ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. Справа№ 910/15771/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Бовсунівська Ю.В.

за участю осіб, які можуть отримати статус учасника справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кібець Р.Р. (довіреність №60-16210/20 від 24.12.2020)

від третьої особи- 1: не з`явився

від третьої особи- 2: не з`явився

розглянувши апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року про забезпечення позову до подання позовної заяви

у справі №910/15771/20 (суддя Стасюк С.В.)

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач приватне акціонерне товариство "Укренергозбут"

відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи: 1) публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит"

2) товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп",-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року заяву приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову, а саме:

1) Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" здійснювати будь-які дії щодо набуття права власності на лот GL19N619088, зокрема, здійснювати будь-які дії щодо оформлення результатів торгів, підписувати Протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-09-21-000008-b, укладати та підписувати договір купівлі- продажу/відступлення права вимоги щодо лоту GL19N619088 у встановлені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб строки та здійснювати повний розрахунок за придбаний лот (активи (майно));

2) Заборонено приватному підприємству "Експертне Агентство" та будь-яким іншим особам перераховувати кошти, що надійшли як забезпечення виконання зобов`язань учасника відкритих торгів (аукціону) (потенційного покупця) з продажу лоту GL19N619088, а саме від товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" банку публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит";

3) Заборонено адміністратору електронної торгової системи Державному підприємству "Прозорро.Продажі", що здійснює функції адміністрування центральної бази даних електронної торгової системи автоматично присвоювати електронному аукціону статус "Результати аукціону скасовано".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі №910/15771/20 та відмовити в задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" про забезпечення позову до пред`явлення позову.

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, третя особа-1 вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

За твердженням третьої особи-1, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову не дотримався обмежень встановлених ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу, оскільки заборонені місцевим господарським судом дії в силу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" належать до повноважень Фонду та уповноважених осіб Фонду, які діють від імені неплатоспроможних банків.

Також третя особа-1 наголошує на тому, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову обмежують виконання основних завдань покладених на Уповноважених осіб на ліквідацію неплатоспроможних банків зазначених в ухвалі, зокрема, повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо реалізації майна таких банків.

Крім того, у апеляційній скарзі третя особа-1 зазначив про необхідність врахування на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 31.01.2019 у справі №904/4873/18, від 06.03.2019 у справі №1340/3738/18, від 11.03.2019 у справі №904/4795/18, від 23.04.2019 у справі №911/2711/18, від 14.05.2019 у справі №910/17052/18, від 06.08.2019 у справі №910/16477/18, від 20.08.2019 у справі №910/16152/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2020 року справу №910/15771/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів Кропивна Л.В, Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 року було відкрито вже апеляційне провадження за скаргою публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та призначено справу до розгляду на 15.12.2020 року.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, також не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі №910/15771/20 скасувати повністю та ухвалити нову постанову у справі, якою у задоволенні заяви ПАТ "Укренергозбут" про вжиття заходів забезпечення позову (до подачі позовної заяви) відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права.

Разом з цим, відповідач стверджує, що вживаючи заходи забезпечення позову суд першої інстанції вирішив питання про права, свободи, інтереси та обов`язки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема, заборонивши останньому вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів електронного аукціону (торгів) з продажу активів неплатоспрожних банків, а тому в даному випадку діють обмеження, встановлені ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, що на думку відповідача, виключає можливість застосування заходів забезпечення у визначений судом спосіб.

Таким чином, відповідач вважає, що суд першої інстанції безпідставно та всупереч прямій забороні, задовольнив заяву про забезпечення позову без з`ясувань всіх обставин справи, без дотримання положень процесуального закону та норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", чим було допущено втручання в діяльність відповідача.

Також у апеляційній скарзі відповідач зазначив про необхідність врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.10.2018 р. у справі № 826/5629/18, від 11.12.2019 р. у справі № 826/15604/18.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 30.11.2020 року справу №910/15771/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів Кропивна Л.В, Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 року відкрито апеляційне провадження, об`єднано апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в одне апеляційне провадження у справі №910/15771/20 та призначення до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2020 року о 12 год. 40 хв..

Інші учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, у зв`язку з чим, апеляційне провадження здійснюється за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 року розгляд справи було відкладено на 18.01.2021 рік.

В судовому засідання 18.01.2021 р. представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви.

У судове засідання 18.01.2021 р. представники позивача та третіх осіб 1,2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 164-168).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників позивача та третіх осіб 1 та 2 за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, приватне акціонерне товариство "Укренергозбут" мало намір звернутися з позовною заявою про скасування результатів торгів (аукціону) з продажу лоту GL19N619088 та визнання недійсним та скасування рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 21.09.2020, яким затверджено умови продажу відповідних активів (майна) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

В той же час, відповідно до пояснень апелянтів, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 №612 "Про віднесення AT "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в AT "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23 вересня 2019 року №2417 про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT "Банк "Фінанси та Кредит" строком на один рік з 18 грудня 2019 року до 17 грудня 2020 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 13.08.2020 №1513 з 17.08.2020 делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37, 38, 47-52, 52- 1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Грошовій Світлані Василівні.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 21.09.2020 «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ»:

визначено активи ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», що підлягають продажу (повторному) на відкритих торгах (аукціоні) шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, майнових прав, що випливають з векселів, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, основних засобів, нерухомості та майнових прав за дебіторською заборгованістю:

- Права вимоги та інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 113 договорів; Майнові права, що випливають з 5 векселів;

- Дебіторська заборгованість та майнові права за дебіторською заборгованістю клієнтів резидентів, нерезидентів, яка обліковується на балансових та позабалансових рахунках банку в кількості 392 позицій;

- Майнові права за дебіторською заборгованістю, яка виникла внаслідок визнання збитків від втрати 13 колісних транспортних засобів;

- Нерухомість, у кількості 5 об`єктів*, а саме:

1) Адміністративна будівля літ. А-2, А"-1, а'-l, а2-1, загальною площею 590,4 кв.м, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Ларіонова Валентина, будинок 48, реєстраційний №01, інвентарний № 340825;

2) Виробничий комплекс, що розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Керч, вулиця Танкістів, буд. 4, реєстраційний №12, інвентарний №3408156;

3) База відпочинку "Залів" загальною площею 1838,1 кв.м., що розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Керч, вулиця Петрової Галини, будинок 65, реєстраційний №12, інвентарний № 3408157;

4) Будівля їдальні "Коралл", Літ. "А" загальною площею 359,2 кв.м., що розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Керч, вулиця Орджонікідзе будинок 109, реєстраційний №12, інвентарний №3408158;

5) Дім приїжджих-готель загальною площею 2268,7 кв.м. та компресорна-теплопункт загальною площею 45.6 кв.м., що розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Керч, вулиця Курортна будинок 6-А. реєстраційний №12, інвентарний №3408159;

- Основні засоби у кількості 2 од.

Згідно інформації, розміщеної на інтернет-сторінці ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-09-21-000008-b, для участі в електронному аукціоні з продажу лоту GL19N619088, зареєструвались наступні учасники:

1. ТОВ «ФК «ФІНТАКТ», ідентифікаційний код 41171897

2. ТОВ «ФК «МАКСІ КАПІТАЛ ГРУП», ідентифікаційний код 39319365.

05.10.2020 через електронну торгову систему Прозоро відбулися відкриті торги (аукціон) з реалізації лоту активів AT "Банк "Фінанси та Кредит" GL19N619088. До складу лоту GL19N619088 входить, в тому числі, право вимоги за кредитним договором, укладеним між AT "Банк "Фінанси та Кредит" і ПрАТ «Укренергозбут».

За результатами проведеного аукціону було визначено переможця торгів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСІ КАПІТАЛ ГРУП» () на придбання лоту GL19N619088, який складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 113 договорів; майнових прав, що випливають з 5 векселів; дебіторської заборгованості та майнових прав за дебіторською заборгованістю клієнтів резидентів, нерезидентів, яка обліковується на балансових та позабалансових рахунках банку в кількості 392 позиції; майнових прав за дебіторською заборгованістю, яка виникла внаслідок визнання збитків від втрати 13 колісних транспортних засобів; нерухомості, у кількості 5 об`єктів*, а саме: 1) Адміністративна будівля літ. А-2, А"-1, а'-l, а2-1, загальною площею 590,4 кв.м, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Ларіонова Валентина, буд. 48, реєстраційний №01, інвентарний № 340825; 2) Виробничий комплекс, що розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Танкістів, буд. 4, реєстраційний №12, інвентарний №3408156; 3) База відпочинку «Залів» загальною площею 1838,1 кв.м., що розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Петрової Галини, буд. 65, реєстраційний №12, інвентарний № 3408157; 4) Будівля їдальні «Коралл», Літ. «А» загальною площею 359,2 кв.м., що розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Орджонікідзе, буд. 109, реєстраційний №12, інвентарний №3408158; 5) Дім приїжджих-готель загальною площею 2268,7 кв.м. та компресорна-теплопункт загальною площею 45,6 кв.м., що розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Курортна, буд. 6-А, реєстраційний №12 , інвентарний №3408159; основних засобів у кількості 2 од.* (*ПДВ нараховується в залежності від статусу платника ПДВ та об`єкта оподаткування).

Згідно Протоколу електронних торгів № UA-EA-2020-09-21-000008-b від 05 жовтня 2020 року лот продано за загальною ціною 85 610 009,42 грн.

Відтак, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСІ КАПІТАЛ ГРУП» з метою участі в торгах по лоту GL19N619088 зобов`язане сплатити гарантійний внесок в сумі 19 100 094.18 грн.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що заявником доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення зазначених у заяві заборон не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не перешкоджають проведенню процедури ліквідації відповідних банків чи провадження переможцем своєї господарської діяльності, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможливить порушення інтересів інших осіб та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності організації та проведення аукціону з продажу майнових прав вимоги до Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут", яких за посиланнями останнього не існує, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності в першу чергу від незмінності спірних правовідносин та їх суб`єктного складу, що може бути нівельовано укладенням з переможцем спірного аукціону правочинів відступлення прав вимоги та подальшим відчуженням ним таких прав.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на наступне.

Спеціальним нормативно-правовим актом України, яким встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також врегульовано відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначено повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених даним Законом.

За змістом статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За приписами п.8 ч.2 ст.4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд у порядку, передбаченому даним Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

До повноважень виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку входить визначення порядку та способів реалізації майна банку, що ліквідується (пункт 14 частина 5 статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Усі або частина повноважень Фонду, визначених цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду, крім організації реалізації майна банку, що ліквідується (ч. 3 ст.47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Пунктом 17 ч. 1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/а бо ліквідації банку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 48 Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Таким чином, вказані дії належать до компетенції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, які вчиняються ними безпосередньо, або шляхом вчинення дії від імені банку (AT "Банк "Фінанси та Кредит"), який ліквідується, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію банку здійснюють повноваження органів управління банку.

Вищенаведена правова позиція відповідає правовим висновкам викладеним в Постанові Касаційного адміністративного суд Верховного Суду від 16.10.2018р. по справі №826/5629/18.

За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як передбачено ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України в редакції на дату виникнення спірних відносин встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Водночас саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантії реального виконання рішення, а адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції) не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом: 1) накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; 2) заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Однак, судом першої інстанції не досліджено вказаних приписів ГПК України та спеціального законодавства, яким встановлена пряма заборона накладення обтяжень та обмежень на майно банку, що ліквідується.

Колегія суддів зауважує, що застосування заходів забезпечення позову, відповідно до ухвали від 20.10.2020 по справі №910/15771/20 за своєю суттю обмежують виконання основних завдань покладених на Уповноважену особу ФГВФО.

Так, звернення до суду із вказаною заявою про забезпечення позову шляхом:

- заборони покупцю активів банку - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСІ КАПІТАЛ ГРУП», укладати та підписувати договір купівлі- продажу/відступлення права вимоги щодо лоту GL19N619088 у встановлені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб строки та здійснювати повний розрахунок за придбаний лот (активи (майно));

- заборони оператору електронного майданчика - ПП «Експертне Агентство», та будь-яким іншим особам перераховувати кошти, що надійшли як забезпечення виконання зобов`язань учасника відкритих торгів (аукціону) (потенційного покупця) з продажу лоту GL19N619088, а саме від ТОВ «Фінансова компанія "Максі Капітал Груп" банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит";

- заборони адміністратору електронної торгової системи ДП "Прозорро.Продажі", що здійснює функції адміністрування центральної бази даних електронної торгової системи автоматично присвоювати електронному аукціону статус «Результати аукціону скасовано»

фактично є тотожним забороні виконанню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб передбачених законом дій щодо реалізації активів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Вищенаведена правова позиція відповідає правовим висновкам викладеним в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.08.2019р. у справі № 910/16477/18 та від 20.08.2019р. у справі № 910/16152/18, де зазначено:?

«суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо можливості заборони вчиняти дії з продажу вимоги за кредитним договором від 24.04.2013 № 008/1-2013/840, так як приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлена заборона накладення обмежень на майно банку, який ліквідується. Заборона проводити відкриті торги щодо продажу зазначеної вимоги за своєю суттю є накладенням обмеженням щодо такого майна, яка позбавляє можливості Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проводити процедуру ліквідації банку».

Аналогічні правові висновки наведені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 31.01.2019 у справі №904/4873/18, від 06.03.2019 у справі №1340/3738/18, від 11.03.2019 у справі №904/4795/18, від 23.04.2019 у справі №911/2711/18, від 14.05.2019 у справі №910/17052/18, від 06.08.2019 у справі №910/16477/18, від 20.08.2019 у справі №910/16152/18.

Апеляційний суд зауважує, що оскаржувана ухвала також не містить жодного аргументу відносно того, яким чином невжиття заходів забезпечення унеможливлюватиме виконання судового рішення. В той же час, вжиті судом заходи забезпечення позову фактично блокують завершення ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", що з огляду на приписи ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неприпустимим та порушує права та законні інтереси вкладників та кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що в даному випадку, хоч відповідачем у справі є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, однак, заборона на вчинення будь-яких дій за наслідками проведення відкритих торгів (аукціону) буде стосуватися виключно осіб, які здійснюють організацію та проведення відкритих торгів (аукціонів) і його переможця, що не передбачає накладення арешту на майно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі на кошти банків, а також не передбачає застосування інших заходів забезпечення позову, застосування яких прямо заборонено приписами Господарського процесуального кодексу України. До того ж, відповідні заходи не стосуються безпосередньо самого аукціону, адже встановлюють виключно заборону вчинення дії в межах результатів його проведення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

Згідно з практикою ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. BULGARIA»), заява № 1365/07; пункт 170 рішення у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» («CANTONI v. FRANCE»), заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява «№ 20372/11).

Як вбачається з ухвали господарського суду про вжиття заходів забезпечення, суд заборонив здійснювати будь-які дії щодо набуття права власності на лот GL19N619088, зокрема, здійснювати будь-які дії щодо оформлення результатів торгів, підписувати Протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-09-21-000008-Ь, укладати та підписувати договір купівлі- продажу/ відступлення права вимоги щодо лоту GL19N619088 у встановлені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб строки та здійснювати повний розрахунок за придбаний лот (активи (майно)); заборонив будь-яким особам перераховувати кошти, що надійшли як забезпечення виконання зобов`язань учасника відкритих торгів (аукціону) (потенційного покупця) з продажу лоту GL19N619088, а саме від ТОВ «ФК «Максі Капітал Груп» банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»; заборонив адміністратору електронної торгової системи ДП «Прозорро.Продажі» (ідентифікаційний код 42068925), що здійснює функції адміністрування центральної бази даних електронної торгової системи автоматично присвоювати електронному аукціону статус «Результати аукціону скасовано».

