ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2021 р. Справа№ 925/1495/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.11.2020

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське»

про забезпечення позову

у справі №925/1495/20 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1.приватний виконавець Недоступ Дмитро Миколайович;

2. приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Старовойтов Олександр Сергійович

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Красногірське» (далі - ТОВ «Красногірське», позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс» (далі - ТОВ «Юнікорнс», відповідач) про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. №3972 від 04.11.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги ТОВ «Красногірське» обґрунтовані тим, що 04.11.2020 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. було вчинено виконавчий напис №3972 про стягнення з ТОВ «Красногірське» на користь ТОВ «Юнікорнс» на підставі нотаріально посвідченої 05.03.2020 Товарної аграрної розписки, якою встановлено безумовне зобов`язання боржника здійснити поставку 1 000,00 тонн кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року у строк до 30.10.2020, що відповідає зазначеним показникам, загальною вартістю 66 935,00 доларів США, у зв`язку з чим у подальшому, на підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем 06.11.2020 було відкрито виконавче провадження та здійснено ряд виконавчих дій.

Як зазначає позивач, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про аграрні розписки» та постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а самі вимоги, за якими вчинений виконавчий напис, не є безспірними.

На підставі наведеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. №3972 від 04.11.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича та приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова Олександра Сергійовича.

Разом з позовною заявою ТОВ «Красногірське» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що приватним виконавцем вчиняються активні дії щодо виконання спірного виконавчого напису, зокрема, постановою від 06.11.2020 накладено арешт на майно ТОВ «Красногірське»; здійснюється направлення постанов у виконавчому провадженні контрагентам ТОВ «Красногірське», органам Державної фіскальної служби, які займаються митним оформлення товарів, митним брокерам, у морські порти, елеваторам, що негативно впливає на репутацію та ускладнює законну господарську діяльність ТОВ «Красногірське»; залучає до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання з метою фізичного вивезення зерна, а також спеціаліста з аварійного відкриття замків; встановлює для ТОВ «Красногірське» витрати по виконавчому провадженню.

У зв`язку з вищенаведеними діями приватного виконавця захист порушених прав та інтересів ТОВ «Красногірське» у цій справі, на переконання позивача, може бути знівельовано, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду спору приватним виконавцем буде здійснено стягнення у безспірному порядку, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

23.11.2020 до Господарського суду Черкаської області від ТОВ «Красногірське» надійшли додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову, в яких позивач повідомив, що 20.11.2020 приватний виконавець Недоступ Д.М. у супроводі близько 30 невстановлених осіб у масках зі зброєю та газовими балончиками, прибув на територію ТОВ «Красногірське» з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, законність вчинення якого є предметом розгляду у даній справі. В ході таких виконавчих дій декілька працівників ТОВ «Красногірське» зазнали травм.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 заяву ТОВ «Красногірське» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №3972, вчиненого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. 04.11.2020 про стягнення з боржника ТОВ «Красногірське» на користь стягувача (кредитора за аграрною розпискою) ТОВ «Юнікорнс» на підставі Аграрної розписки посвідченої 05.03.2020, номер за реєстром 993, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С, якою встановлено безумовне зобов`язання боржника здійснити поставку 1000,00 тонн кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року, загальною вартістю 3 283 830,00 грн. до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом ТОВ «Красногірське» до ТОВ «Юнікорнс».

