ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 січня 2021 року Справа № 903/810/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010», м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Волиньвугілля», м.Нововолинськ, Волинська область

про стягнення 209 439 грн. 31 коп.

Суддя М. С. Шум

Без повідомлення (виклику) сторін

Встановив: 02.11.2020 позивач -ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою №142 від 28.10.2020 про стягнення з відповідача - Державного підприємства «Волиньвугілля» заборгованості згідно договору №173 від 26.09.2019 в сумі 209 439 грн. 31 коп., з них: 199 830 грн. 00 коп. основної суми бору, 9 609 грн. 31 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 141 грн. 59 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконано розрахунок з позивачем за виконані роботи згідно умов договору №173 від 26.09.2019.

Ухвалою суду від 04.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідач ухвалу суду від 04.11.2020 отримав 10.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №793.

Відзив, інші пояснення по справі на адресу суду не надходили.

Пункт 3 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

26.09.2019 між ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» (виконавець, позивач) та Державним підприємством «Волиньвугілля» (замовник, відповідач) укладено договір № 173 (далі-Договір) (а.с. 11-14).

Згідно із п. 1.1. договору замовник доручив, а виконавець зобов`язався виконати такі послуги: гідрохімічне очищення котла (КЕ-4-14-С) S-114 м.кв №2 за адресою: Волинська обл., Іваничівський р., м. Нововолинськ, шахта Бужанська.

Відповідно до умов п.п. 2.1, 2.2 договору загальна сума договору складає 199 308 грн. 00 коп. Кінцева сума договору може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Окрім вказаного договору, між сторонами було узгоджено та підписано договірну ціну; дефектний акт; локальний кошторис № 2-1-1; підсумкову відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1 -1 (а.с. 15-22).

У відповідності з пунктом 3.1. договору за надання послуг згідно п. 1.1 договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом здачі прийняття-наданих послуг.

Пунктом 3.2. договору сторони встановили, що оплата здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 3.3 договору передбачено кінцевий термін оплати - не пізніше 31 грудня 2019 року.

Відповідно до п. 1.3 договору послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписуються обома сторонами. У цьому договорі під актом сторони розуміють акти складені за типовою формою КБ-2в та довідки складені за типовою формою КБ-3.

Згідно п. 12.1 договору договір вступає в силу з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині виконання взятих на себе зобов`язань - до повного їх виконання Сторонами.

15.11.2019 позивач виконав взяте на себе зобов`язання по договору, підготував та листом від 18.11.2019 №336 направив на адресу відповідача акт здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (№ КБ-3) на загальну вартість 199 830 грн. 80 коп. (а. с. 24-30).

Документи отримані відповідачем 25.11.2020, що підтверджується трекінгом із сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 31).

Отже, фактична вартість послуг становила 199 830 грн. 80 коп., що більше запланованої суми за договором, проте така обставина повністю відповідає умовам п. 2.2 Договору.

У відповідності до вимог та положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» 15.11.2019 року (дата акту послуг за формою КБ-2в та Довідки про вартість послуг за формою КБ-3) здійснено реєстрацію податкової накладної у державному реєстрі податкових накладних саме на суму акту - 199 830 грн. 00 коп. та із зазначеної суму здійснено сплату податків у відповідності до вимог Податкового кодексу України (а.с. 23).

В матеріалах справи відсутні відомості про заявлення будь-яких претензій відносно якості, обсягів виконаних робіт або прострочення строку здачі виконаних робіт на момент їх прийняття, проте відповідач не повернув на адресу позивача підписані примірника акту за формою КБ-2в та КБ-3.

Відповідні претензія не заявлені відповідачем і після порушення провадження у справі.

21.01.2020 на адресу відповідача було направлено претензію щодо не оплати наданих послуг у погоджений термін та звіт виконаних підрядних робіт (технологічна послідовність надання послуг з гідрохімічного очищення систем опалення та теплообмінного обладнання), з детальним описом технології та етапи ості їх виконання (а.с. 32-45). Відповідач отримав претензію, що підтверджується трекінгом із сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 46).

Однак, оплати вартості наданих послуг відповідач не здійснив, відповіді на претензію не надав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України(далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до Договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

В силу ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за Договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов`язку щодо їх оплати.

Відповідно до приписів ст. 882 ЦК України відповідач не подав доказів того, що ним було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах та доказів в обґрунтування відмови від підписання акту приймання виконаних робіт за листопад 2019 року та довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2019. За змістом вказаної правової норми відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про прийняття робіт, а відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за Договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє від обов`язку їх оплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 06.08.2018 у справі №911/662/17, від 03.02.2020 у справі № 910/23734/17.

З огляду на укладення сторонами Договору, надання позивачем послуг та не проведення відповідачем всіх належних розрахунків за отримані послуги, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача 199 830 грн. 00 коп. основної заборгованості підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 9 609 грн. 31 коп. за період з 03.01.2020 по 16.03.2020, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 6.4. договору при несвоєчасній оплаті замовником вартості виконаних виконавцем робіт, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення терміну сплати від суми не перерахованих коштів.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені Договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється Договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений Договором або законом.

Згідно ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Пунктом 3.3 Договору передбачено кінцевий термін оплати - не пізніше 31 грудня 2019 року, однак згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2019 №7-р «Про перенесення робочих днів у 2019 році» 31.12.2019-вихідний день, отже початком прострочення оплати відповідачем є 03.01.2020.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов висновку, щодо стягнення із відповідача за період з 03.01.2020 по 16.03.2020 підлягає 9 609 грн. 31 коп.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути 209 439 грн. 31 коп., з них: 199 830 грн. 00 коп. основної суми бору, 9 609 грн. 31 коп. пені.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3 141 грн. 59 коп. судового збору.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» (Волинська область, м.Нововолинськ, вул. Луцька, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010» (м. Київ, пров. Лабораторний, 1к/242, )

- 199 830 грн. 00 коп. основної суми бору, 9 609 грн. 31 коп. пені, 3 141 грн. 59 коп. судового збору, а всього: 212 580 грн. 90 коп. (двісті дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят грн. 90 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя М. С. Шум