія Zetron Services Limited (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) (далі - позивач, Компанія) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ-2005» (далі - відповідач-1, ТОВ «Світ-2005») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпласт-КР» (далі - відповідач-2, ТОВ «Техпласт-КР»), в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів (з ТОВ «Світ-2005», як боржника за кредитним договором, та ТОВ «Техпласт-КР», як поручителя за договором поруки від 07.12.2020) заборгованість за кредитним договором № 001-КР від 15.09.2005 у розмірі 500 000,00 дол. США.

Одночасно з поданням позову позивач також подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:

- накласти арешт на майно ТОВ «Світ-2005», а саме частину адміністративної будівлі літ. А-8 загальною площею 2222,5 м. кв., розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, буд. 44, реєстраційний номер майна 12100086;

- накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Світ-2005» в межах ціни позову в розмірі 500 000,00 дол. США.

В обґрунтування поданої ним заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що згідно з відомостями, розміщеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ТОВ «Світ-2005» на праві власності зареєстрований лише один об`єкт нерухомого майна, а саме частина адміністративної будівлі літ. А-8 загальною площею 2222,5 м. кв., розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, буд. 44.

При цьому позивач вказує, що об`яви, розміщені на веб-сторінках dom.ria.com та dimdom.dp.ua щодо продажу зазначеного об`єкта нерухомого майна, свідчать про намір відповідача-1 відчужити вказане нерухоме майно, що, на переконання позивача, може ускладнити або унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи та гарантією задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Поряд з наведеним, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, беручи до уваги обставини, наведені заявником в обґрунтування поданої ним заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведена належними засобами доказування наявність жодної обставини, яка б свідчила про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у ТОВ «Світ-2005» відсутні грошові кошти у достатній кількості для задоволення вимог позивача у випадку задоволення позову, а частина адміністративної будівлі, що належить ТОВ «Світ-2005», за відсутності у Товариства грошових коштів є його єдиним активом, за рахунок якого позивач може задовольнити свої вимоги про стягнення заборгованості. Позивачем також не доведено відсутність у відповідача-1 будь-якого іншого майна, за рахунок якого могли б бути задоволені вимоги позивача за умови визнання їх судом правомірними. Крім того, позивач не довів відсутність можливості задовольнити заявлені ним позовні вимоги, у випадку задоволення позову, за рахунок солідарного боржника - ТОВ «Техпласт-КР», який є відповідачем-2 у справі та поручився, як стверджує позивач, за виконання відповідачем-1 його обов`язку повернути позивачу грошові кошти в розмірі 500 000,00 доларів США.

Таким чином, у порушення наведених вимог закону, позивач в обґрунтування поданої ним заяви не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені ним в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить заявник.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Компанії Zetron Services Limited (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 11.01.2021. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова