ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Справа№ 910/4170/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Владимиренко С.В.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з`явились

відповідача - Несін Л.П.

третьої особи-1- не з`явились

третьої особи-2- не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер"

на рішення Господарського суду м. Києва від 17.09.2020 р. (повне рішення складено 13.10.2020 р.)

у справі № 910/4170/20 (суддя - Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер"

до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут генерального плану м. Києва"

про розірвання договору та стягнення 200383,31 грн

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер" звернулося з позовом до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про розірвання договору № 67 від 15.05.2017 р. та стягнення 200383,31 грн, з яких 60015,13 грн в порядку ст. 1212 ЦК України, як набутих без достатньої правової підстави, 140035,31 грн на підставі ч. 3 ст. 652 ЦК України та 332,87 грн процентів річних.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що ним було виконано всі умови укладеного договору, проте за час після укладення договору відбулись зміни у містобудівному законодавстві України, у зв`язку з чим укладений між сторонами договір підлягає розірванню на підставі ч. 1 ст. 652 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 р. було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради та Комунальну організацію виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут генерального плану м. Києва".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.09.2020 р. у справі № 910/4170/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що оскільки відбулась зміна істотних обставин, якими сторони керувалися під час укладення спірного договору, тому є правові підстави для застосування приписів ч. 2 ст. 652 ЦК України та розірвання укладеного між сторонами договору в судовому порядку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4170/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 р. справу № 910/4170/20 призначено до розгляду на 12.01.2021 р.

У судове засідання 12.01.2021 р. представники позивача та третіх осіб не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представники позивача та третіх осіб були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього, зазначені учасники справи не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідного клопотання від них завчасно не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

15.05.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "Вінгер" (далі - сторона-2) та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (далі - сторона-1) укладено договір № 67 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору сторона-1 зобов`язується на користь сторони-2 вчинити всі необхідні дії в порядку, передбаченому чинним законодавством України, щодо забезпечення та організації опрацювання уповноваженими юридичними особами пакету документів (забезпечення фахового аналізу, оформлення та подачу всіх необхідних документів), а також включення (відображення) інвестиційних намірів для можливості розміщення об`єктів будівництва сторони-2 в проекті детального плану території, який розробляється на підставі договору № 48/Пмд-16 від 19.04.2016 р. та у відповідності до рішення Київської міської ради від 13.11.2013 р. № 518/10006, з подальшою передачею стороні-2 затвердженого в установленому порядку примірники Проектного плану з описовою частиною за встановлену плату, визначену в протоколі узгодження ціни договору (додаток № 1).

Відповідно до п. 1.2 додатку № 1 до договору сторона-2 здійснює оплату за цим договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок сторони-1 у розмірі 70% від ціни договору, вказаної в п. 1.1 додатку № 1, що становить 140035,31 грн, в тому числі ПДВ 23339,22 грн, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту укладення договору.

Остаточна оплата за цим договором здійснюється у розмірі 30 % від ціни договору, вказаної в п. 1.1 додатку № 1, що становить 5012,61 грн, в тому числі ПДВ в сумі 10002,52 грн - протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати погодження та підписання стороною-2 наданого стороною-1 акту приймання-передачі з доданими до нього документами (п. 1.3 додатку № 1 до договору).

Згідно з п. п. 2.2, 2.3 договору перерахування грошових коштів за цим договором здійснюється стороною-2 на розрахунковий рахунок сторони-1, вказаний у розділі 10 цього договору в національній валюті України - гривні. Днем виконання стороною-2 свого грошового зобов`язання за цим договором, є дата надходження коштів на розрахунковий рахунок сторони-1.

Пунктом 1.2 укладеного договору визначено, що сторона-2 зобов`язується забезпечити сторону-1 усіма необхідними документами для виконання зобов`язань за цим договором. На виконання цього договору, сторона-2 зобов`язана протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня його укладення передати стороні-1 за актом приймання-передачі документи та матеріали, а саме:

- інвестиційні наміри щодо земельної ділянки (об`єм забудови, кількість та види квартир, клас житла, проекти та техніко-економічні показники будівель та споруд, які необхідно розглянути при розробці ДПТ);

- засвідчену в установленому порядку копію документа на право власності (користування) земельною ділянкою (за наявності),

- засвідчену у встановленому порядку копію документа на об`єкт містобудування (у випадку реконструкції);

- топографо-геодезичні плани М 1:500 та М 1:2000 з червоними лініями та підземними комунікаціями;

- черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру );

- висновки відповідних міських служб (за наявності);

- у разі необхідності - затверджене у встановленому порядку історико-містобудівне обґрунтування.

У відповідності до п. 1.3 договору сторона-2 несе повну відповідальність за достовірність наданих документів стороні-1 за цим договором.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання зобов`язань за цим договором сторонами (п. 8.1 договору).

Вказаний договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не виконав свої зобов`язання щодо розробки та узгодження проектного плану з описовою частиною об`єкту будівництва всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, умов укладеного договору та здійсненої позивачем передплати. Також позивач вказує, що оскільки відбулась зміна істотних обставин, якими сторони керувалися під час укладення спірного договору, тому є правові підстави для застосування приписів ч. 2 ст. 652 ЦК України та розірвання укладеного між сторонами договору в судовому порядку.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як передбачено ч. 1 ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

У відповідності до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За ч. ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України).

Відповідно до п. 2.1 договору його ціною вважається плата у вигляді грошової суми, розмір та порядок перерахування якої визначено в додатку № 1 до цього договору, та яку зобов`язується сплатити сторона-2 на користь сторони-1.

Так, між сторонами було узгоджено та підписано додаток № 1 протокол узгодження ціни договору № 67 від 15.05.2017 р., копія якого наявна в матеріалах справи, згідно п. 1.1 якого вартість вчинених за договором стороною-1 дій, визначених в п. 1.1 договору, становить 200050,44 грн в т.ч. ПДВ 33341,74 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

На виконання умов укладеного договору позивачем було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 200050,44 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 29.05.2017 р. на вказану суму із зазначенням призначення платежу "оплата за опрац. пакету ДПТ зг. дог. б-н 2017 р та дог. 48/Пмд-16 від 19.04.16 в т.ч. ПДВ...".

Відповідно до п. 8 ст. 181 ГК України, якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання договору, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією зі сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

За ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язані свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або не виконає його в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Оскільки позивачем здійснено виконання умов договору щодо внесення 100% передплати, передбачених умовами договору, робіт в обумовленому розмірі, незважаючи на невиконання іншою стороною свого обов`язку, відповідач повинен виконати свій обов`язок щодо забезпечення розробки та затвердження примірника проектного плану відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору сторона-1 після забезпечення виконання дій за цим договором повинна надати на погодження та підписання стороні-2 акт приймання-передачі за цим договором. Сторона-2 протягом 10 (десяти) календарних днів з дати надання стороною-1 акту приймання-передачі, зазначеного в п. 3.1 цього договору, зобов`язана погодити та підписати цей акт або надати мотивовану відмову від його погодження. У разі відмови сторони-2 від погодження акту або не прийняття його протягом строку, встановленого в абзаці 1 цього пункту, такий акт вважається погодженим, а зобов`язання за договором виконані належним чином.

Підтвердженням належного виконання стороною-1 зобов`язань за цим договором є погоджений та підписаний стороною-2 акт, який є єдиною підставою для здійснення остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.3 договору).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

13.02.2020 р. позивач звернувся до відповідача з вимогами, у яких посилається на зміни у містобудівному законодавстві, внаслідок чого він вирішив змінити свої інвестиційні наміри та замість будівництва багатоповерхових будівель з 2019 року здійснює будівництво садибних (котеджних) житлових будинків на земельній ділянці, а також враховуючи невиконання протягом трьох років зобов`язань за договором, позивач просив повернути грошові кошти в сумі 60015,13 грн (30% від ціни договору), здійснити дії щодо розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 653 ЦК України та повернути грошові кошти в сумі 140035,31 грн та надати звіт про виконані роботи за укладеним договором.

Вказані вимоги відповідач отримав 17.02.2020 р., що підтверджується описами вкладення від 13.02.2020 р., фіскальними чеками від 13.02.2020 р. та накладними № 480, № 498, № 501.

28.02.2020 р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією про розірвання спірного Договору та підписання відповідної Додаткової угоди від 28.02.2020 року про розірвання Договору, факт отримання якої 02.03.2020 року КП "Спецжитлофонд" підверджується наявними в матеріалах справи копіями накладної № 212 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 212.

У відповідь на вищезазначені вимоги відповідач, листом № 056/24-790 від 25.02.2020 р., повідомив позивача про намір вчинення всіх необхідних дій щодо виконання умов договору, понесення ним витрат в сумі 129346,54 грн., а саме 70029,00 грн за виготовлення кадастрового плану та 59317,54 грн з оплати авансового платежу на виконання детального плану мікрорайону "Жуляни" у Солом`янському районі м. Києва та розробкою КО "Інститут генерального плану м. Києва архітектурно-планувальних рішень, які з незалежних від відповідача причин знаходяться на погодженні в Департаменті містобудування архітектури, тому, на думку відповідача, відсутні правові підстави для підписання додаткової угоди про розірвання договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір № 67 від 15.05.2017 р. або його окремі положення було визнано недійсними.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

За ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 188 ГК України, розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. п. 8.6, 8.7 договору, якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору (ч. 4 ст. 652 ЦК України).

Тобто, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, і на позивача покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами у справі наявність всіх цих чотирьох умов.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.07.2020 р. у справі № 914/887/18, від 27.02.2018 р. у справі № 927/764/17, від 17.04.2018 р. у справі № 927/763/17 та від 12.06.2018 р. у справі № 910/21034/17.

В якості підстав для розірвання оспорюваного договору позивач посилається на той факт, що укладення цього договору було зумовлене наявністю наміру позивача побудувати на земельній ділянці за адресами: вул. Колоса Сергія, земельній ділянці 169; вул. Межова, земельній ділянці 4; вул. Межова, земельній ділянці 6; вул. Межова, земельній ділянці 8, житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями на 13-ти поверхах, з виходом на неексплуатовану покрівлю.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Отже, для здійснення в подальшому будівництва на земельних ділянках вказаного будинку необхідно було отримати детальний план території, провести громадські слухання тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, договір № 67 від 15.05.2017 р. між позивачем та відповідачем було укладено на підставі договору № 48/Пмд-16 внесення змін до детального плану території від 19.04.2016 р. (далі - договір № 48/Пмд-16) між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (далі - інвестор), Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - замовник), Комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут генерального плану м. Києва" (далі - виконавець), відповідно до умов якого замовник доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобов`язання, власними та/або залученими силами та засобами внести зміни до детального плану території мікрорайону Жуляни у Солом`янському районі території мікрорайону Жуляни у Солом`янському районі м. Києва, а інвестор оплачує виконані виконавцем та прийняті замовником роботи.

Результат виконання робіт розроблений у відповідності до державних будівельних норм та затвердженого Завдання на розроблення містобудівної документації і Технічних вимог замовника, а також вихідних даних на проектування - проект детального плану території, затверджений у встановленому порядку, переданий до Служби містобудівного кадастру, що є структурним підрозділом замовника та зареєстрований у базі даних Містобудівного кадастру.

Відповідно до п. 4.8 договору № 48/Пмд-16 замовник разом з виконавцем беруть участь в погодженні містобудівної документації відповідними органами та організаціями, до компетенції яких, відповідно до чинного законодавства, належить таке погодження.

Згідно з п. 4.9 договору № 48/Пмд-16 замовник забезпечує подання розробленої містобудівної документації на затвердження Київською міською радою відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в установленому порядку.

Окрім цього на замовника покладається обов`язок забезпечувати організацію громадських слухань та подання проекту розробленої містобудівної документації на розгляд Архітектурної містобудівної ради при Департаменті містобудування та архітектури, а також на затвердження Київською міською радою в установленому порядку; зареєструвати затверджений детальний план території в базі даних містобудівного кадастру (п. 5.1 договору № 48/Пмд-16).

При цьому умовами п. 4.1 вказаного договору передбачено, що всі роботи передаються виконавцем за накладною спочатку замовнику - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА), а потім інвестору - КП "Спецжитлофонд", в межах строків, визначених договором, з обов`язковим оформленням відповідних актів здачі - приймання робіт.

В подальшому дія договору № 48/Пмд-16 була продовжена сторонами додатковою угодою № 1 від 14.09.2017 р. та затверджено змінений календарний план виконання робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час детальний план території мікрорайону Жуляни у Солом`янському районі не затверджений рішенням Київської міської ради та знаходиться в стадії розробки.

Відповідач звертався до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут генерального плану м. Києва" з листом № 056/24-2204 від 23.09.2019 р. щодо надання інформації про стан розробки детального плану території, а також листом № 056/24-783 від 25.02.2020 р. щодо надання звіту про виконані роботи за договором № 48/Пмд від 19.04.2016 р., та інформування щодо врахування інвестиційних намірів ТОВ "БІК "Вінгер".

20.12.2019 р. Комунальною організацією "Інститут генерального плану м. Києва" листом №12-2225 надано відповідачу інформацію про те, що ним розроблено перший том "Архітектурно-планувальні рішення" вказаного детального плану території, ведеться опрацювання запитів громадян стосовно врахування інтересів мешканців мікрорайону під час розробки проектних рішень. Орієнтовний час завершення проектних робіт по зазначеному детальному плану території з урахуванням вимог Закону України "Про стратегічну екологічну оцінку" - перше півріччя 2020 року.

26.12.2017 р. набрав чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 289 від 06.11.2017 р. Про затвердження "Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються", відповідно до п. 24 якого для проектування будівництва садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 кв. м з числом надземних поверхів не більше двох (без урахування мансардного поверху), в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами, що визначається будівельним паспортом забудови земельної ділянки, містобудівні умови та обмеження не надаються.

Вбачається, що регулювання будівництва садибних (котеджних) житлових будинків на час укладення спірного договору здійснювалося на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 р. № 109, яким затверджено Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, і який мав певне обмеження щодо кількості будівель: будівництво садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 кв. м з числом надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок без зміни цільового та функціонального призначення, що визначається будівельним паспортом земельної ділянки, крім проектної документації на будівництво групи будинків (два будинки і більше).

Зазначений Перелік втратив чинність на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 289 від 06.11.2017 р.

Позивач вважає, що має місце істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні оспорюваного договору, а саме з моменту укладення останнього, враховуючи факт тривалого виконання умов договору відповідачем, відбулися зміни в законодавстві України.

Згідно зі ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст. 631 ЦК України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Як передбачено п. п. 8.1, 8.2 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення його печатками сторін, та діє до повного виконання зобов`язань за цим договором сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 48/Пмд-16 від 19.04.2016 р. відповідачем було понесено витрати в загальній сумі 129346,54 грн.

Так, на рахунок Комунального підприємства "Київський інститут земельних відносин" відповідач перерахував грошові кошти в загальній сумі 70029,00 грн за виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який в подальшому був отриманий та переданий до Комунальної організації "Інститут генерального плану м. Києва", що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: № 277 від 15.03.2017 р. на суму 35029,00 грн, № 1394 від 12.10.2016 р. на суму 7000,00 грн, № 1451 від 24.10.2016 р. на суму 7000,00 грн, № 1675 від 17.11.2016 р. на суму 7000,00 грн, № 1872 від 29.12.2016 р. на суму 7000,00 грн, № 88 від 20.01.2017 р. на суму 7000,00 грн.

Також, на рахунок Комунальної організації "Інститут генерального плану м. Києва" відповідачем здійснено перерахування авансового платежу у сумі 59317,54 грн на виконання робіт із розроблення детального плану території мікрорайону "Жуляни" у Солом`янському районі м. Києва згідно з договору № 48/Пмд-16 від 19.04.2016 р., що підтверджується платіжним дорученням № від 11.09.2017 р.

Також фактичне виконання договору відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листів відповідача на адресу ТОВ "БІК "Вінгер" від 10.10.2019 року № 056/24-243, а також від 27.12.2019 року № 056/24-3254 та від 28.01.2020 року № 056/24-385 із доданими до них фрагментами проектного плану, в якому відображені проектні наміри позивача.

Також, додатковою угодою № 1 від 14.09.2017 р. було продовжено дію договору № 48/Пмд-16 та на даний час продовжуються роботи у складі розробки зазначеного детального плану території, зокрема, виконано том 1, книга 1 (Архітектурно-планувальна організація території), том 1, книга 2 (додатки), які передавались замовнику - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підтвердження чого в матеріалах справи містяться копії витягу з Журналу кореспонденції в частині розробки детального плану території мікрорайону "Жуляни" та акту здачі-приймання виконаних робіт від 08.08.2017 р. по договору № 48/Пмд-16 від 19.04.2016 р., згідно з яким Комунальною організацією "Інститут Генерального плану м. Києва" частково виконані роботи по І етапу у складі внесення змін до детального плану території мікрорайону Жуляни у Солом`янському районі м. Києва, а саме: збір вихідних даних, аналіз чергового кадастрового плану, план існуючого використання території, розробка опорного плану, розробка існуючих планувальних обмежень на суму 59317,54 грн.

Суд зазначає, що за ст. 846 ЦК України якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з умов укладеного договору, сторонами не було визначено строк виконання зобов`язання та строк виконання договору.

Разом з цим, сторони передбачили дію договору до повного виконання зобов`язань сторонами, зокрема, в частині зобов`язань відповідача - передачі позивачеві примірника проектного плану (детального плану території) з описовою частиною, затвердженого в установленому порядку, а саме рішенням Київської міської ради, та зареєстрованого в базі даних Містобудівного кадастру.

Крім цього, фактичне виконання зобов`язань щодо включення інвестиційних намірів позивача для можливості розміщення об`єктів будівництва в детальному плані території, який розробляється на підставі договору № 48/Пмд-16, підтверджується матеріалами справи.

До того ж, договір було укладено між сторонами на підставі тристороннього договору № 48/Пмд-16 про внесення змін до детального плану території мікрорайону Жуляни від 19.04.2016 р., та у відповідності до рішення Київської міської ради від 13.11.2013 р. № 518/10006 "Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Як передбачено п. 5.1.5 ДБН Б. 1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території", проектний план є складовою частиною і основним кресленням детального плану території.

Детальний план території, за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території у межах населеного пункту (у місті Києві наразі відсутній) розглядається і затверджується відповідною міською радою протягом 30 днів з дня його подання (ч. 8 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Таким чином, укладаючи з відповідачем договір № 67 від 15.05.2017 р. на підставі договору № 48/Пмд-16 від 19.04.2016 р. та у відповідності до рішення Київської міської ради № 518/10006 від 13.11.2013 р., позивач був обізнаний із залежністю виконання зобов`язань за договором № 67 від 15.05.2017 р. від іншого договору № 48/Пмд-16, в тому числі в частині порядку та строків затвердження детального плану території сесією Київської міської ради, а отже мав усвідомлювати можливі строки виконання умов договору відповідачем та третіми особами, оскільки можливість виконання такого договору залежить від можливості виконання зобов`язань за договором № 48/Пмд-16 від 19.04.2016 р.

При цьому, зміни в містобудівному законодавстві мають загальний характер та стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути підставою для розірвання укладеного договору на користь однієї з них, оскільки врахуванню підлягають майнові інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ст. ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 910/15484/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, вимога позивача про розірвання договору № 67 від 15.05.2017 р. та повернення грошових коштів в сумі 140035,31 грн (70% від ціни договору) є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 60015,13 грн (30% від ціни договору) на підставі ст. 1212 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст. 1212 ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача коштів в сумі 60015,13 грн, перерахованих позивачем на виконання умов договору № 67 від 15.05.2017 р, як безпідставно отриманих, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 332,87 грн процентів річних за період з 21.02.2020 р. по 20.03.2020 р.

Оскільки позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 140035,31 грн оплати 70% від ціни за спірним договором, похідна вимога позивача про стягнення процентів річних також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 17.09.2020 р. у справі № 910/4170/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер" задоволенню не підлягає.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 17.09.2020 р. у справі № 910/4170/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Вінгер".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.01.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.В. Владимиренко

С.А. Пашкіна