ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 січня 2021 року Справа № 903/799/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи № 903/799/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора", м. Черкаси

до відповідача: Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про стягнення 541060,00 грн.

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" звернувся з позовом до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 541060,00 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №16-06/1 від 16.06.2020, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 29.10.2020 залишено позовну заяву за вх. № 01-50/869/20 Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 541060,00 грн. - без руху.

Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме подати суду:

- докази оплати судового збору в розмірі 8115,90 грн., сплаченого до спеціального фонду державного бюджету.

17.11.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" надійшла заява про усунення недоліків за вх. № 01-57/7237/20, якою долучено:

- квитанцію про сплату судового збору;

Ухвалою суду від 19.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчені копії Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Попереджено відповідача, що у разі не подання протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Позивач через відділ діловодства суду подав заяву про збільшення позовних вимог у порядку ст.46 ГПК України за вх. №01-57/7237/20 від 17.11.2020, в якій просить стягнути з Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" 541 060, 00 основного боргу, 351,69 грн. пені, 0,51 грн. штрафу, 8 142,95 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 2 882, 70 грн. 3% річних;

Згідно ч. 1, 3 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як встановлено матеріалами справи при подачі позову ТзОВ «Лакофарбовий завод «Аврора» просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 541 060,00 грн. за порушення умов договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №16-06/1 від 16.06.2020.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог позивач не збільшує позовні вимоги, а заявляє нові позовні вимоги та просить стягнути 351,69 грн. - пені, 0,51 грн. штрафу, 8142,95 грн. інфляційних втрат, 2882,70 грн.-3% річних., які при поданні первісного позову не заявляв.

Отже, виходячи із змісту заяви про збільшення позовних вимог та змісту первісної позовної заяви, позивач за заявою про збільшення позовних вимог змінює предмет та підставу позову, що є порушенням приписів ст. 46, 48 ГПК України.

Враховуючи вищевикладені правові підстави для задоволення заяви про збільшення позовних вимог відсутні.

Відповідач ухвалу суду отримав 24.11.2020, позивач 27.11.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №807, № 305.

Строк для подання відзиву відповідачу встановлено до 09.12.2020.

Відзив відповідач на адресу суду не подав.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

16.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" та Дочірнім підприємством "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" був укладений договір купівлі-продажу №16-06/1. (а.с.5-8). Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступні товари фарби для розмітки доріг, склокульки та розчинник.

Згідно п.3.1. ціна цього договору становить 546660,00 гривень, в тому числі ПДВ - 91110,00 гривень, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару.

Ціна товару не може змінюватись після підписання договору і до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ринкової вартості за одиницю такого товару, але не більше 10% від початкової вартості за погодження з ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України, але тільки після виконання постачальником першої поставки товару покупцю. (п.3.3. договору купівлі-продажу).

Сторони свідчать, що покупець зобов`язується розрахуватися з постачальником за отриманий товар на протязі 30-60 банківських днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначений в п.4.1., п.4.2. цього договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від замовника на відповідні цілі. У випадку затримки постачальником передачі повного пакету документів, визначених договором цінним листом з описом вкладення покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань. (п.4.3 договору купівлі-продажу).

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (склад покупця, транспортні витрати за рахунок постачальника). Покупець надає постачальнику усну чи письмову заявку. У заявці покупця вказується:

- найменування товару;

- кількість товару;

- найменування структурного підрозділу, до складу якого постачається товар;

- адреса місця постачання;

- перелік матеріально-відповідальних осіб, що уповноважені покупцем одержувати товар

Постачальник розглядає заявку покупця в 3 денний строк та акцентує її або надає покупцю обґрунтовані заперечення у письмовій формі. (п.5.1. договору купівлі-продажу).

Продавець надає покупцю належним чином оформлені товарно-транспортні накладні. При цьому, всю відповідальність за діяльність перевізника (у т.ч. оформлення ним документів тощо) несе постачальник, якщо він використовує наймані транспортні засоби, з дотримання вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерством транспортом України 14.10.1997р. №367. (п.5.2. договору купівлі-продажу).

Порушення (прострочення) з вини постачальника строків поставки товару, а також відмова від акцепту заявки покупця на поставку партії товару два і більше разів, незалежно від причин та підстав такої відмови, надає покупцю право в односторонньому порядку розірвати даний договір шляхом направлення постачальнику відповідного повідомлення. В цьому разі, договір вважається розірваним з моменту отримання постачальником відповідного повідомлення покупця (проте в будь-якому випадку не пізніше ніж на восьмий день від дня направлення покупцем повідомлення на вказану в даному договорі адресу постачальника), а сплачені покупцем кошти за не отриманий товар підлягають поверненню. (п.5.3. договору купівлі-продажу).

Після передачі товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий товар та передає їх постачальнику.

Обов`язок з поставки є виконаним в момент передачі товару та надання документів, зазначених в п.4.2. договору. (п.5.4 договору купівлі-продажу).

Датою передачі товару від продавця покупцю, вважається дата підписання видаткової накладної на товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально-відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами та виконання постачальником умов договору. (п.5.5. договору купівлі-продажу).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020. (п.10.1. договору купівлі-продажу).

Даний договір та додаток №16-06/1 від 16.06.2020 підписаний уповноваженими сторонами і скріплений печатками юридичних осіб.

Цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді або цьому договорі. (п.10.7. договору купівлі-продажу).

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за поставлений товар на умовах договору №16-06/1 від 16/06/2020 на підставі видаткових накладних №4099 від 17.06.2020, №4100 від 17.06.2020.

Як встановлено, на виконання зобов`язань, визначених вищевказаних договором позивач поставив (передав у власність) відповідачу товар загальною вартістю 546060,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковими накладними про отримання товару, підписаними відповідачем, а саме:

- видаткова накладна №4099 від 17.06.2020 згідно якої відповідачу був переданий товар загальною вартістю 519300,00 грн. в т.ч. з ПДВ; (а.с. 11)

- видаткова накладна №4100 від 17.06.2020 згідно якої відповідачу був переданий товар загальною вартістю 26760,00 грн. в т.ч. з ПДВ. (а.с. 14)

Відповідно до п.4.3 договору купівлі-продажу, оплата за товар, що поставляється за даним договором, здійснюється відповідачем у строк до 60 банківських днів. Таким чином, строк оплати за поставлений по договору товар наступив 14.09.2020.

Разом з тим, позивач 15.09.20120, надіслав відповідачу претензію, в якій запропоновано терміново погасити існуючу заборгованість шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТзОВ "Лакофарбовий завод "Аврора". (а.с. 19).

Однак, відповідач відповідь на претензію позивачу не надіслав, проте станом на 15.10.2020 здійснив часткову оплату по договору №16-06/1 від 16.06.2020 на суму 5000,00 грн. в т.ч. ПДВ. (а.с. 18)

Оскільки, факт порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар належним чином доведений, документально підтверджений, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості в розмірі 541060,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Згідно з ч.1, 3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник відповідача подав на адресу суду заяву про стягнення витрат на правову допомогу з позивача в розмірі 7000,00 грн.

Пунктами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно платіжного доручення №15896 ТзОВ "Лакофарбовий завод "Аврора" оплатило винагороду адвокату Безпалому Є.П. згідно договору від 01.06.2019 про надання правничої допомоги по господарській справі №903/799/20 в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, договір про надання правової допомоги.

В матеріалах справи не міститься договір про надання правової допомоги від 01.06.2019, що укладений між ТзОВ "Лакофарбовий завод "Аврора" та адвокатом Безпалим Є.П.

Пунктом 4 ст. 60 ГПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В матеріалах справи міститься ордер, виданий 22.10.2020 на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.06.2019 на представництво інтересів у даній справі.

Отже, повноваження адвоката Безпалого Є.П. підтверджені документами, які передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу та дослідивши надані позивачем документи та ціну позову та враховано наявність доказів про фактичну їх оплату адвокату і підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі в сумі 7000, 00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241,252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (43001, м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" (18030, м. Черкаси, вул. Будіндустрії, 3, ) 541 060,00 грн. заборгованості, 8115,90 грн. судового збору та 7000,00 грн. в повернення витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

18.01.2021

Суддя В. М. Дем`як