номер провадження справи 5/177/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 Справа № 908/2872/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН (04201, м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, буд. 4-В, оф. 72; )

До відповідача: Приватного підприємства ОПТВИНТОРГ (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-Б; )

про стягнення 104 227,13 грн.

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/2872/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» до Приватного підприємства «ОПТВИНТОРГ» про стягнення 104 227,13 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2872/20 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.12.2020, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Судом встановлено, що 02.12.2020 відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 13.11.2020.

Ухвалою суду від 10.12.2020 оголошено перерву у судовому засіданні до 12.01.2021 без виклику (повідомлення) сторін. Запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали суду від 13.11.2020.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

12.01.2021 судом прийнято рішення.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» (Постачальник) та Приватним підприємством «ОПТВИНТОРГ» (Дистриб`ютор) укладений договір поставки № 309/Д-20, відповідно до якого постачальник продає, а дистриб`ютор купує алкогольну та/або безалкогольну продукцію (товар), згідно з видатковими накладними, що додаються до цього договору і є його невід`ємною частиною, на умовах і в порядку, викладеними в цьому договорі. ТОВ «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» виконало свої зобов`язання перед ПП «ОПТВИНТОРГ», а саме здійснило поставку товару на загальну суму 104 227,13 грн. за видатковою накладною № РН000001428 від 05.03.2020. Відповідно до умов договору, термін оплати вартості поставленого товару за вищевказаною накладною настав 06.05.2020. В порушення умов договору, відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, внаслідок чого станом на 19.10.2020 сума заборгованості відповідача за договором поставки № 309/Д-20 від 02.03.2020 складає 104 227,13 грн. На підставі викладеного, посилаючись на умови договору поставки № 309/Д-20 від 02.03.2020, ст. ст. 162, 258, 526, 527, 530, 610-612, 615, 623, 624 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 216, 218, 229, 230, 247, 249 ГК України, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 104 227,13 грн.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву запропонований надати ухвалами суду від 13.11.2020 та 10.12.2020 до суду не направив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» (Постачальник, позивач) та Приватним підприємством «ОПТВИНТОРГ» (Дистриб`ютор, відповідач) укладений договір поставки № 309/Д-20 (договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник продає, а дистриб`ютор купує алкогольну та/або безалкогольну продукцію (товар), згідно з видатковими накладними, що додаються до цього договору і є його невід`ємною частиною, на умовах і в порядку, викладеними в цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що моментом переходу права власності на товар від Постачальника до Дистриб`ютора встановлюється:

- момент підписання вповноваженими представниками Сторін накладної, якщо приймання Товару здійснюється в присутності представників Постачальника і Дистриб`ютора:

- момент передачі Товару Перевізнику, замовленому Дистриб`ютором, якщо відвантаження здійснюється без представника Дистриб`ютора;

- момент підписання накладної уповноваженим представником Дистриб`ютора, на складі Дистриб`ютора при доставці Товару автотранспортом, замовленим Постачальником.

Відповідно до п. 1.4. договору, цей Договір одночасно є також договором про умови купівлі-продажу Товару у Постачальника Дистриб`ютором, і замінює собою договір купівлі-продажу, якщо тільки інше не буде окремо обумовлено Сторонами.

Розділом 3 договору передбачені умови поставки, приймання та повернення товару.

Доставка Товару здійснюється транспортом Постачальника (за його рахунок) на склад Дистриб`ютора, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5 (п. 3.1).

Найменування, кількість Товару вказується в накладних, які є невід`ємною частиною Договору (п. 3.2).

Маркування та упакування Товару повинне відповідати вимогам чинного законодавства України (п. 3.3).

Приймання Товару по кількості та якості здійснюється Сторонами у відповідності з чинним в Україні законодавством (п. 3.4).

Товар вважається прийнятим по кількості та асортименту, якщо в період приймання товару Дистриб`ютор не повідомить про невідповідність кількості та/або асортименту товару, який поставляється, кількості та/або асортименту вказаному в накладній, і не буде складений двосторонній Акт розбіжностей по кількості та асортименту. У випадку згоди сторін Дистриб`ютор має право прийняти Товар, який не відповідає кількості та/або асортименту, і оплатити його, або має право відмовитися від приймання такого товару (п. 3.5).

Товар вважається прийнятим по якості, якщо в період його приймання Дистриб`ютор не повідомить Постачальнику про його недоліки, невідповідність вимогам стандартів і не буде складений двосторонній Акт розбіжностей. Претензія, щодо якості товару (скриті недоліки якого не можливо було виявити під час приймання товару), може бути заявлена Дистриб`ютором протягом строку придатності/зберігання товару, при дотриманні Дистриб`ютором вимог зберігання даного виду товару. Дистриб`ютор не вправі розпоряджатись товаром, по якому заявлена претензія по якості (п. 3.7).

Відповідно до п. 4.1. договору, ціни на товар вказуються у накладних на підставі затвердженого сторонами протоколу узгодження цін у вигляді додатку до договору, що є невід`ємною частиною договору. Зміна ціни товару можлива виключно за згодою сторін шляхом підписання нового Додатку. Дистриб`ютор зобов`язаний продавати Товар за цінами, вказаними у Протоколі узгодження цін.

Пунктом 4.3. договору визначено, що дистриб`ютор зобов`язаний оплатити вартість товару, отриманого по кожній окремій накладній з відстроченням платежу не більше 60 (шістдесят) календарних днів з дати отримання товару дистриб`ютором від постачальника (датою отримання товару є дата, визначена п.п. 1.2. Договору).

Згідно п. 4.4. договору, оплата здійснюється в національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника.

Оплата вважається проведеною належним чином у момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника. Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, поставленого Постачальником Дистриб`ютору за договором на підставі накладних на товар (п. 4.5).

Відповідно до п. 5.1. договору, у випадку невиконання своїх обов`язків по даному договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Дистриб`ютор у повному обсязі несе відповідальність за втрату та псування товару з моменту його отримання (п. 5.3).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що на вимогу будь-якої сторони, обидві сторони здійснюють звірку про поставки та оплату Товару і складають акт звірки.

02.03.2020 між ТОВ «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» та ПП «ОПТВИНТОРГ» складений та підписаний протокол узгодження розбіжностей до договору поставки №309/Д-20 від 02.03.2020, відповідно до якого сторони погодили, що згідно п. 3.9. договору, покупець має право повернути прийнятий товар постачальникові у випадках: закінчення терміну дії цього договору (його дострокового розірвання; передбачена даним пунктом або іншими пунктами договору неякість товару, повинна бути підтверджена відповідним експертним висновком, або актом підписаним сторонами, та підтверджувати наявність вини постачальника або виробника у невідповідності якості товару» - залишковий термін придатності Товару менше ніж 1/2 від загального терміну придатності, встановленого для цього виду Товару; - якщо Товар виявиться неліквідним, тобто, Товар, темпи реалізації якого не влаштовують Покупця; Для цього Покупець направляє Постачальникові письмове (або факсом, або по електронній пошті) повідомлення про майбутнє повернення. Постачальник зобов`язаний не пізніше дати наступного постачання забрати такий товар і вивезти його своїми силами. Пункт 8.3. договору викладений у наступній редакції: Будь-яка із сторін у будь-який час має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку до моменту закінчення терміну його дії, без настання якої-небудь відповідальності за дострокове розірвання цього Договору. У такому разі Договір вважатиметься розірваним по витіканню 10 (десяти) календарних днів з дати, зазначеної у відповідному письмовому повідомленні іншої Сторони.

Доказів розірвання вказаного договору або визнання його недійсним сторонами суду не надано, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку що станом на 12.01.2021 договір поставки №309/Д-20 від 02.03.2020 є чинним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» на адресу Приватного підприємства «ОПТВИНТОРГ» поставлено товар на загальну суму 104 227,13 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи підписаною та скріпленою печатками обох сторін видатковою накладною № РН-000001428 від 05.03.2020 на суму 104 227,13 грн. (а.с. 10-12).

Таким чином, ПП «ОПТВИНТОРГ» зобов`язано у рамках виконання умов Договору поставки №309/Д-20 від 02.03.2020 сплатити на користь ТОВ «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» грошові кошти у розмірі 104 227,13 грн. з урахуванням можливості відстрочки платежу протягом 60-ти календарних днів з дати отримання товару.

На підставі викладеного та керуючись п. 4.3. договору, останній день для оплати товару за видатковою накладною № РН-000001428 від 05.03.2020 на суму 104 227,13 грн. є 04.05.2020

Однак, в порушення умов договору поставки №309/Д-20 від 02.03.2020 відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, внаслідок чого сума основної заборгованості відповідача за договором поставки №309/Д-20 від 02.03.2020 становить 104 227,13 грн.

Також, в матеріалах справи міститься підписаний та скріплений печатками ТОВ «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» та ПП «ОПТВИНТОРГ» акт звірки взаєморозрахунків за договором поставки №309/Д-20 від 02.03.2020 за період з січня 2020 по серпень 2020, згідно якого заборгованість ПП «ОПТВИНТОРГ» перед ТОВ «МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН» складає 104 227,13 грн. (а.с. 13).

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2872/20 та додаткові письмові пояснення, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар за договором поставки №309/Д-20 від 02.03.2020 на суму 104 227,13 грн. не здійснив, отже, відповідач порушив умови договору.

На підставі викладеного, факт наявності основного боргу в розмірі 104 227,13 грн. підтверджується матеріалами справи.

Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач заперечень щодо позовних вимог суду не надав.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства ОПТВИНТОРГ (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН (04201, м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, буд. 4-В, оф. 72; ) основну заборгованість за договором поставки № 309/Д-20 від 02.03.2020 у розмірі 104 227 (сто чотири тисячі двісті двадцять сім) грн. 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.