ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Справа № 915/1272/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справу

за позовом: Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ()

представник позивача: Черкавський Ю.С, адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кафтан Тетяни Андріївни, АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

про: стягнення 118620,32 грн,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2020 Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 4775 від 29.09.2020 (вх. № 13084/20 від 16.10.2020) до Фізичної особи-підприємця Кафтан Тетяни Андріївни про стягнення грошових коштів у сумі 118620,32 грн., з яких:

- 99388,34 - заборгованість за кредитом,

- 14498,28 грн. - заборгованість за відсотками,

- 4733,70 грн. - пеня.

Як на підставу свого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №МВОV01860 від 20.11.2019 року щодо повернення кредитних коштів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2020, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1272/20 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 21.10.2020 позовну заяву залишено без руху з причин недотримання позивачем п. 3, 4, 9 ч. 3 ст.162 ГПК України, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалу суду позивачем отримано 27.10.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 547.

08.11.2020 позивачем подано до господарського суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази надіслання відповідачеві копії уточненої позовної заяви з доданими до неї документами листом з описом вкладення із зазначенням переліку додатків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/1272/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 16.11.2020 надіслано на адресу відповідача: м. Миколаїв, вул. Радісна, 21 та повернуто до суду поштовою установою із відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих фізичною особою - підприємцем документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється фізичною особою-підприємцем для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження фізичних осіб - підприємців учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, ч. 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на таку особу - учасника процесу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною адресою і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

За таких обставин суд дійшов висновку, що повернення ухвали суду через недотримання відповідачами вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих їй судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за адресою місцезнаходження, дані про яку містяться у реєстрі, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомити суду про зміну свого місцезнаходження.

Отже, з урахуванням приписів ст. 11, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, що містяться у матеріалах справи.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач повідомлявся за адресою місцезнаходження про розгляд справи, жодних заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, на розгляд суду не подано, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим постановлення рішення в цій справі у строк, визначений на підставі наведених вище норм Закону.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

20.11.2019 року Акціонерне товариство "Альфа-Банк" ( далі - позивач) та фізична особа - підприємець Кафтан Тетяна Андріївна (далі - відповідач) уклали додатковий договір про надання кредиту у формі овердрафт та заставу майнових прав на грошові кошти, розміщені на поточному рахунку № MBOV01860 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, банк в порядку та на умовах визначених цим Договором овердрафту та Договором, зобов`язується надати клієнту кредит у формі овердрафт, а клієнт зобов`язується сплатити проценти на користування овердрафтом, виконати інші умови цього Договору овердрафту та повернути Банку заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені ним Договором овердрафту.

Відповідно до п. 2 Договору, банк надає клієнту кредит у формі овердрафт на наступних умовах:

Відповідно до п. п. 2.1 Договору визначено поточний рахунок, на який встановлюється ліміт овердрафту № НОМЕР_3.

Відповідно до п. п 2.2 Договору, ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 100000,00 грн.

Підпунктом 2.3 Договору сторони встановили, що ліміт овердрафту встановлюється та визначається у наступному порядку та розмірі:

- з дня укладення договору овердрафту до дня зазначеного у підпункті 3.2 пункту 2 (таблиця) цього Договору овердрафту (невключно) - 50000,00 грн (п. 2.3.1 Договору);

- з 10 банківського дня третього повного календарного місяця кредитування по дату, вказану у підпункті 5 пункту 2 (таблиця) цього Договору овердрафту, ліміт овердрафту встановлюється у розмірі: 40% від середньомісячного чистого кредитового обороту клієнта у банку (п. 2.3.2 Договору).

Згідно з п.п 2.4 Договору встановлено розрахунковий період для аналізу чистих кредитових оборотів другий повний календарний місяць (включаючи вихідні, святкові та інші неробочі дні), що передує календарному місяцю, в якому проводиться перерахунок ліміту овердрафту; з четвертого місяця кредитування - другий і третій повний календарний місяць (включаючи вихідні, святкові та інші неробочі дні), що передують календарному місяцю, в якому проводиться перерахунок ліміту; в подальшому - останні 3 (три) повні календарні місяці (включаючи вихідні, святкові та інші неробочі дні), що передують календарному місяцю, в якому проводиться перерахунок ліміту овердрафту.

Відповідно до п.п. 2.5 Договору, дата повернення овердрафту 19.11.2020 (включно).

Відповідно до п. 2.6 Договору, розмір процентної ставки за користування овердрафтом 26% річних. Тип процентної ставки за користування овердрафтом - фіксована.

Відповідно до п. 4 Договору, підписанням цього Договору овердрафту клієнт підтверджує отримання свого примірника цього Договору овердрафту в дату його укладення.

Відповідно до п. 5 Договору, цей договір овердрафту вважається укладеним з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань клієнтом за цим Договором овердрафту.

Відповідно до п. 6 Договору, цей договір овердрафту є невід`ємною частиною Договору. Всі відносини Сторін, що виникають з цього Договору овердрафту не врегульовані ним, регулюються відповідно до Договору.

Відповідно до п. 7 Договору зазначені у цьому Договорі овердрафту терміни вживаються в значені наданому їм в Договорі, всі інші терміни, значення яких не визначені цим Договором овердрафту, вживаються в значеннях, які вони мають згідно з чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві, кредит у сумі 100000,00 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення заборгованості за овердрафтом та сплати відсотків не виконав, в результаті чого станом на 22.09.2020 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 99388,34 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 14498,28 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості по кредиту, позивач 01.08.2020 звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в сумі 113923,71 грн, з яких: за кредитом - 99388,34 грн, по відсотках - 8966,67 грн, пеня - 5568,70 грн.

Відповідач свого зобов`язання за договором не виконав, заборгованість по кредиту не погасив.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 99388,34 грн, за відсотками в сумі 14498,28 грн та пені в сумі 4733,70 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як витікає з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за договором не виконала, заборгованість за кредитом в сумі 99388,34 грн та заборгованість за відсотками в сумі 14498,28 грн не погасила, відзиву на позовну заяву суду не надала, наявність заборгованості не спростувала та не заперечила.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 99388,34 грн та заборгованості за відсотками в сумі 14498,28 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з простроченням виконання основного зобов`язання щодо повернення кредиту в сумі 99388,34 грн, позивачем нарахована пеня в сумі 4733,70 грн за період з 24.03.2020 по 22.09.2020.

Відповідно до ст. ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розрахунок позивача є арифметично правильним, позовні вимоги в цій частині обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кафтан Тетяни Андріївни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитом в сумі 99388,34 грн, заборгованість за відсотками в сумі 14498,28 грн, 4733,70 грн - пені та 2102,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6,

відповідач: Фізична особа-підприємець Кафтан Тетяна Андріївна ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

Судове рішення складено і підписано 15.01.2021.

Суддя В.О. Ржепецький