СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" січня 2021 р. Справа № 917/525/20

Суддя-доповідач Тихий П.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Соня" (вх.№73П/1-43) на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2020 (суддя Д.М.Сірош, повне рішення складено 02.12.2020) у справі №917/525/20

за позовом Першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава;

2. ОСОБА_1 , с. Козельщина, Козельщинського р-ну, Полтавської області;

3. Фермерського господарства "Соня", с. Козельщина, Козельщинського р-ну, Полтавської області;

про визнання незаконним та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, додаткових угод до договорів оренди землі, визнання припиненими договорів суборенди землі та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Соня" про визнання незаконним та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, додаткових угод до договорів оренди землі, визнання припиненими договорів суборенди землі та повернення земельних ділянок.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.11.2020 у справі №917/525/20 позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 19.03.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 площею 29,5 га, кадастровий номер :00:001:0402, розташованої в адміністративних межах Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 19.03.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 площею 9,5313 га, кадастровий номер :00:001:1046, розташованої в адміністративних межах Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Визнано недійсною Додаткову угоду №1 укладену 14.01.2019 між Козельщинською селищною радою та громадянином ОСОБА_1 до договору оренди землі б/н від 19.03.2018 на земельну ділянку площею 9,5313 га :00:001:1046.

Визнано недійсною Додаткову угоду №1, укладену 06.11.2019 між Козельщинською селищною радою та громадянином ОСОБА_1 , до договору оренди землі б/н від 19.03.2018 на земельну ділянку площею 29,5 га, кадастровий номер :00:001:0402.

Зобов`язано ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий: 18.05.2001 Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області), Фермерське господарство "Соня" (39100, с. Козельщина, Козельщинського р-ну, код СДРПОУ 43035157) повернути Козельщинській селищній раді Полтавської області земельну ділянку площею 29,5 га, кадастровий номер :00:001:0402, 9,5313 га, кадастровий номер :00:001:1046, розташовані в адміністративних межах Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області.

В решті позову відмовлено.

ОСОБА_1 та Фермерське господарство "Соня" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодились, звернулись до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2020 у справі №917/525/20 в частині задоволення позовних вимог. В решті рішення спросять залишити без змін. Також просять скасувати додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 15.02.2020 у справі №917/525/20. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Також, апелянти просить відстрочити їм сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2020 у справі №917/525/20 до прийняття апеляційним судом рішення по суті за результатами розгляду даної апеляційної скарги.

05.01.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №917/525/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором заявлено вимоги про визнання незаконним та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, додаткових угод до договорів оренди землі, визнання припиненими договорів суборенди землі та повернення земельних ділянок.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги прокурора про зобов`язання повернути земельні ділянки у даному випадку мають немайновий характер, оскільки є вимогами про виконання обов`язку в натурі (повернення належної орендодавцеві земельної ділянки), об`єктом вимоги є дія зобов`язаної сторони, що не піддається грошовій (вартісній) оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.12.2020 у справі №905/105/20.

Відтак, прокурором заявлено 12 немайнових вимог та відповідно підлягало сплаті при подання позовної заяви до суду першої інстанції 25224,00 грн. судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 6 ЗУ "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З оскаржуваного рішення вбачається, що місцевим судом задоволено 6 немайнових вимог прокурора.

З прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Соня" вбачається, що ними оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу заявників, що частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги декількома апелянтами на одне і те ж рішення, судовий збір може бути сплачений у визначеному вище розмірі всіма апелянтами у пропорційному розмірі.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2020, заявникам належить сплатити судовий збір у розмірі 18918,00 грн. (12612,00 грн (2102*6) *150%).

Проте, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог п. 2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак скаржниками до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на скрутне матеріальне становище.

Проте в даному випадку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання Фермерського господарства "Соня" про відстрочення сплати судового збору, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що скаржником не надано до апеляційного суду доказів того, що останній згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Крім того, апеляційний господарський суд враховує, що за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може відстрочити сплату судового збору лише за клопотанням фізичної особи, у той час як відстрочення судового збору за відповідним клопотанням юридичної особи чинним законодавством не передбачено, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення вищезазначеного клопотання скаржника.

Саме таку правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №761/46680/19.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 , суд зазначає по таке.

З огляду на суб`єктний склад, визначений ст.8 Закону України "Про судовий збір", скаржник відноситься до переліку тих осіб, яким законом може бути надано відстрочення, розстрочення сплати судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 надає незасвідчену копію консультативного висновку спеціаліста та довідку про доходи 9нараховану пенсію з 01.01.2020 по 30.11.2020 року.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 77, 78 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

З огляду на викладені норми права та враховуючи, що скаржником лише наведено обставини неможливості сплати судового збору, втім, такі обставини не підтверджені доказами доданим до апеляційної скарги. ОСОБА_1 не довів, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору

Відтак, суд не має підстав задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору .

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Таким чином, судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2020 у справі №917/525/20 подано з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апелянтами не було виконано вимоги п. 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, 256, п. 2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Соня" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі відмовити.

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Соня" на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2020 у справі №917/525/20 залишити без руху.

2. ОСОБА_1 та Фермерському господарству "Соня" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 та Фермерському господарству "Соня", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянтам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач П.В. Тихий