ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" січня 2021 р.Справа № 922/83/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області про забезпечення позову у справі

за позовом В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області (61098, м. Харків, Григорівське шосе, 52)

в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 4 під., 10 поверх, ідент. код 40478572)

до 1. Безлюдівської селищної ради (62489, Харківська область, Харківський район, с. Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 48; ідент. код 04396555);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіонбуд" (61103, м. Харків, вул. Балакірєва, буд. 17-В, кв. 3; ідент. код 42901715)

про визнання недійсним рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області (прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби (позивач) до Безлюдівської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіонбуд" (відповідачі), в якій просить:

1) визнати недійсним рішення тендерного комітету Васищівської селищної ради у публічній закупівлі UА-2020-05-26-008129-b, оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 17 червня 2020 року.

2) визнати недійсним договір про закупівлю № 24-06-02 від 03.07.2020, укладений між Васищівською селищною радою та ТОВ "Легіонбуд" щодо виконання робіт з реконструкції Васищівського селищного клубу за адресою: вул. Орешкова, 45 смт. Васищеве Харківського району Харківської області з моменту його укладання, у тому числі, всі наявні додаткові угоди до нього.

3) стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 4204 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення відкритих торгів з предметом закупівлі «Реконструкція Васищівського селищного клубу за адресою: вул. Орешкова, 45, смт. Васищеве Харківського району Харківської області» (код класифікатора предмета закупівлі - ДК 021:2015:45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт) тендерна пропозиція ТОВ "Легіонбуд" не відповідала умовам, встановленим Замовником у тендерній документації, оскільки, ТОВ "Легіонбуд" не підтверджено наявність достатньої матеріально-технічної бази для належного виконання робіт та наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, а також встановлено порушення п.8 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про публічні закупівлі", проте рішенням тендерного комітету Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області було вирішено укласти договір з ТОВ "Легіонбуд" та таке рішення тендерного комітету прийнято з порушенням вимог установлених Законом України "Про публічні закупівлі", що тягне за собою визнання його незаконним та скасування, та, як наслідок, процедура публічних закупівель фактично не відбулась, що свідчить про відсутність правових підстав для укладення та виконання спірного договору, у зв`язку з чим, останній підлягає визнанню недійсним як такий, що укладено з порушенням вимог законодавства в момент укладення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/83/21. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.02.2021.

Разом з позовною заявою прокурором подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіонбуд", який є підрядником відповідно до договору про закупівлю робіт № 24-06-02 від 03.07.2020, вчиняти дії на виконання умов оскаржуваного договору про закупівлю робіт в частині виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція Васищівського селищного клубу за адресою: вул. Орєшкова, 45, смт. Васищеве Харківського району Харківської області» в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 договору про закупівлю робіт № 24-06-02 від 03.07.2020);

- заборони Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, яка є правонаступником Васищівської селищної ради Харківського району на підставі рішення Безлюдівської селищної ради від 10.12.2020, розпорядником коштів відповідно до договору про закупівлю робіт № 24-06-02 від 03.07.2020, вчиняти дії на виконання умов оскаржуваного договору про закупівлю робіт в частині прийняття та оплати належним чином виконаних робіт по об`єкту Реконструкція Васищівського селищного клубу за адресою: вул. Орєшкова, 45, смт. Васищеве Харківського району Харківської області» в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 договору про закупівлю робіт № 24-06-02 від 03.07.2020).

На підтвердження даної заяви прокурор зазначає, що необхідність вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову обумовлена специфікою договорів про надання послуг щодо реконструкції нерухомості. Зокрема, прокурор наголошує, що невжиття вищезазначеного заходу забезпечення позову у подальшому може істотно ускладнити ефективний захист інтересів держави щодо раціонального та ефективного використання бюджетних коштів, в даному випадку, коштів місцевого бюджету, які б могли бути раціонально використані на виконання соціально-економічних програм розвитку села. Одночасно прокурор наголошує, що з метою захисту інтересів держави щодо раціонального та ефективного використання бюджетних коштів, з урахуванням того, що замовником - Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області на виконання умов оскаржуваного договору про закупівлю робіт № 24-06-02 від 03.07.2020 вже здійснено часткову оплату за договором про закупівлю робіт № 24-06-02 від 03.07.2020 у розмірі 2079809.59 грн., про що свідчить платіжні документи, розміщені на офіційному сайті 007.org.ua. що прямо свідчить про вчинення дій, спрямованих на унеможливлення задоволення та виконання судового рішення за первісним позовом прокурора, вважаємо за необхідним вжити захід забезпечення позову у відповідності ло п.2 ч.1 ст. 137 ГПК України шляхом, заборони відповідачам - Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області та ТОВ "Легіонбуд" вчиняти певні дії.

Розглянувши матеріали даної заяви, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

Втім, прокурор не обґрунтував яким чином заборона відповідачам вчиняти дії щодо виконання договору № 24-06-02 від 03.07.2020 дозволить виконати рішення суду у даній справі, у випадку його задоволення судом.

Суд зазначає, що позивач у позові просить:

1) визнати недійсним рішення тендерного комітету Васищівської селищної ради у публічній закупівлі UА-2020-05-26-008129-b, оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 17 червня 2020 року.

2) визнати недійсним договір про закупівлю № 24-06-02 від 03.07.2020, укладений між Васищівською селищною радою та ТОВ "Легіонбуд" щодо виконання робіт з реконструкції Васищівського селищного клубу за адресою: вул. Орешкова, 45 смт. Васищеве Харківського району Харківської області з моменту його укладання, у тому числі, всі наявні додаткові угоди до нього.

Отже, у випадку задоволення позову, вищевказане рішення тендерного комітету та договір про закупівлю № 24-06-02 від 03.07.2020 будуть визнані недійсними в судовому порядку.

Відповідно до статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, вчинення або невчинення відповідачами дій, спрямованих на виконання оскаржуваного договору, жодним чином не вплине на можливість виконання рішення про визнання недійсними договору та рішення тендерного комітету.

Суд наголошує, що вимоги щодо застосування наслідку недійсності правочину у вигляді реституції прокурором у даній справі не заявлені. Відповідно, питання щодо повернення сторонами всього отриманого за оскаржуваним договором не стосується виконання рішення у даній справі.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Також, статтею 208 ГК України встановлено, що якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави. У разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Отже, чинним законодавством визначений механізм застосування реституції при визнанні правочину недійсним, у тому числі шляхом відшкодування вартості отриманого за договором.

Однак, прокурор у своїй заяві жодним чином не обґрунтував неможливості здійснення такої реституції у випадку визнання судом недійсним договору.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, до моменту визнання договору недійсним у судовому порядку, він має вважатися правомірним та сторони повинні належним чином виконувати його умови.

Введення судом заборони вчиняти дії, що спрямовані на виконання умов договору, який на даний час не визнано недійсним, призведе до порушення вищевказаних умов чинного законодавства та фактично буде перешкоджати господарській діяльності відповідачів, що є неправомірним.

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з частиною 2 статті 141 Господарського процесуального кодексу України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до частини 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Аналізуючи співвідношення заявлених заходів забезпечення шляхом заборони вчиняти дії на виконання Договору №24-06-02 від 03.07.2020, та можливими збитками від такого забезпечення, суд обґрунтовано вважає, що такі збитки можуть бути дуже значними (прокурором не повідомлено про стан об`єкту який потребує реконструкції), оскільки заборона на виконання договору, укладеного за рахунок коштів місцевого бюджету, може взагалі унеможливити виконання вказаних робіт будь-яким виконавцем, у зв`язку з чим відмова заявника у наданні зустрічного забезпечення не відповідає закону та дійсним обставинам.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17.

За таких обставин, надавши оцінку адекватності та співмірності заявлених заходів забезпечення, у задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області про забезпечення позову у справі № 922/83/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала господарського суду про відмову у забезпеченні позову підписана 13.01.2021, в порядку ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, передбачених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.І. Шатерніков