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий господарський суд, оцінивши додані до заяви письмові докази, погодився з доводами позивача про те, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Зокрема, у разі примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса до прийняття судом рішення у справі та за умови задоволення позову судом, позивач буде вимушений повторно звертатись до суду з новим позовом про повернення безпідставно стягнутого з нього майна чи грошових коштів. З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що заява позивача є достатньо обґрунтованою, а забезпеченням позову не буде порушено збалансованості інтересів сторін.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, ТОВ «Юнікорнс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати, пов`язані з апеляційним розглядом даної скарги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята за нез`ясування обставин, що мають значення для справи; судом не обґрунтовано, які саме інтереси сторін враховано та в чому вони полягають; суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, доводи ТОВ «Красногірське» не перевірив та не співставив дії приватного виконавця з його правами та повноваженнями, визначеними Законом України «Про виконавче провадження»; судом було порушено принцип збалансованості інтересів сторін, оскільки ним не було враховано, що товар, який ТОВ «Юнікорнс» придбавало у позивача, мав бути поставлений відповідачем іноземному контрагенту за зовнішньоекономічним контрактом, а у зв`язку з невиконанням ТОВ «Красногірське» своїх зобов`язань та з причини зупинення виконавчого провадження на підставі оскаржуваної ухвали, ТОВ «Юнікорнс» вимушене було придбати аналогічний товар у інших виробників за вкрай невигідними цінами з метою недопуску зриву такого контракту; судом також не було надано належної оцінки тому, що відповідач належним чином виконав перед позивачем зобов`язання по оплаті зерна кукурудзи, а тому твердження позивача про те, що вчинений виконавчий напис не є безспірним, надумані.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Юнікорнс» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 у справі № 925/1495/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.01.2021, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Позивач правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Треті особи явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення останнім поштових відправлень.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності третіх осіб, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, заслухавши думку представників учасників справи, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без їх участі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними, а ухвалу суду - законною, у зв`язку з чим просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

13.01.2021 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 273 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до п.3 частини 1 статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову, заміна заходу забезпечення позову.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника скаржника та позивача, дослідивши матеріали оскарження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З аналізу вказаних норм вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Так, звертаючись з заявою про забезпечення позову, ТОВ «Красногірське» обґрунтовувало її реальною можливістю передчасного звернення стягнення приватним виконавцем за оскарженим виконавчим написом нотаріуса до закінчення розгляду справи №925/1495/20, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів оскарження, 20.11.2020 ТОВ «Красногірське» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Юнікорнс» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 3972, вчиненого 04.11.2020 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. таким, що не підлягає виконанню.

24.11.2020 позовну заяву ТОВ «Красногірське» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 925/1495/20

Матеріалами справи підтверджується, що процедура примусового виконання спірного виконавчого напису, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, вже розпочато, оскільки 06.11.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63527715 з примусового виконання виконавчого напису № 3972, вчиненого 04.11.2020 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С.

В межах виконавчого провадження №№63527715 приватним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на виконання оскаржуваного виконавчого напису, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії постанови про арешт майна боржника від 06.11.2020, постанови про залучення працівників органів поліції від 19.11.2020, постанови про залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання від 19.11.2020, постанови про залучення до проведення виконавчих дій спеціаліста з аварійного відкриття замків від 19.11.2020.

Відтак, наведені обставини дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи №925/1495/20 виконавець виконає стягнення за спірним виконавчим написом нотаріуса, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах вказаного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 04.11.2020 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О. С. №3972, яким звернено стягнення на майно, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Про адекватність та ефективність такого способу забезпечення, а також про необхідність вжиття у такому випадку заходів забезпечення позову в аналогічних правовідносинах висловився Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 11.10.2019 у справі № 910/4762/19 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.04.2020 у справі №203/1491/19, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №910/19113/19.

Також, колегія суддів звертає увагу, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

За вказаних обставин, колегія суддів, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, приходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому, з огляду на предмет спору, варто зазначити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача. Натомість, даний вид забезпечення позову не завдасть збитків відповідачеві та не порушить прав третіх осіб, які не є учасниками даної справи, адже заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Стосовно доводів апелянта про порушення балансу інтересів сторін внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, як стверджує апелянт, невиконання ТОВ «Красногірське» зобов`язань за договором купівлі-продажу №437/ФКД та аграрною товарною розпискою від 05.03.2020 порушує виконання ТОВ «Юнікорнс» зобов`язань за зовнішньоекономічними контрактами та завдає збитків, колегія суддів зазначає, що такі є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

