РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2021Справа № 910/17754/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд девелопмент"
простягнення 26 489 грн 00 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд девелопмент" про стягнення 26 489 грн 00 коп. заборгованості за договором про надання послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів від 11.04.2019 № 04-47, в тому числі: 21 497 грн 42 коп. основного боргу, 2 149 грн 74 коп. штрафу, 2 311 грн 80 коп. пені, 130 грн 35 коп. інфляційних втрат та 399 грн 69 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору про надання послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів від 11.04.2019 № 04-47 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 21 497 грн 42 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконання зобов`язань позивачем нараховано 2 149 грн 74 коп. штрафу, 2 311 грн 80 коп. пені, 130 грн 35 коп. інфляційних втрат та 399 грн 69 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/17754/20, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.11.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

Станом на 19.01.2021 відповідачем вимог ухвали суду від 17.11.2020, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 03.12.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 794.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 між Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (сторона-1 за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд девелопмент" (сторона-2 за договором) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів № 04-47 (далі - договір), відповідно до умов якого сторона-1 забезпечує технічне обслуговування чотирьох мережевих (кабельних) каналів та місць розміщення двох електричних кабелів КЛ - 10 кВ сторони-2 за кодом (ДК 021:2015-50230000-6), а саме: шляхопровід через залізничні колії по Броварському проспекту.

Пунктами 3.1. - 3.5. договору встановлено, що вартість послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів та місць розміщення кабелів становить 7,34 грн за один погонний метр в т.ч. ПДВ.

Вартість послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів в місяць становить 1 535,53 грн, в т.ч. ПДВ 255,92 грн.

Плата за надання послуг вноситься стороною-2 щомісячно, не пізніше 30-го числа проточного місяця на підставі рахунка сторони-1, виставленого до 15-го числа поточного місяця.

Обов`язок отримувати рахунок та акт покладається на сторону-2.

Даний договір набирає чинності з моменту розміщення електрокабелів та діє до 31.12.2019. якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не виявила бажання його припинити, дія договору продовжується на наступний календарний рік на тих же умовах (пункт 7.1. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату наданих послуг, а саме: від 12.09.2019 № 848 на суму 1 535 грн 53 коп., від 27.05.2019 № 481 на суму 2 559 грн 22 коп., від 14.06.2019 № 551 на суму 1 535 грн 53 коп., від 16.07.2019 № 650 на суму 1 535 грн 53 коп., від 14.08.2019 № 756 на суму 1 535 грн 53 коп., від 12.09.2019 № 848 на суму 1 535 грн 53 коп., від 15.10.2019 № 957 на суму 1 535 грн 53 коп., від 15.11.2019 № 1092 на суму 1 535 грн 53 коп., від 09.12.2019 № 1206 на суму 1 535 грн 53 коп., від 16.01.2020 № 2 на суму 1 535 грн 53 коп., від 17.02.2020 № 191 на суму 1 535 грн 53 коп., від 16.03.2020 № 293 на суму 1 535 грн 53 коп., від 15.04.2020 № 393 на суму 1 535 грн 53 коп., від 18.05.2020 № 507 на суму 1 535 грн 53 коп., від 15.06.2020 № 629 на суму 1 535 грн 53 коп., від 16.07.2020 № 740 на суму 1 535 грн 53 коп., від 17.08.2020 № 866 на суму 1 535 грн 53 коп., від 16.09.2020 № 985 на суму 1 535 грн 53 коп., від 16.10.2020 № 1104 на суму 1 535 грн 53 коп.

Крім того, в матеріалах справи наявні акти надання послуг: від 31.05.2019 № 501 на суму 2 559 грн 22 коп., від 30.06.2019 № 580 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.07.20198 № 683 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.08.2019 № 809 на суму 1 535 грн 53 коп., від 30.09.2019 № 926 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.10.2019 № 1050 на суму 1 535 грн 53 коп., від 30.11.2019 № 1195 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.12.2019 № 1230 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.01.2020 № 3 на суму 1 535 грн 53 коп., від 29.02.2020 № 204 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.03.2020 № 304 на суму 1 535 грн 53 коп., від 30.04.2020 № 413 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.05.2020 № 538 на суму 1 535 грн 53 коп., від 30.06.2020 № 666 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.07.2020 № 783 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.08.2020 № 925 на суму 1 535 грн 53 коп., від 30.09.2020 №м 1053 на суму 1 535 грн 53 коп., від 31.10.2020 № 1179 на суму 1 535 грн 53 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, акти про надання послуг за період з травня 2019 року по лютий 2020 року містять підписи уповноважених представників сторін, тоді як акти про надання послуг за період з березня 2020 року по жовтень 2020 року не містять підпису замовника.

Разом з тим, суд зазначає, що умовами договору встановлено, що плата за надання послуг вноситься стороною-2 щомісячно не пізніше 30-го числа проточного місяця на підставі рахунка сторони-1, виставленого до 15-го числа поточного місяця. Обов`язок отримувати рахунок та акт покладається на сторону-2.

Отже, не підписання замовником актів не звільняє останнього від оплати послуг.

Позивач звертався до відповідач із претензією від 17.09.2020 № 053/282/01-11/2358 про сплату заборгованості, яка залишена без відповіді на задоволення.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного сторонами договору про надання послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів від 11.04.2019 № 04-47 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 21 497 грн 42 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати послуг на суму 21 497 грн 42 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування вартості послуг за договором про надання послуг з технічного обслуговування мережевих (кабельних) каналів від 11.04.2019 № 04-47 та факту наявності заборгованості за отримані послуги у розмірі 21 497 грн 42 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2 149 грн 74 коп. штрафу, 2 311 грн 80 коп. пені, 130 грн 35 коп. інфляційних втрат та 399 грн 69 коп. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що за порушення строків оплати, передбачених цим договором, сторона-2 сплачує стороні-1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених послуг, що діяла у період, за який нараховується пеня за кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 4.3. договору у разі, якщо термін прострочення розрахунку перевищить 30 календарних днів, сторона-2 додатково сплачує стороні-1 штраф у розмірі 10 % від розміру простроченого платежу.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені та штрафу) відповідно до умов пунктів 4.2., 4.3. договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок пені є не вірним, оскільки в порушення норм статті 232 Господарського кодексу України період нарахування пені виходить за межі шестимісячного строку.

За перерахунком суду, сума пені за прострочення оплати послуг становить 1 818 грн 62 коп.

Відтак, вимоги про стягнення пені в сумі 2 311 грн 80 коп. підлягають частковому задоволенню на суму 1 818 грн 62 коп.

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат, 3 % річних та штрафу та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та норм чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 149 грн 74 коп. штрафу, 130 грн 35 коп. інфляційних втрат та 399 грн 69 коп. 3 % річних підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 1 818 грн 62 коп.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд девелопмент" (проспект Голосіївський, 17, офіс 3/1, м. Київ, 03039, ідентифікаційний код 32920218) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (Набережно-Печерська дорога, 2, м. Київ, 01013, ідентифікаційний код 03359018) 21 497 (двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто сім) грн 42 коп. основного боргу, 2 149 (дві тисячі сто сорок дев`ять) грн 74 коп. штрафу, 1 818 (одна тисяча вісімсот вісімнадцять) грн 62 коп. пені, 130 (сто ридцять) грн 35 коп. інфляційних втрат, 399 (триста дев`яносто дев`ять) грн 69 коп. 3 % річних та судовий збір у розмірі 2 062 (дві тисячі шістдесят дві) грн 86 коп.

3. В іншій частині позову щодо заявлених вимог про стягнення 493 грн 18 коп. пені відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька