ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Справа № 923/1177/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН", село Чопилки, Переяслав-Хмельницький район, Київська область, од ,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КМК", м. Нова Каховка, Херсонська область, ,

про стягнення 474055,53 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Нерода В.Ю., ордер КС № 651246;

від відповідача - не з`явився.

Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням програми EASYCON та у відповідності до ч.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи.

17 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМК" суми заборгованості у розмірі 474055,53 грн., з яких: 354723,97 грн. - сума основного боргу, 52494,64 грн. - сума 48 % річних, 52494,64 грн. - сума процентів за користування товарним кредитом, 14342,28 грн. - сума пені.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов Договору №1569/20/249 від 30 березня 2020 року, в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.11.2020 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 23 листопада 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/1177/20 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд запропонував учасникам провадження у встановлені строки надіслати (надати) до суду: відповідачу - відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду), належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів та позивачу відповідь на відзив.

Ухвала суду про відкриття провадження направлена сторонам рекомендованою поштою з повідомленням, у відповідності до вимог частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвалою від 23 листопада 2020 року суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН" про участь у судових засіданнях у справі № 923/1177/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та встановлено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

Ухвалою від 22 грудня 2020 року суд закрив підготовче провадження у справі № 923/1177/20 та призначив справу до судового розгляду по суті на 12 січня 2021 року о 15:30 год.

За приписами ч.3. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, ухвала суду від 22.12.2020 направлена на адресу учасників провадження рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

Також представники сторін були повідомлені під розписку у підготовчому засіданні 22.12.2020 про дату та час проведення судового засідання з розгляду справи по суті, яка долучена до матеріалів справи.

У призначене судове засідання 12.01.2021 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1, 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ. Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Наслідки неявки у судове засідання учасника справи передбачені ст. 202 ГПК України.

Враховуючи, що явка представника відповідача не була визнана судом обов`язковою, відповідач був обізнаний про наявність судового провадження, дату та час судового розгляду справи, а завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат, з огляду на неподання відповідачем відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, жодних заяв про продовження/поновлення строків для їх подачі, відсутність заявлених учасником справи заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті спору та прийняття рішення у справі за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

12 січня 2021 року на електрону адресу Господарського суду Херсонської області від позивача у справі надійшла заява, в якій позивач повідомляє суд про часткове погашення відповідачем суми основного боргу у розмірі 204723,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням №89 від 11 листопада 2020 року про сплату 54723,97грн. та платіжним дорученням №2179 від 23 грудня 2020 року про сплату 150000,00 грн. З урахуванням зазначеного, позивач вказує, що сума основного боргу з урахуванням часткової сплати відповідачем суми основного боргу становить 150000,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 12.01.2021 позовні вимоги підтримав частково, з урахуванням сплаченої відповідачем суми основного боргу.

У судовому засіданні 12.01.2021 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 30 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН" (надалі - постачальник або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "КМК" (надалі - покупець або відповідач) був укладений договір поставки №1569/20/249 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити вартість поставленого товару.

Сторонами Договору визначено ціну Договору, умови оплати, якість товару, умови поставки та приймання товару, відповідальність сторін, строк дії Договору та інші умови, сторонами Договору досягнуто згоди з основних умов укладеного Договору.

Строк дії Договору становить - до 31 грудня 2020. В частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору найменування, асортимент та кількість Товару, який підлягає поставці за цим Договором зазначаються в Додатках, які є його невід`ємною частиною.

Розділом 2 Договору встановлено, що ціна Товару оплачується в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долар США або Євро), зазначається у Додатках до цього Договору. Ціна Товару в національній валюті є орієнтовною та остаточно визначається на дату фактичної оплати Товару на умовах цього Договору. Еквівалент ціни товару в іноземній валюті, який зазначено в Додатку до цього Договору є незмінним на весь період дії цього Договору. Загальна вартість Товару, що постачається за цим Договором (ціна Договору), визначається Додатками та видатковими накладними, з врахуванням пункту 3.2. Договору. У випадку розбіжності даних у Додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни Товару, перевагу має видаткова накладна. Вартість тари та упаковки, в якій постачається Товар, входить до ціни Товару.

Сторонами договору визначено, що оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором та Додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі Рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови поставки, без укладення Додатків до цього Договору. Датою оплати Товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника (п.3.1 Договору).

Згідно пункту 3.2. Договору сторони погодили, що визначення ціни та загальної вартості Товару, що підлягає оплаті Покупцем здійснюється в національній валюті України, виходячи із курсу продажу долару США або Євро до гривні встановленому на Міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів у день, що передує даті оплати Товару (надалі «курс Міжбанку»). Для визначення «курсу Міжбанку» Сторони використовують дані, розмішені на веб-сайті http://minlin.com.ua/currency/mb/archive/, якщо інші джерела визначення курсу іноземних валют не зазначені в Додатках до цього Договору (надалі «Джерело курсу іноземних валют»).

Умовами Договору встановлений порядок оплати товару на умовах попередньої оплати на підставі рахунку на оплату та на умовах відстрочення оплати чи з використанням вексельного способу розрахунку.

Відповідно до умов пункту 3.3. Договору оплата товару, який постачається на умовах попередньої оплати, здійснюється покупцем на підставі Рахунку на оплату, сформованого постачальником, з врахуванням умов пунктів 3.1. та 3.2. Договору. Термін дії Рахунку на оплату складає 3 (три) банківських дні, включаючи дату його оформлення, якщо інше не буде погоджено сторонами. В разі порушення строків оплати, визначених Рахунком на оплату, зарахування платежів здійснюється, постачальником з курсу Міжбанку, встановленого на момент надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Оформлення видаткових накладних на Товар, який постачається на умовах попередньої оплати здійснюється за цінами, зазначеними в Рахунку на оплату. У разі недотримання покупцем строків оплати Товару встановлених Рахунком на оплату, оформлення видаткової накладної здійснюється за цінами, визначеними з дотриманням умов пунктів 3.2 цього Договору, на момент надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Згідно пункту 3.4 Договору оформлення видаткових накладних на Товар, який постачається на умовах відстрочення оплати здійснюється за цінами, визначеними на дату формування видаткової накладної з дотриманням умов пунктів 3.2. цього Договору.

У подальшому сторонами було укладено Додатки до Договору поставки за якими сторонами визначено асортимент товару, кількість, ціну, порядок оплати та строки поставки.

На виконання умов Договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу. Відповідач в свою чергу порушив зобов`язання за договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, що стало підставою для звернення позивача з відповідною позовною заявою до суду.

Позивачем на підтвердження здійснення поставки товару та наявної заборгованості відповідача за договором, надано копії наступних доказів: Договір поставки №1569/20/249 від 30.03.2020, додатки до Договору, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки щодо зарахування оплат ТОВ "КМК".

За розрахунками позивача, на виконання умов Договору відповідачу було поставлено товар на загальну суму 551549,96 грн. Відповідачем частково було здійснено розрахунок за поставлений товар, залишок несплаченої суми становить 354723,97 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем строків проведення розрахунків за поставлений товар, позивачем нараховано 48,00% річних від простроченої суми основної заборгованості, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 6.7. Договору, в розмірі 52494,64 грн., проценти за користування товарним кредитом, відповідно до ст. 536, ч. 5 ст. 694 ЦК України, умов пунктів 4 та 5 додатків до Договору в розмірі 52494,64 грн. та пеню у розмірі 14 342,28 грн. Загальна сума заборгованості становить - 474055,53 грн.

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов`язання, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 474055,53 грн., з яких: 354723,97 грн. - сума основного боргу, 52494,64 грн. - сума 48 % річних, 52494,64 грн. - сума процентів за користування товарним кредитом, 14342,28 грн. - сума пені.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН" підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов Договору поставки та укладених до нього додатків, оплата частини поставленого товару здійснювалась на умовах попередньої оплати та частина на умовах відстрочення оплати.

Матеріали справи свідчать, що за відповідачем рахується заборгованість за наступними видатковими накладними:

- за видатковою накладною № 46277 від 01.06.2020 поставлено товару на суму 19713.12 грн. та за видатковою накладною № 48932 від 05.06.2020 поставлено товару на суму 21609,60 грн. Залишок не сплаченої відповідачем суми за зазначеними видатковими накладними становить - 11322,72 грн.;

- за видатковою накладною № 46609 від 01.06.2020 поставлено товару на суму 11632,68 грн.;

- за видатковою накладною № 46848 від 02.06.2020 поставлено товару на суму 12896,16 грн.;

- за видатковою накладною № 48502 від 05.06.2020 поставлено товару на суму 2593,32 грн.;

- за видатковою накладною № 49389 від 09.06.2020 поставлено товару на суму 14050,08 грн.;

- за видатковою накладною № 50034 від 10.06.2020 поставлено товару на суму 25598,40 грн.;

- за видатковою накладною № 52930 від 16.06.2020 поставлено товару на суму 13222,68 грн.;

- за видатковою накладною № 54227 від 19.06.2020 поставлено товару на суму 10625,16 грн.;

- за видатковою накладною № 55313 від 23.06.2020 поставлено товару на суму 43122,48 грн.;

- за видатковою накладною № 57081 від 26.06.2020 поставлено товару на суму 5881,68 грн.;

- за видатковою накладною № 59467 від 08.07.2020 поставлено товару на суму 34374,36 грн.;

- за видатковою накладною № 59552 від 09.07.2020 поставлено товару на суму 17592,96 грн.;

- за видатковою накладною № 59738 від 09.07.2020 поставлено товару на суму 10672,32 грн.;

- за видатковою накладною № 60438 від 14.07.2020 поставлено товару на суму 27304,42 грн.;

- за видатковою накладною № 61683 від 22.07.2020 поставлено товару на суму 50262,54 грн.;

- за видатковою накладною № 41028 від 18.05.2020 поставлено товару на суму 31956,00 грн. Залишок не сплаченої відповідачем суми за даною видатковою накладною становить - 5781,45 грн.;

- за видатковою накладною № 48934 від 05.06.2020 поставлено товару на суму 8004,00 грн.;

- за видатковою накладною № 54230 від 19.06.2020 поставлено товару на суму 19260,00 грн.;

- за видатковою накладною № 54628 від 19.06.2020 поставлено товару на суму 14400,00 грн.;

- за видатковою накладною № 55312 від 23.06.2020 поставлено товару на суму 4003,56 грн.;

- за видатковою накладною № 59469 від 08.07.2020 поставлено товару на суму 12123,00 грн.

Таким чином, за зазначеними видатковими накладними за відповідачем рахується основна заборгованість з урахуванням здіснення часткової оплати у розмірі 354723,97 грн.

Строк та умови здійснення відповідачем оплати повної вартості товару поставленого за Договором, визначені розділом 3 Договору та пунктом 3 Додатків до Договору.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "КМК" в порушення приписів пункту 3 додатків до Договору та ч.1 ст. 530 ЦК України не було здійснено повного розрахунку з позивачем за поставлений товар у визначені строки.

12 січня 2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ерідон" надійшла заява, в якій позивач повідомляє суд про часткове погашення відповідачем суми основного боргу у розмірі 204723,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням №89 від 11 листопада 2020 року про сплату 54723,97 грн. та платіжним дорученням №2179 від 23 грудня 2020 року про сплату 150000,00 грн. З урахуванням зазначеного, позивач вказує, що сума основного боргу з урахуванням часткової сплати відповідачем суми основного боргу становить 150000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив факт часткової оплати відповідачем суми основного боргу та зазначив про зменшення суми основної заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, яка станом на 12.01.2021 становить 150000,00 грн.

Таким чином, станом на 12.01.2021 відсутній предмет спору в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 204723,97 грн..

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене та зважаючи на відсутність предмета спору в частині вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 204723,97 грн., а тому суд вважає, що провадження у справі № 923/1177/20 у цій частині вимог підлягає закриттю.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що за приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення решти суми основного боргу у розмірі 150000,00 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 150000,00 грн., є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, відсотків за користування товарним кредитом та 48% річних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Право на нарахування пені та 48% річних сторони узгодили в п.6.2, п.6.7 п. 6.8. Договору та п.4 та п. 5 Додатків до Договору.

Згідно з пунктом 6.2. Договору, відповідач, у разі несвоєчасної оплати товару, повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення від вартості отриманого але не оплаченого Товару за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.8. Договору поставки, стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за договором поставки відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (Трьох) років.

Умовами п. 6.7. Договору встановлено, що у разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару чи невиконання зобов`язань передбачених пунктами 3.2. та 3.3. цього Договору, покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника 10% (десять відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст. 625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Відповідно до умов Додатків до Договору встановлено, що уразу порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару, останній зобов`язаний сплатити на користь постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) у розмірі 48% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків пені, 48% річних та відсотків за користування чужими грошовими коштами (а.с. 10-32 ), та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 48% річних від простроченої суми основної заборгованості у розмірі 52494,64 грн., суми відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 52494,64 грн. та суми пені у розмірі 14342,28 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМК" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН" () суму основного боргу у розмірі 150000,00 грн., суму 48 % річних у розмірі 52494,64 грн., суму процентів за користування товарним кредитом у розмірі 52494,64 грн., суму пені у розмірі 14342,28 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 4039,97 грн.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 204723,97 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕРІДОН" () з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3070,86 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 12691 від 09 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.01.2021.

Суддя С.В. Нікітенко