СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" січня 2021 р. Справа № 922/2054/20

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

Розглянувши апеляційну скаргу Споживчого гаражного кооперативу "Екіпаж", м. Харків (вх. 15 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 (повний текст від 04.12.2020) у справі №922/2054/20 (суддя Аріт К.В.),

за позовом Споживчого гаражного кооперативу "Екіпаж", м. Харків,

до відповідача Харківської міської ради, м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Споживчий гаражний кооператив "Екіпаж" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, в якому просив:

1) Поновити належність земельній ділянці розміром 18607 кв.м. розташованій за адресою: м. Харків, вул. Довженка 28-А, що знаходиться в користуванні Споживчого гаражного кооперативу "Екіпаж" () раніше присвоєного їй кадастрового номеру: :05:005:0504 для визнання земельної ділянки об`єктом цивільних правовідносин;

2) Визнати за Споживчим гаражним кооперативом "Екіпаж" () право власності на об`єкт нерухомості - земельну ділянку розміром 18607 кв.м. розташовану за адресою: м. Харків, вул. Довженка 28-А з кадастровим номером: :05:005:0504 в зв`язку з набувальною давністю.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 у справі №922/2054/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Споживчий гаражний кооператив "Екіпаж" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 у справі №922/2054/20 та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду на підставі частини 4 статті 202 ГПК України та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України, а також направити матеріали позовної заяви до суду першої інстанції для їх подальшого повернення позивачу.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

За приписами пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку у розумінні змісту вищевказаних норм законодавства є майновою вимогою, тому і судовий збір має сплачуватись за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено одну немайнову вимогу (поновити належність кадастрового номеру земельної ділянки) та майнову вимогу (визнання права власності на земельну ділянку).

Пунктом 2 частини 1 статті 163 ГПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно повинен визначатись з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру від 23.01.2007 (а.с.67,т.1), наданих керівнику Споживчого гаражного кооперативу "Екіпаж" для подання в Державну податкову інспекцію Орджонікідзевського району району для нарахування земельного податку розмір грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0504, розташованої за адресою м. Харків, вул. Довженко, 28а, який визначено на період від 01.01.2007 до 31.12.2007 року становить 3914483,00 грн.

Разом з тим, згідно податкової декларації з плати за землю за 2019, яка подавалась Споживчим гаражним кооперативом "Екіпаж" до контролюючого органу позивачем самостійно визначено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0504, розташованої за адресою м. Харків, вул. Довженко, 28а, в розмірі 25522266,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції досліджено та встановлено відсутність документального підтвердження обґрунтування вартості земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0504 саме в розмірі, який визначено СГК "Екіпаж" в поданій ним до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю за 2019, тому інформація з Державного земельного кадастру від 23.01.2007 є єдиним та останнім актуальним доказом на підтвердження вартості земельної ділянки на яку позивач просить визнати право власності, відтак зазначений документ приймається судом апеляційної інстанції як належний та допустимий доказ грошового визначення вартості спірного нерухомого майна в сумі 3914483,00 грн.

При цьому позивачем не надано до позовної заяви доказів вартості спірної земельної ділянки станом на момент звернення до господарського суду, зокрема, Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, а тому наразі матеріали не містять доказів, з яких можна встановити іншу чинну нормативно грошову оцінку земельної ділянки, відтак у суду апеляційної інстанції відсутня можливість встановити альтернативний актуальний розмір вартості спірного майна, тому суд визначає суму судового збору саме на підстав наявної інформаці з Державного земельного кадастру від 23.01.2007.

Таким чином, за попереднім розрахунком, при зверненні до суду з апеляційною скаргою, скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 91228,87 грн., що виходить із наступного розрахунку - за немайнову вимогу 3153,00 грн. (2102,00 грн. * 150%) + 88075,87 грн. за майнову вимогу (3914483,00 * 1,5% * 150%).

Однак, скаржником згідно квитанцій № від 24.12.2020 та № від 24.12.2020 сплачено судорвий збір лише в розмірі 6306,00 грн., що не може вважатися доказом сплати судового збору в належному розмірі.

Таким чином, скаржнику слід доплатити 84922,87 грн. судового збору та надати до Східного апеляційного господарського суду відповідні докази.

Викладені вище обставини відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених статтею 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Споживчий гаражний кооператив "Екіпаж" на рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 у справі №922/2054/20 - залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 84922,87 грн.;

3.Роз`яснити Споживчому гаражному кооперату "Екіпаж", якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна