ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.01.2021 м. Дніпро Справа № 908/1390/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" на постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року (суддя Юлдашев О.О.) у справі № 908/1390/19

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", (69059, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 8, офіс 3).

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19:

- клопотання голови комітету кредиторів № 27/08/19-1 від 27.08.2019 року - задоволено;

- припинено процедуру санації Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, );

- припинено повноваження керуючого санацією - Паламаренка П.П. та розпорядника майна Бандури І.В.;

- визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, ) - банкрутом;

- відкрито ліквідаційну процедуру;

- ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" призначено арбітражного керуючого Бандуру Івана Васильовича (свідоцтво Міністерства Юстиції України №51 від 08.02.2013р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса для листування: бул. Вацлава Гавела, 10, офіс 212, м. Київ, 03065).

Не погодившись із зазначеною постановою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19 скасувати.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на приписи статті 256 ГПК, повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

До апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19, яке обгрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", виходячи з системного аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства, судової практики Верховного Суду про застосування норм права з цього питання, подання ТОВ "Альянс ВВ" заяви про визнання кредитором у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" та позову до боржника про поновлення іпотеки, є учасником у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", має статус забезпеченого кредитора з моменту порушення провадження у зазначеній справі та користується всіма правами сторони у цій справі. Однак, скаржник не був повідомлений про судовий розгляд справи, його не було залучено до участі у справі, а оскаржуваною постановою було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки скаржника щодо права бути кредитором у справі, мати відповідні права та обов`язки, а також мати можливість впливати на прийняття відповідних рішень у справі про банкрутство, зокрема, приймати рішення про застосування до боржника наступної судової процедури у справі про банкрутство (санація, ліквідація, мирова угода).

Із наявних матеріалів справи слідує, що оскаржувану в апеляційному порядку постанову місцевого господарського суду у справі № 908/1390/19 було постановлено 24.09.2019.

Таким чином, останнім днем строку, встановленого для апеляційного оскарження даної постанови, з урахуванням приписів статті 256 ГПК України, є 14.10.2019.

Втім, апеляційну скаргу, на вказане судове рішення, ТОВ "Альянс ВВ" подано через канцелярію Господарського суду Запорізької області лише 18.12.2020, тобто зі значним пропуском процесуального строку встановленого на апеляційне оскарження (понад 1 рік).

Водночас, імперативною нормою частини 2 статті 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У цій нормі врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 54/239).

Зазначений у частині 2 статті 261 ГПК України річний строк є присічним і не застосовується лише у двох випадках, вказаних у тій же нормі.

Разом з тим, наведені скаржником обставини, враховуючи те, що апелянт не є та не був учасником справи (своєчасно не заявляв кредиторських вимог, не подав і доказів, що він є забезпеченим кредитором), отже не мав повідомлятися про розгляд справи, а його права, інтереси та обов`язки оскаржуваною постановою не вирішувалися, не є у розумінні статті 261 ГПК України обставинами, які надавали б йому право звернення із апеляційною скаргою на судове рішення зі спливом 1 року з дня складання повного тексту рішення (постанови).

Крім того, відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що електронна копія постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19 внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та оприлюднена 25.09.2019р. (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84484220), а тому скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись із оскаржуваним судовим рішенням в електронній формі.

Апеляційний суд, також враховує, що гідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Таким чином, враховуючи подання скаржником апеляційної скарги на постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19 після спливу зазначеного строку, відсутність випадків, передбачених п.п. 1,2 ч. 2 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись стст. 234, 235, ч. 2 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" на постанову господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19 повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. № б/н від 17.12.2020р. та додані до неї документи на 54 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов