ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2604/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу в підготовчому засіданні за позовом Фізичної особи-підприємця Чистова Олексія Вікторовича; ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД БЕСТ" (вул. Новоділярська, буд. 28, корп. 3, кв. 117,м. Южне,Одеська область) про стягнення 317782грн. та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: Сон К.Е.- ордер;

від відповідача : не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Чистов Олексій Вікторович звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД БЕСТ", в якому просить господарський суд: про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії 317782 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди нежитлового приміщення від 13.06.2019р..

Ухвалою суду від 09.09.2020р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

05.10.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД БЕСТ" звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Чистова Олексія Вікторовича про відшкодування збитків у розмірі 675 000грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2020р. залишено без руху зустрічну позовну заяву ТОВ " ФОРВАРД БЕСТ " та запропоновано протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали суду про залишення заяви без руху надати суду заяву про усунення недоліків заяви, яка має містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою суду від 29.10.2020р. зустрічну позовну заяву ТОВ " ФОРВАРД БЕСТ " повернуто без розгляду.

30.10.2020р. представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про виклик та допит свідків для підтвердження фактів викладених у зустрічній позовній заяві.

Враховуючи, що судом зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду тому і клопотання про виклик та допит свідків суд залишив без розгляду про, що зазначено у протоколі судового засідання від 02.11.2020р.

02.11.2020р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням про збільшення позовних вимог в частині стягнення та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення від 13.06.2019р. по орендній платі у розмірі 657 147грн.

Ухвалою суду від 02.11.2020р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2604/20 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "18" листопада 2020 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання призначене на 04.01.2021р. не з`являвся, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся судом належним чином. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 04.01.2021р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Як встановлено господарським судом, між ТОВ "Форвард бест" (далі - Орендар) та ФОП Чистов О.В. (далі - Орендодавець) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення від 13 червня 2019 року (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 2.4. Договору, Приміщення передається Орендарем Орендареві на підставі акту приймання-передачі (акт повернення), що підтверджує повернення Приміщення.

Згідно із п. п. 2.5. Договору, Орендар зобов`язаний здійснити оплату всіх платежів, передбачених договором до моменту підписання Сторонами Акту повернення Приміщення.

Орендар повертає приміщення у стані не гіршим від того, в якому Приміщення перебувало на початку оренди.

Відповідно до п. п. 2.7 Договору на момент передачі Приміщення Орендодавцеві, Приміщення повинне бути вільним від будь якого обладнання, речей, сміття, а також від будь якого майна, крім обладнання, що належить Орендодавцю та покращень, що не можливо відокремити без пошкоджень приміщення.

Відповідно до п. п. 5.4 Договору Орендодавець має право відмовитись від договору в односторонньому порядку шляхом надання письмового повідомлення Орендареві у випадку коли Орендар заборгував сплату орендної плати, більш, ніж на 1 календарний місяць.

Позивачем було отримано гарантійний лист підписаний директором ТОВ "Форвард бест" відповідно до якого було взято зобов`язання сплатити заборгованість, зокрема за грудень 2019 року до 30 грудня 2019 року.

25.12.2019р. позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію щодо сплати заборгованості, однак вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

На момент звернення до суду за відповідачем існує заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення від 13 червня 2019р. за період січень-квітень 2020 року у розмірі 657147,00грн.

Також, відповідно до умов договору, станом на 04.03.2020р. об`єкт оренди повернутий не був.

З наведених підстав, Фізична особа-підприємець Чистов Олексій Вікторович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард бест" про стягнення 657147,00 грн. та про зобов`язання відповідача здійснити дії передбачені п.п. 2.2-2.8. Договору, а саме повернути об`єкт оренди-приміщення загальною площею 140 кв.м. та підписати Акт повернення, звільнити приміщення від будь-якого обладнання, речей та сміття, а також від будь-якого майна, крім обладнання, що належить орендодавцю та покращень, що неможливо відокремити без пошкодження приміщення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Згідно з ст. 173 ГК України зазначено, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1. ст. 199 Господарського кодексу України, виконання господарського зобов`язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України унормовано, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Судом встановлено, що між ТОВ "Форвард бест" (далі - Орендар) та ФОП Чистов О.В. (далі - Орендодавець) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення від 13 червня 2019 року (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 2.4. Договору, Приміщення передається Орендарем Орендареві на підставі акту приймання-передачі (акт повернення), що підтверджує повернення Приміщення.

Згідно із п. п. 2.5. Договору, Орендар зобов`язаний здійснити оплату всіх платежів, передбачених договором до моменту підписання Сторонами Акту повернення Приміщення.

Орендар повертає приміщення у стані не гіршим від того, в якому Приміщення перебувало на початку оренди.

Відповідно до п. п. 2.7 Договору на момент передачі Приміщення Орендодавцеві, Приміщення повинне бути вільним від будь якого обладнання, речей, сміття, а також від будь якого майна, крім обладнання, що належить Орендодавцю та покращень, що не можливо відокремити без пошкоджень приміщення.

Відповідно до п. п. 5.4 Договору Орендодавець має право відмовитись від договору в односторонньому порядку шляхом надання письмового повідомлення Орендареві у випадку коли Орендар заборгував сплату орендної плати, більш, ніж на 1 календарний місяць.

Також, позивачем було отримано гарантійний лист підписаний директором ТОВ "Форвард бест" відповідно до якого було взято зобов`язання сплатити заборгованість, зокрема за грудень 2019 року до 30 грудня 2019 року.

25.12.2019р. позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію щодо сплати заборгованості, однак вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

Відповідачем в порушення умов Договору оренди та норм діючого законодавства України не виконано належним чином зобов`язання зі сплати оренди, з урахуванням чого у Відповідача утворилась заборгованість за період січень-квітень 2020 року у розмірі 657147,00грн.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард бест" заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення від 13.06.2019р. по орендній платі за період січень-квітень 2020 року у розмірі 657147,00грн., підлягають судом задоволенню в повному обсязі.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити дії передбачені п.п. 2.2-2.8. Договору, а саме повернути об`єкт оренди-приміщення загальною площею 140 кв.м. та підписати Акт повернення, звільнити приміщення від будь-якого обладнання, речей та сміття, а також від будь-якого майна, крім обладнання, що належить орендодавцю та покращень, що неможливо відокремити без пошкодження приміщення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.2. договору, строк оренди приміщення починається з дати підписання акта приймання передачі відповідно до п. 2.1. договору та спливає в останній день строку оренди зазначеного у п. 1.1. договору.

Відповідно до п. 1.1. договору, строк оренди приміщення до 13.05.2022р.

Відповідно до п.2.4. договору, Приміщення передається Орендарем Орендареві на підставі акту приймання-передачі (акт повернення), що підтверджує повернення Приміщення.

Відповідно до п. 5.3. договір припиняється в порядку, передбаченому чинним законодавством України, з наступних підстав:

- за згодою сторін, вчиненою у письмовій формі;

- закінчення строку оренди та повне виконання сторонами своїх зобов`язань за договором;

- знищення приміщення (пожежа, землетрус, вибух та ін.) або таке пошкодження приміщення, що унеможливлює його нормальне використання орендарем відповідно до умов Договору;

- розірвання договору за рішенням суду;

- з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Договір оренди нежитлового приміщення від 13.06.2019р. на момент розгляду справи є чинним, що не спростовується позивачем, тому суд вважає відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити дії передбачені п.п. 2.2-2.8. Договору, а саме повернути об`єкт оренди-приміщення загальною площею 140 кв.м. та підписати Акт повернення, звільнити приміщення від будь-якого обладнання, речей та сміття, а також від будь-якого майна, крім обладнання, що належить орендодавцю та покращень, що неможливо відокремити без пошкодження приміщення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст. ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард бест" (65481, м. Южне, вул. Новобілярська, будинок 28, корпус 3, квартира 17; ) на користь Фізичної особи-підприємця Чистова Олексія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення від 13.06.2019р. по орендній платі у розмірі 657 147грн. та 9857,21 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст складено 14 січня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов