ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" січня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/944/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., при секретарі судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" (79044, вул. Сахарова, 43, оф. 502, м. Львів, )

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (34400, Рівненська область, місто Вараш, )

про стягнення заборгованості в сумі 6 070 981,5 грн

за участі представників:

від позивача: Лабай А.М. (відеоконференція),

від відповідача: Жеброва І.Г. (відеоконференція).

Після виходу з нарадчої кімнати, судом встановлено про збій роботи програмного забезпечення EasyCon, що унеможливило проголошення прийнятого судового рішення.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" (далі Товариство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (далі Підприємство) стягнення заборгованості в сумі 7 610 090,74 грн, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг №29-122-04-19-08703 від 09.10.2019, з яких 6 070 581,50 грн основного боргу, 79 334,32 грн - 3% річних, 965 234,25 грн пені та 494 940,67 грн штрафу.

Ухвалою суду від 02.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.10.2020.

20.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній частково заперечив проти задоволення позовних вимог, а також додав у якості доказу часткової сплати основного боргу платіжне доручення №8644 від 02.10.2020 на суму 500 000,00 грн.

26.10.2020 Товариством надіслано до суду заяви про збільшення та зменшення позовних вимог, відповідно до яких останній повідомив про часткову сплату основного боргу в розмірі 1 500 000,00 грн, та донарахування штрафних санкцій, відповідно просив стягнути з Підприємства 4 570 581,50 грн основного боргу, 94 895,62 грн 3% річних, 14 122,88 грн інфляційних втрат, 1 154 563,50 грн пені та 494 940,67 грн штрафу. Постановити ухвалу, якою повернути переплачену суму судового збору.

26.10.2020 Товариством подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній просив позов задоволити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні 27.10.2020 судом оголошено перерву до 12.11.2020.

06.11.2020 Підприємством подані заперечення на відповідь на відзив, до яких додано, зокрема, платіжне доручення №9388 від 23.10.2020 про сплату 1 000 000,00 грн основного боргу.

Підготовче судове засідання 12.11.2020 не відбулось у зв`язку з тим, що з 09.11.2020 по 13.11.2020 включно, суддя Пашкевич І.О. проходила підготовку для підвищення рівня кваліфікації без відбуття у відрядження. Відповідне повідомлення розміщено на офіційному веб-сайті Господарського суду Рівненської області.

Відтак, ухвалою суду від 16.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено підготовче судове засідання на 03.12.2020.

02.12.2020 позивачем надіслані на електронну адресу суду додаткові письмові пояснення.

02.12.2020 позивачем на електронну адресу суду надіслано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої останній, крім іншого, повідомив про сплату основної заборгованості в сумі 1 000 000,00 грн, відтак, зазначив, що сума основного боргу складає 3 570 581,50 грн. Просив постановити ухвалу, якою повернути переплачену суму судового збору.

03.12.2020 відповідачем на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення розгляду справи, до якого додано копію платіжного доручення №10837 від 01.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 1 000 000,00 грн.

У судовому засіданні 03.12.2020 було оголошено перерву до 22.12.2020.

22.12.2020 позивачем на електронну адресу суду надіслано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої останній, крім іншого, повідомив про сплату основної заборгованості в сумі 2 570 581,50 грн, відтак, зазначив, що сума основного боргу складає 1 000 000,00 грн. Просив постановити ухвалу, якою повернути переплачену суму судового збору.

22.12.2020 відповідачем на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення розгляду справи, до якого додано копії платіжних доручень №11452 від 07.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 1 000 000,00 грн; №11525 від 09.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 500 000,00 грн, №11690 від 11.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 500 000,00 грн, №11824 від 15.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 200 000,00 грн.

У судовому засіданні 22.12.2020 було оголошено перерву до 12.01.2021.

31.12.2020 від Товариства на електронну адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження та зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній повідомив, що під час розгляду справи Підприємством сплачено позивачу 6 070 581,50 грн основного боргу, тому спір в цій частині між сторонами відсутній. Просив закрити провадження у справі в цій частині. Разом з тим, позивач скористався своїм правом та зменшив заявлені до стягнення 3% річних, інфляційні втрати, пеню та штраф, та просив стягнути з Підприємства на користь Товариства 100 грн 3% річних, 100 грн інфляційних втрат, 100 грн пені та 100 грн штрафу. Просив постановити ухвалу, якою повернути переплачену суму судового збору.

Також, 05.01.2021 Товариство подало заяву про відмову від позову в частині стягнення з Підприємства 100 грн 3% річних, 100 грн інфляційних втрат, 100 грн пені та 100 грн штрафу.

11.01.2021 відповідачем на електронну адресу суду надіслано клопотання про долучення до матеріалів справи платіжних доручень №12006 від 18.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 155 596,85 грн; №12007 від 18.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 214 984,65 грн, №12272 від 24.12.2020 про сплату основного боргу в сумі 1 000 000,00 грн.

У судовому засіданні 12.01.2021 представник позивача просив залишити попередньо подані клопотання про зменшення позовних вимог без розгляду, закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу з відповідача у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки заборгованість сплачена, а також підтримав клопотання про зменшення позовних вимог подане 31.12.2020, та заяву про відмову від позову в частині стягнення з Підприємства 100 грн 3% річних, 100 грн інфляційних втрат, 100 грн пені та 100 грн штрафу. Крім того, просив повернути переплачену суму судового збору у зв`язку зі зменшенням позовних вимог, а також повернути суму судового збору пропорційно до частини вимог провадження за якими підлягає закриттю.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.01.2021 просив закрити провадження у справі.

Суд, у судовому засіданні 12.01.2021 протокольною ухвалою залишив без розгляду заяви позивача про збільшення/зменшення позовних вимог, що подані в процесі розгляду справи. Заяву позивача про зменшення позовних вимог подану 31.12.2020 суд прийняв та задоволив.

Відтак, предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з Підприємства на користь Товариства 6 070 581,50 грн основного боргу, 100 грн 3% річних, 100 грн інфляційних втрат, 100 грн пені та 100 грн штрафу.

Розглянувши клопотання позивача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості в сумі 7 610 090,74 грн, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг №29-122-04-19-08703 від 09.10.2019, з яких 6 070 581,50 грн основного боргу, 79 334,32 грн - 3% річних, 965 234,25 грн пені та 494 940,67 грн штрафу.

В подальшому, судом у судовому засіданні 12.01.2021 прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, отже, предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з Підприємства на користь Товариства 6 070 581,50 грн основного боргу, 100 грн 3% річних, 100 грн інфляційних втрат, 100 грн пені та 100 грн штрафу.

Судом встановлено, що під час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні Підприємством сплачено Товариству 6 070 581,50 грн основного боргу, про що відповідачем до матеріалів справи подані відповідні письмові докази - платіжні доручення.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що спір врегульовано в добровільному порядку частково, однак після звернення позивачем до суду та відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору в частині вимог про стягнення 6 070 581,50 грн основного боргу.

Разом з тим, 05.01.2021 від позивача надійшла заява про відмову від позову в частині стягнення заборгованості в сумі 400,00 грн, що є предметом спору у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про відмову від позову в частині позовних вимог подана уповноваженим представником позивача, заява подана через систему "Електронний суд" із застосування електронного цифрового підпису та підтримана представником присутнім у судовому засіданні 12.01.2021.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши присутніх представників сторін, приймаючи до уваги визначене у Господарському процесуальному кодексі України право позивача на вчинення такої процесуальної дії, суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення 400,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову в частині стягнення 400,00 грн та відмову прийнято судом, суд дійшов висновку постановити ухвалу про закриття провадження у справі № 918/944/20 в частині цих вимог.

Враховуючи викладене, провадження у справі №918/944/20 підлягає закриттю на підставі п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 5 ст. 231 ГПК України передбачено, що ухвалу про закриття провадження у справі може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено ч.ч. 1, 2, 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадку, установленому п. 5 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Зважаючи на те, що провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав відсутності предмету спору в частині позовних вимог в сумі 6 070 581,50 грн основного боргу та позивачем було викладено відповідне клопотання щодо повернення судового збору, то судовий збір в сумі 114 145,36 грн, що був сплачений згідно з платіжним дорученням № 595 від 28.09.2020 на суму 114 151,37 грн підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" із Державного бюджету України.

Керуючись п. 1, 2 ч. 2 ст. 46, 191, 231, 234, 235 ГПК України, ст. 7 Законом України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" від позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 400,00 грн заборгованості у справі №918/944/20.

2. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" про стягнення заборгованості в сумі 6 070 981,5 грн закрити.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" (79044, вул. Сахарова, 43, оф. 502, м. Львів, ) з Державного бюджету України сплачений за подання позовної заяви згідно платіжного доручення № 595 від 28.09.2020 на суму 114 151,37 грн, судовий збір у розмірі 114 145 (сто чотирнадцять тисяч сто сорок п`ять) грн 36 коп.

4. Дана ухвала, скріплена гербовою печаткою суду, є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Альтаір Карго Транс" (79044, вул. Сахарова, 43, оф. 502, м. Львів, ) з Державного бюджету України судового збору в розмірі 114 145 (сто чотирнадцять тисяч сто сорок п`ять) грн 36 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 14.01.2021.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич