ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2021 р. Cправа № 902/1041/20

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

Представники сторін не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (с. Андрушівка, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22255)

до: Фермерського господарства АГРО "ПОЛЬОВЕ" (вул. Одеська, буд. 16, оф. 10, смт. Овідіополь, Овідіопольський р-н, Одеська обл., 67801)

про визнання недійсним договору суборенди

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" до Фермерського господарства АГРО "ПОЛЬОВЕ" про визнання недійсним договору суборенди.

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження у справі № 902/1041/20 за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Фермерського господарства АГРО "ПОЛЬОВЕ" () примірник (оригінал) договору суборенди, серія та номер: 16/03 З, укладений 16 березня 2020 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" () та Фермерським господарством АГРО "ПОЛЬОВЕ" щодо земельної ділянки площею 91,1132 га, кадастровий номер :09:001:0014, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Зобов`язано Фермерське господарство АГРО "ПОЛЬОВЕ" в строк до 18.11.2020 надати суду витребувані докази. Підготовче засідання у справі призначено на 19 листопада 2020 року.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою від 26.10.2020 задоволено заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову шляхом заборони земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, виконавцям робіт із землеустрою та землеоціночних робіт, іншим особам, які здійснюють формування та/або внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки загальною площею 91,1132 га, кадастровий номер :09:001:0014, що знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0014, площею 91,1132 га, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Ухвалою від 19.11.2020 відкладено підготовче засідання на 08.12.2020, з підстав викладених у відповідній ухвалі та повторно витребувано у Фермерського господарства АГРО "ПОЛЬОВЕ" примірник (оригінал) договору суборенди, серія та номер: 16/03 З.

Ухвалою від 08.12.2020 встановлено відповідачу строк для виконання вимог ухвал суду від 26.10.2020 та від 19.11.20 до 24.12.2020 з 24.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1041/20 для судового розгляду по суті на 12 січня 2021 р.

На визначену судом дату представники сторін не з`явились. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином що стверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме повідомленнями про вручення поштових відправлень.

За таких обставин, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З метою не порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд вирішив здійснити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами за відсутності представників сторін, в межах встановлених ГПК України строків.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 12.01.2021, в зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

28 січня 2011 року між Погребищенською районною державною адміністрацією в особі голови Осадчука Василя Павловича (в договорі Орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" в особі директора Бевз Людмили Адамівни (в договорі Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 91,1132 га, кадастровий номер :09:001:0014, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему Погребищенського району, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 03 серпня 2011 року за №02254.

20 лютого 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та позивачем укладена Додаткова угода № 128 про внесення змін до договору оренди землі від 28 січня 2011 року, згідно умов якої внесено зміни в п. 2 Договору а саме в оренду передається земельна ділянка площею 91,1132 га, кадастровий номер :09:001:0014 та зміни в п. 5, 9 та11 щодо грошової оцінки та орендної плати за землю, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 серпня 2011 року за реєстраційним № 02254.

07 грудня 2018 року між Орендодавцем та Орендарем, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05 грудня 2018 року № 2-16642/15-18-СГ «Про внесення змін до договору оренди землі», уклали Додаткову угоду № 786 до договору оренди землі від 28.01.2011 р., зі змінами від 20.02.2018 р. № 128. Додатковою угодою № 786 сторони дійшли згоди внести зміни до пунктів 5. 8. 9 договору оренди землі віл 28.01.2011 р.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу: 149933734) від 18 грудня 2018 року встановлено: номер запису про інше речове право: 25125884, строк дії права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :09:001:0014) становить 7 років. Дата закінчення терміну договору 06 грудня 2025 року.

19 березня 2020 року державним реєстратором Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області Сауляк Наталією Ігорівною було внесено реєстрацію змін до іншого речового права, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51724460 від 20 березня 2019 року, номер запису про інше речове право: 36037134, якою було встановлено вид іншого речового права: право суборенди Фермерського господарства АГРО "ПОЛЬОВЕ" (далі відповідач). Підстава для державної реєстрації: договір суборенди, серія та номер: б/н, виданий 16.03.2020, видавиик: Сторони договору. Строк дії: 16.03.2021 р. Опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка загальною площею 91,1132 га.

Дана інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №214921698. Підстава формування інформаційної довідки: заява з реєстраційним номером: 40302595, дата і час реєстрації заяви: 03.07.2020 14:33:12, заявник: СТОВ «ЗОРЯ».

Як зазначено позивачем в позовній заяві, договір суборенди серія та номер: б/н, виданий 16.03.2020 позивачем не підписувався та не укладався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд неодноразово витребовував у відповідача оригінал оспорюваного Договору суборенди землі, однак останній вимог ухвал суду не виконав, витребувані докази суду не надав.

Інші джерела, з яких можливо витребувати означений оригінал договору, відсутні.

Судом вжито всі передбачені ГПК України заходи для отримання необхідних доказів.

За змістом частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" урегульовано відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону, а реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише у разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна, що підтверджує взаємопов`язаність державної реєстрації цих фактів.

Статтею 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Предметом спору у цій справі є вимога Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки загальною площею 91,1132 га з кадастровим номером :09:001:0014, яка знаходиться на території Андрушівської сільскої ради Погребищенського району Вінницької області б/н від 16 березня 2020 року укладеного між Сільськогосподарським товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" та Фермерським господарством АГРО "ПОЛЬОВЕ" на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (постанова Верховного Суду України від 06.07.2016 № 910/1891/14).

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За змістом частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання угоди недійсною є недотримання стороною (сторонами) вимог, встановлених статтею 203 цього Кодексу, саме на момент укладення такої угоди. При цьому кожна вимога є самостійною.

Отже, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Звертаючись із позовом про визнання недійсним договору суборенди землі від 16.03.2020, позивач посилається на те, що у 03 липня 2020 року з інформаційної довідки №214921698 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо, що на вказану земельну ділянку укладено договір суборенди землі, в якому позивач виступає орендарем, а відповідач суборендарем: щодо земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0014 укладено Договір суборенди землі № б/н від 16.03.2020 року, строком дії до 16.03.2021. Однак, вказаний договір суборенди землі від імені позивача ніхто не укладав та не підписував, державну реєстрації в реєстрі прав не проводив. На думку, позивача вказаний договір суборенди землі є підробленим.

Статтею 8 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Згоди чи заперечень щодо передачі в суборенду орендованої позивачем земельної ділянки від орендодавця не надходило.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, згоди на передачу в суборенду земельної ділянки від орендодавця не отримував, з письмовим повідомленням до орендодавця щодо передачі земельної ділянки в суборенду не звертався; про укладення договору суборенди дізнався після його укладення; грошові кошти в рахунок оплати орендної плати відповідно до умов договору суборенди не отримував.

За наведеного, спірний договір не є таким, що схвалений позивачем.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, крім того матеріали справи не містять оспорюваного договору, оскільки у позивача він відсутній, а відповідач на вимогу суду його не надав.

Відповідно до ч.1ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

В зв`язку з задоволенням позовних вимог витрати по сплаті судового збору за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Окремо суд зазначає, що ухвалою від 26.10.2020 у справі № 902/1041/20 було вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, вул. Парадного Ополчення, 3, м.Київ, 03151) та її територіальних органів, виконавцям робіт із землеустрою та землеоціночних робіт, іншим особам, які здійснюють формування та/або внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки загальною площею 91,1132 га, кадастровий номер :09:001:0014, що знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0014, площею 91,1132 га, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Разом з тим, враховуючи ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи в силу приписів ч. 7 ст. 145 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10-15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 145, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки загальною площею 91,1132 га з кадастровим номером :09:001:0014, яка знаходиться на території Андрушівської сільскої ради Погребищенського району Вінницької області б/н від 16 березня 2020 року між Фермерським господарством АГРО "ПОЛЬОВЕ"() та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" ().

3. Стягнути з Фермерського господарства АГРО "ПОЛЬОВЕ" (вул. Одеська, буд. 16, оф. 10, смт. Овідіополь, Овідіопольський р-н, Одеська обл., 67801, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (с. Андрушівка, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22255, ) 2102,00 грн - витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 1051,00 грн - витрат зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 18 січня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (с. Андрушівка, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22255)

3 - відповідачу (вул. Одеська, буд. 16, оф. 10, смт. Овідіополь, Овідіопольський р-н, Одеська обл., 67801)