Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2021Справа № 910/11865/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві

до Акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

про стягнення 295 851,02 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - ГУ ДСНС України у місті Києві, позивач) до Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (далі - АТ "КЗ "Радар", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 295 851,02 грн.

У обгрунтування позову ГУ ДСНС України у місті Києві зазначає, що відповідач порушив умови договору № 5ПП/02-17 від 10.02.2017 р. про надання послуг з охорони від пожеж в частині належної сплати вартості наданих послуг, а тому просить стягнути з нього борг у сумі 277 618,25 грн., пеню у сумі 2 837,55 грн., 3 % річних у сумі 15 395,22 грн., що разом становить 295 851,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, відзиву не надав. Позиція відповідача щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах встановленого законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача..

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 10.02.2017 р. між ГУ ДСНС України у місті Києві (виконавець) та АТ "КЗ "Радар" (замовник) був укладений договір № 5ПП/02-17 про надання послуг з охорони від пожеж (далі - договір). Відповідно до умов цього договору замовник доручає, а виконавець силами особового складу 39-ОДПРП ГУ ДСНС України у місті Києві протягом строку дії договору організовує охорону від пожеж території, будівель і споруд замовника, розташованих за адресами: м. Київ, вул. Предславинська, 35; вул. Німецька, 1; провулок Моторний, 3; вул. Плещеєва, 10 та у м. Ірпінь, вул. Давидчука, 48, Київської області, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги в терміни, виконані договором (п. 1.1). Штатна чисельність особового складу, що залучається виконавцем для виконання робіт зазначається в окремому кошторисі, що є невід`ємним додатком до цього договору (п. 2.2 договору).

Ціна договору встановлюється сторонами у кошторисі (п. 4.1 договору). Кошторис щорічно складається виконавцем з урахуванням норм на утримання (оплату праці та інші види забезпечення) і підготовку особового складу виконавця (п. 4.2 договору). Розрахунок здійснюється шляхом перерахування замовником зазначеної в п. 4.2 суми на розрахунковий рахунок виконавця після пред`явлення останнім рахунку на оплату робіт (п. 5.1 договору). Документом, що підтверджує факт виконання виконавцем робіт, передбачених цим договором, є акт приймання-передачі виконаних робіт, підписаний сторонами та засвідчений їх печатками, який складається щомісячно не пізніше 10 числа наступного за звітнім місяцем (п. 5.3 договору).

Оплата за виконану виконавцем роботу за цим договором здійснюється замовником щомісячно в національній валюті не пізніше 18 числа шляхом перерахування належної до сплати суми на реєстраційні рахунки виконавця в установах Державного казначейства України (п. 5.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 р. та розповсюджує свою дію на відносини, які виникли з 01.01.2017 р., з подальшою його пролонгацією, якщо за три місяці до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не вимагає його зміни, договір триває на попередніх умовах і діє протягом наступного календарного року (п. 8.1, 8.2).

Кошторисом витрат сторони погодили чисельність штату виконавця, який забезпечить виконання договору та вартість послуг.

У подальшому, додатковими угодами № 1 від 28.11.2017 р. та № 2 від 28.02.2019 р. сторони змінювали вартість послуг, про що вказували у кошторисі витрат, необхідних для забезпечення виконання умов договору.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином - у період з листопада по грудень 2019 р. та у період з січня по червень 2020 р. надав відповідачу послуги з охорони від пожеж території, будівель і споруд замовника, на загальну суму 277 618,25 грн., що підтверджується складеними на виконання договору актами наданих послуг, які за період з листопада по грудень 2019 р. та за період з січня по травень 2020 р. були підписані сторонами без зауважень.

Щодо акта надання послуг за червень 2020 р., то цей акт був направлений відповідачу для підписання листом № 30/718 від 29.07.2020 р., який той отримав 30.07.2020 р., проте, з боку відповідача не був підписаний та не був повернутий із зауваженнями позивачу.

Стосовно вказаного акта суд приймає до уваги положення п. 5.3 договору, відповідно до якого якщо замовник не підписав акт приймання-передачі виконаних робіт і не надіслав мотивовану відмову від його підписання, роботи вважаються виконаними у повному обсязі, а тому суд вважає, що послуги за актом за червень 2020 р. були прийняті замовником у повному обсязі та їх фактичне надання він визнав.

Також встановлено, що 18.06.2020 р. на адресу ГУ ДСНС України у місті Києві надійшов лист № 448 від 16.06.2020 р. від АТ "КЗ "Радар", у якому останній просив достроково припинити дію договору з 01.09.2020 р. у зв`язку із тяжким фінансовим становищем.

Згідно зі статтею 188 ГК України за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Водночас, із п. 8.3 договору вбачається, що договір може бути достроково припиненим за домовленістю сторін. Сторона-ініціатор повинна письмово повідомити про бажання припинити дію договору іншу сторону не пізніше, ніж за 2 місяці до бажаної дати розірвання. При цьому договір вважається достроково припиненим після закінчення погодженого сторонами терміну та повного проведення розрахунків між сторонами.

Отже, у даному випадку відповідач, хоч і скористався наданим йому законом та договором правом на дострокову відмову від подальшої дії договору, однак, наявну у нього заборгованість не сплатив, а позивач не погодив терміну дострокового припинення договору, тому суд дійшов висновку, що дострокового припинення дії договору з 01.09.2020 р. не відбулось.

Разом з тим, враховуючи положення п. 8.2 договору, суд вважає, що договір № 5ПП/02-17 від 10.02.2017 р. припинив свою дію з 31.12.2020 р. у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався, та наявністю заперечень замовника на подальше його продовження. Проте, ця обставина не впливає на обов`язок відповідача виконати свої зобов`язання за договором належним чином.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б свідчили про повну та своєчасну сплату вартості наданих йому послуг не надав, доводів позивача не спростував, вимоги ГУ ДСНС України у місті Києві про стягнення з відповідача боргу в сумі 277 618,25 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Також позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 2 837,55 грн., нараховану за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 вказаного Закону).

Також у пункті 6.2 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення від несвоєчасної суми за кожний календарний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення (п.п. 1.9, 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

У п. 4.3 постанови "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.2013 р. Пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій відповідно до наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 2 837,55 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Стосовно стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 15 395,22 грн., нарахованих за порушення зобов`язання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, зважаючи на встановлене судом порушення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши перерахунок заявленої позивачем суми матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 2 837,55 грн., що є меншою від заявленої суми, зазначеної у прохальній частині позову.

За таких обставин, враховуючи часткове задоволення вимоги про стягнення 3 % річних, позовні вимоги ГУ ДСНС України у місті Києві підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-79, 129, 178, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" про стягнення заборгованості у сумі 295 851,02 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 35, ідентифікаційний код 14307274) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13, ідентифікаційний код 38620155) основну заборгованість у сумі 277 618 (двісті сімдесят сім тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 25 коп., пеню у сумі 2 837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 55 коп., 3 % річних у сумі 2 837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 55 коп., витрати зі сплати судового збору у сумі 4 249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 40 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повний текст рішення підписаний 15 січня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.