Колегія суддів наголошує, що зміст і характер вжитих заходів в контексті прав і обов`язків Фонду / неплатоспроможного банку, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дає підстави для висновку, що перелічені судом дії (рішення) вчиняє саме Фонд / уповноважена особа Фонду в межах делегованих повноважень, діючи від імені банку в межах таких повноважень.

Так, накладена судом заборона вчиняти «будь-які дії щодо набуття права власності на лот GL19N619088, зокрема, здійснювати будь-які дії щодо оформлення результатів торгів, підписувати Протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-09-2l-000008-b, укладати та підписувати договір купівлі- продажу/ відступлення права вимоги щодо лоту GL19N619088 у встановлені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб строки та здійснювати повний розрахунок за придбаний лот (активи (майно))», не враховує, що дані дії є виключними повноваженнями Фонду (виконавчої дирекції чи Комітету), які не делегуються уповноваженій особі та реалізовуються шляхом прийняття рішень стосовно затвердження умов продажу активів, скасування результатів торгів тощо.

Заборонені судом «дії щодо перераховування коштів, що надійшли як забезпечення виконання зобов`язань учасника відкритих торгів (аукціону) (потенційного покупця) з продажу лоту GL19N619088, а саме від ТОВ «ФК «Максі Капітал Груп» банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є діями та рішеннями, однією зі сторін в яких завжди виступає неплатоспроможний банк: банк підписує протокол, банк отримує оплату за актив, банк укладає договір та ін. При цьому, від імені банку такі дії та рішення вчиняє уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який діє від імені банку та в межах повноважень, делегованих Фондом.

Заборонені судом «дії щодо автоматичного присвоювання електронному аукціону статус «Результати аукціону скасовано» є діями, що здійснюються на виконання рішення про скасування результатів електронного аукціону, яке приймається саме Фондом (виключні повноваження, які не делегуються).

Таким чином, на виконання та у відповідності до зазначених приписів спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, в межах процедури ліквідації таких банків саме Фонд здійснює заходи щодо організації процедури реалізації активів неплатоспроможних банків, а отже забезпечення позову стосується прав / обов`язків Фонду.

З викладеного у сукупності вбачається, що судом фактично вжито заходів забезпечення позову відносно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, заборонивши останньому вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів електронного аукціону (торгів) з продажу активів неплатоспроможного банку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.12.2019 р. у справі № 826/15604/18 зазначено, що суд, встановивши заборону для банку, фактично, заборонив вчиняти дії, які з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, має право вчиняти саме Уповноважена особа Фонду від імені Фонду.

Тобто, оскаржена ухвала унеможливлює здійснення повноважень Уповноваженою особою Фонду від імені Фонду, встановлюючи заборону на вчинення відповідних дій, що є порушенням норм процесуального права.

Заборона ДП «ПРОЗОРРО. ПРОДАЖІ» вчиняти будь-які дії щодо проведення електронних торгів через електронну торгову систему ProZorro.Продажі по реалізації відступлення права вимоги є похідною і також спрямована на обмеження реалізації Уповноваженою особою Фонду повноважень, встановлених законом. Отже, така заборона є також незаконною».

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість доводів скаржників, наведених ними в апеляційних скаргах, та вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 20.10.2020, прийнята з порушенням вимог ч. 4, ч. 7 ст. 137 ГПК України та п. 7 ч. 2 ст. 46, ст.ст.48, 51, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Принцип справедливості судового розгляду в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Так як апеляційну скаргу задоволено, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд відповідно змінює розподіл судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційних скарг відповідача та третьої особи-1, згідно зі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство "Укренергозбут".

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі № 910/15771/20 - скасувати.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Укренергозбут" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501; ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17; ) 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60; ) 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року у справі № 910/15771/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.01.2021 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко