ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" січня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2588/20

Суддя Господарського суду Київської області Сокуренко Л.В., розглянувши

заяву Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей

по справі № 911/2588/20

За позовом Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей

про стягнення 5 030 400,00 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей про стягнення 5 030 400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання постачальника своїх обов`язків щодо виконання умов договору № 236 про закупівлю. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача коштів за не отриманий товар у сумі 5 030 400,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/2588/20 від 14.09.2020 позовну заяву Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка залишено без руху.

28.09.2020 від заявника надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 14.09.2020.

Ухвалою суду від 05.10.2020 було відкрито провадження у справі № 911/2588/20; призначено підготовче засідання у справі на 05.11.2020.

26.11.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу та містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей у межах суми стягнення у розмірі 5 030 400,00 грн. та судового збору у розмірі 75 456,00 грн., що разом становить 5 105 856,00 грн.

Ухвалою суду від 30.11.2020, на підставі ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, судом було відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка про вжиття заходів забезпечення позову.

13.01.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла повторна заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу та містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей у межах суми стягнення у розмірі 5 030 400,00 грн. та судового збору у розмірі 75 456,00 грн., що разом становить 5 105 856,00 грн.

Дослідивши зазначену заяву Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка про забезпечення позову, господарський суд суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 136 ГПК України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі - Постанова № 16) зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності забезпечення, позивач зазначає наступне:

За твердженнями позивача, неповернення відповідачем майна, яке є власністю позивача, та стягнення розміру вартості зазначеного майна у вигляді збитків, що є предметом даного позову, є непоодиноким випадком з боку відповідача. Як зазначає позивач, на даний час у Господарському суду Київської області є аналогічна справа про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей грошових коштів у розмірі 5 430 409,61 грн.

Крім того, за твердженнями позивача, під час проведення слідчих дій третім підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000256 від 25.03.2019, у ТОВ «Ем.Ай.Кей.» не виявлено частину обладнання, купівля якого була предметом договору № 236 від 26.12.2018 та є предметом розгляду у даній справі. На підтвердження чого, позивачем долучено до заяви копію листа Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України вих. № 0435-188/43045 від 15.12.2020.

Отже, позивач вважає, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у межах суми звернення стягнення, може унеможливити виконання рішення суду, оскільки майно, у тому числі грошові кошти, які є у відповідача на момент розгляду даної справи у суді, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Наразі, суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Щодо вимоги про накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, суд зазначає про адекватність заходу забезпечення позову в розмірі суми позову, заявленого позивачем та розміру судового збору, сплаченого позивачем.

Згідно правового висновку Верховного суду від 17.10.2019 року у справі №640/7285/19, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року).

За таких обставин, для забезпечення ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позову, доцільно застосувати такий обмежувальний захід, як накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать відповідачу, в розмірі суми позову 5 030 400,00 грн. та розміру судового збору 75 456,00 грн., що разом становить 5 105 856,00 грн., що надасть позивачеві тимчасову правову охорону його прав та інтересів у реалізації права, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову. Крім того, відповідні заходи не пов`язані з правом, а стосуються убезпечення від вчинення будь-яких дій поза правовим полем до вирішення спору про право і дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача.

Задоволені судом заходи забезпечення жодним чином не порушують інтересів відповідачів та інших осіб, в той же час дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача, є адекватними і пов`язаними з предметом спору.

При цьому, суд вважає, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду, що , в свою чергу може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Таким чином, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, враховуючи те, що забезпечення позову допускається як гарантія задоволення законних вимог позивача, зважаючи на те, що вжиття заходів забезпечення не призведе до завдання будь-якої істотної шкоди інтересам сторін у спорі, але невжиття їх може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка про вжиття заходів забезпечення позову.

Також, на виконання вимог п.6 ч.1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявник зазначив щодо відсутності необхідності застосування заходів зустрічного забезпечення. Наразі, господарський суд, погоджується із позивачем та не вбачає необхідності у вжитті заходів зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Статтею 144 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10, 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 136-140, 144, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка про вжиття заходів забезпечення позову від 13.01.2021 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 911/2588/20, а саме:

2.1. Накласти арешт на майно, що належить ТОВ «Ем.Ай.Кей.» та грошові кошти, що належать ТОВ «Ем.Ай.Кей.» та містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах, а також, на кошти на рахунках у банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю Ем.Ай.Кей у межах суми стягнення у розмірі 5 030 400,00 грн. та судового збору у розмірі 75 456,00 грн., що разом становить 5 105 856,00 грн.

3. Стягувачем за даною ухвалою є Державне підприємство Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 44; ).

Боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ем.Ай.Кей.» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, 17; ).

4. Дана ухвала є виконавчим документом, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», зі строком пред`явлення до виконання до 14.01.2024 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В. Сокуренко