ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" січня 2021 р. м. Київ Справа № 911/604/19

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши

заяву Житлово-будівельного кооперативу «Діамант»

про забезпечення позову у справі

за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Діамант», м. Бровари Київської області

до 1. Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Діамант Плюс», м. Ужгород Закарпатської області

2. Товариства з обмеженою відповідальність «Будстандартінжиніринг», м. Київ

про визнання недійсним договору

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернувся Житлово-будівельний кооператив «Діамант» (далі ЖБК «Діамант», заявник) із позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Діамант Плюс» (далі - ОК «ЖБК «Діамант Плюс», відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальність «Будстандартінжиніринг» (далі - ТОВ «Будстандартінжиніринг», відповідач-2) про визнання недійсним договору №1 від 16.07.2018 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору №12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вулиці Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у м. Бровари Київської області від 12.01.2015 з моменту його вчинення.

Рішенням суду від 27.08.2019 (суддя Ярема В.А.), залишеним в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020, у задоволенні позовних вимог ОК «ЖБК «Діамант Плюс» відмовлено повністю.

Проте, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020, зокрема, вищевказані судові рішення скасовані, а справу №911/604/19 постановлено передати на новий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2020, вищевказана справа передана на розгляд судді Янюк О.С., яка, ухвалою суду від 10.11.2020 прийняла її до свого провадження та призначила підготовче засідання на 07.12.2020.

Ухвалою суду, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), підготовче засідання було відкладено до 14.01.2021.

Разом із цим, 29.12.2020 засобами поштового зв`язку до суду звернувся ЖБК «Діамант» із заявою про забезпечення позову (вх.№01/21 від 04.01.2021), у якій просить суд заборонити ОК «ЖБК «Діамант Плюс» та ТОВ «Будстандартінжиніринг»:

укладати між собою або з третіми особами будь-які документи (договори, угоди, акти тощо) пов`язані з передачею будь-яких прав на всі об`єкти незавершеного будівництва недобудовані секції житлових будинків в цілому та окремі житлові та нежитлові приміщення будь-якої секції Житлового комплексу «Діамант» (далі ЖК «Діамант»), будівлі (КНС, трансформаторну підстанцію), розташовані за адресами: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 261, 261-а, 263, 263-а, 263-б, 263-в;

вчиняти будь-які дії щодо передачі один одному або третім особам будь-яких прав на всі об`єкти незавершеного будівництва недобудовані секції житлових будинків в цілому та окремі житлові та нежитлові приміщення будь-якої секції ЖК «Діамант», будівлі (КНС, трансформаторну підстанцію), розташовані за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 261, 261-а, 263, 263-а, 263-б, 263-в;

вчиняти будь-які дії, направлені на зміну будь-яких технічних характеристик житлових та нежитлових приміщень будь-якої секції ЖК «Діамант», будівлі (КНС, трансформаторної підстанції), розташованих за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 261, 261-а, 263, 263-а, 263-б, 263-в; нумерацію секцій будівництва.

В обґрунтування заяви зазначає, що ЖБК «Діамант» та відповідно пайовики можуть назавжди втратити можливість одержати у власність оплачені ними квартири, оскільки відповідачі умисно змінюють нумерацію квартир, нежитлових приміщень, секцій та передають їх один одному та у власність третім особам. Таким чином, передача квартир, майнові права, які належать ЖБК «Діамант» та його пайовикам третім особам, може утруднити виконання рішення у даній справі, оскільки, відповідні недобудовані житлові та нежитлові приміщення можуть бути відчужені як об`єкти незавершеного будівництва, або ж як об`єкти повторного залучення пайовиків, і тоді позивачу доведеться знову звертатися до суду і доводити свої первісні права на реалізовані площі перед іншими набувачами.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши додані до неї документи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2020 у справі №910/679/20).

Разом із цим, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 910/13709/19).

Тобто, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, із матеріалів справи вбачається, що предметом договору №12-01/15-1 від 12.01.2015, до якого були внесені зміни, які оскаржуються у даній справі, є спільна участь сторін у будівництві багатоповерхневої квартирної житлової забудови ЖК «Діамант», відповідно до якого ЖБК «Діамант» має право самостійно залучати інвесторів та інших осіб, що інвестують в будівництво капітальні вкладення.

Як зазначає сам позивач, реалізуючи надане йому право на самостійне залучення інвесторів, ЖБК «Діамант» уклав 441 договір з фізичними особами про інвестування в будівництво ЖК «Діамант».

Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що частина інвесторів вже отримали свої профінансовані квартири та нежитлові приміщення і зареєстрували своє право власності на останні.

Отже, особливістю даної справи є те, що існує значна кількість третіх осіб, які не є учасниками справи, однак, є інвесторами та сплачували пайові внески для будівництва житлового комплексу, у зв`язку з чим як позивач так і відповідач-1 перед указаними особами мають певні зобов`язання.

З огляду на викладене, застосування заходів забезпечення, які просить позивач у своїй заяві, може призвести до порушення прав третіх осіб не тільки у майбутньому, але й даний час, адже може позбавити частину інвесторів на отримання права власності на профінансовані та сплачені ними житлові приміщення.

Ураховуючи викладене, у зв`язку із можливістю настання негативних наслідків не тільки для відповідачів, але й для вказаних вище третіх осіб, з метою дотримання принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників у справі або осіб, які не є учасниками даної справи, заява ЖБК «Діамант» про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136-137, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Житлово-будівельний кооператив «Діамант» про забезпечення позову від 30.12.2020 (вх.№01/21 від 04.01.2021) відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 06.01.2021 та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 06.01.2021