По-перше, дослідження взаємовідносин ТОВ «Юнікорнс» з іншими контрагентами виходить за межі предмету дослідження справи №925/1495/20. По-друге, твердження про те, що ТОВ «Юнікорнс» зазнало чи зазнає збитків внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань ТОВ «Красногірське» не доведено жодними належними та допустимими доказами, а долучена до апеляційної скарги копія контракту №486 від 18.06.2020 підтверджує факт договірних відносин між ТОВ «Юнікорнс» та POSCO INTERNATIONAL CORPORATION, але жодним чином не підтверджує факт завдання апелянту збитків та відповідно їхній розмір внаслідок неправомірних дій ТОВ «Красногірське». По-третє, у разі понесення фактичних збитків внаслідок дій ТОВ «Красногірське» апелянт не позбавлений права в подальшому звернутись до суду з відповідною позовною заявою з метою захисту своїх порушених прав та відшкодувати понесені збитки. По-четверте, згідно з п.п.5.2 контракту №486 від 18.06.2020, укладеним між ТОВ «Юнікорнс» та POSCO INTERNATIONAL CORPORATION, вказані сторони погодили, що періодом поставки є час з 10.11.2020 по 30.11.2020. Так, станом на момент розгляду апеляційної скарги зобов`язання ТОВ «Юнікорнс» по контракту №486 від 18.06.2020 щодо поставки кукурудзи за умовами договору повинні вже бути виконанні, однак доказів виконання такого зобов`язання перед контрагентом апелянтом не надано.

Доводи апелянта про те, що судом під час розгляду заяви ТОВ «Красногірське» про вжиття заходів забезпечення позову не було надано належної оцінки діям приватного виконавця на їх відповідність наявним у останнього прав та повноважень, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що в апеляційному порядку переглядається ухвала Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 про вжиття заходів забезпечення позову, а не скарга на дії чи бездіяльність приватного виконавця.

Доводи скаржника про прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали без належного вирішення питання про зустрічне забезпечення, незастосування компенсаторного механізму, передбаченого законом для захисту інтересів відповідача та забезпечення балансу інтересів сторін, судова колегія вважає такими, що не спростовують її законності та достатнього вмотивування необхідності вжиття обраного судом заходу забезпечення.

Так, відповідно до частини 1 та частини 4 статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Комплексний аналіз процесуальних норм свідчить, що вирішення питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення саме за ініціативою суду є виключно правом суду, і лише подача відповідного клопотання зацікавленим учасником справи створює вже обов`язок суду вирішити позитивно чи негативно дане питання.

За відсутності відповідного клопотання про вжиття судом заходів щодо зустрічного забезпечення місцевий суд міг і не розглядати питання вжиття зустрічних заходів забезпечення позову.

Отже порушення місцевим судом норм процесуального права в даному випадку не вбачається.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.07.2018 у справі №916/2851/17, від 03.12.2018 у справі №903/246/18, від 03.12.2018 у справі №916/1040/18, від 15.01.2019 у справі №915/870/18, від 25.02.2019 у справі №924/789/18, від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.03.2019 у справі №904/4795/18, від 11.06.2019 у справі №916/2933/18, від 18.06.2019 у справі №904/661/19, від 27.06.2019 у справі №916/73/19, від 31.07.2019 у справі №904/4900/18 та від 20.08.2020 року у справі №910/6503/19.

Крім того, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, Господарський суд Черкаської області розглянув клопотання ТОВ «Юнікорнс» про зустрічне забезпечення позову подане в межах №925/1495/20 та ухвалою суду від 09.12.2020 залишив клопотання ТОВ «Юнікорнс» від 08.12.2020 без задоволення.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є такими, що спростовуються матеріалами оскарження та висновками суду першої інстанції, а також висновками, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, ухвала відповідає приписам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарським судом Черкаської області від 24.11.2020 у справі №925/1495/20 прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга ТОВ «Юнікорнс» - без задоволення.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 у справі №925/1495/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 у справі №925/1495/20 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали від 24.11.2020 у справі №925/1495/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.01.2021.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз