ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18.01.2021 р. Справа № 917/1606/20

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5 м. Полтава, 36022, в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго", прос-т. Свободи, 8, м. Кременчук, 39601,

до Комунального підприємства "Теплоенерго", вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, 39600,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго" № 1023 від 05.10.2020 року (вх. № 1756/20) до Комунального підприємства "Теплоенерго" про стягнення заборгованості за електричну енергію на підставі Рішення Комісії в сумі 347 174,68 грн.

Позивач обґрунтовує позовну заяву тим, що відповідач не здійснив розрахунок та за ним рахується заборгованість в розмірі 347 174,68 грн.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

За ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі № 917/1606/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 12.10.2020 року було вручено учасникам справи за їх юридичними адресами, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які залучено до матеріалів справи (а.с. 86-87).

Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав, однак направив клопотання № 09/413 від 09.11.2020 року (вх. № 12522 від 11.11.2020 року) про закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідач своє клопотання обгрунтовує тим, що є рішення господарського суду Полтавської області по справі № 917/527/19 від 05.12.2019 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Комунального підприємства "Теплоенерго" про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією загальною сумою 347 1747,67 грн., яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. А тому вважає ці спори тотожними.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст. 231 ГПК України).

Отже, закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Крім того, заборона розгляду тотожного позову випливає і з принципу правової визначеності.

Так, з рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" вбачається, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

У даному разі, суд зазначає, що у пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03) від 03.04.2008, суд нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Подання позивачем нового позову про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішенням господарським судом від 05.12.2019 року у справі № 917/527/19, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд зазначає про те, що розгляд позовних вимог у справі № 917/1606/20 буде мати наслідком порушення принципу res judicata - остаточності рішень суду (рішення господарського суду від 05.12.2019 року у справі № 917/527/19), оскільки розглядаючи позовні вимоги Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго", суду слід буде здійснити переоцінку обставин, які встановлені судовим рішенням (рішення господарського суду від 05.12.2019 року у справі № 917/527/19), яке набрало законної сили.

Очевидно, що в силу наведеного вище принципу такий перегляд є неприпустимим.

Водночас, оцінюючи твердження позивача про те, що позов у даній справі не є тотожним позову у справі № 917/527/19, суд зазначає наступне.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як свідчить зміст позовної заяви, яка є предметом розгляду у даній справі, Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго" звернулося з позовом до Комунального підприємства "Теплоенерго" про стягнення заборгованості за електричну енергію на підставі Рішення Комісії в сумі 347 174,68 грн.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, яка є предметом розгляду у даній справі та зміст позовної заяви, яка була предметом розгляду у справі № 917/527/19, суд дійшов висновку про те, що склад сторін, предмет та підстави позову у даній справі та у справі № 917/527/19 є тотожними, при цьому рішення господарського суду від 05.12.2019 року по справі № 917/527/19 є таким, що набрало законної сили.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 917/1606/20, з огляду на встановлення під час розгляду даної справи факту існування рішення господарського суду від 05.12.2019 року по справі № 917/527/19, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет, з наданням правової оцінки у такому рішенні обставинам та підставам позову, заявленим у даній справі.

Таким чином, враховуючи наявність рішення суду, що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд зазначає, що провадження у даній справі має бути закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу - Акціонерному товариству "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго" про вимоги частини 3 статті 231 ГПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 185, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 917/1606/20 (вх. № 12522 від 11.11.2020 року).

2. Закрити провадження у справі № 917/1606/20 за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго" до Комунального підприємства "Теплоенерго" про стягнення заборгованості за електричну енергію на підставі Рішення Комісії в сумі 347 174,68 грн.

Ухвала, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення, та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначенні статтями 256, 257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/.

Ухвала підписана 18.01.2021 р.

Суддя Білоусов С. М.