РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2021Справа № 910/16786/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

(м. Київ)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (м. Київ)

про стягнення 103.278,69 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" про стягнення 103.278,69 грн, з яких: 100.000,00 грн страхового відшкодування, 2.622,95 грн пені, 655,74 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.20. відкрито провадження у справі № 910/16786/20, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; в порядку ст. 81 ГПК України витребувано від Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію про: страховика, страхувальника та транспортного засобу згідно полісу № АМ 009007894, за яким застрахована цивільна відповідальність власника транспортного засобу, строк дії зазначеного полісу, розміру франшизи за даним полісом та ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну за даним полісом.

16.11.20. від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана інформація.

27.11.20. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що ним було розглянуто заяву позивача про виплату страхового відшкодування на суму 176.179,64 грн та прийняв рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 100.000,00 грн, на дату подання відзиву Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" оплату не здійснило.

Також відповідач вказав, що граничний строк для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування є 09.10.20., з огляду на що здійснив власний розрахунок пені та 3% річних.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.04.19. між позивачем, як страховиком, та ТОВ «Лапп Україна ТОВ», як страхувальником та вигодонабувачем, укладено договір добровільного страхування № 28-0101-19-00161 (надалі - Договір), за умовами якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_1 .

09.01.20. на 152 км автодороги Київ-Чоп в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 24.01.20. в адміністративній справі № 278/117/20.

На підставі заяви страхувальника, рахунку № СНС4385960-2 від 11.01.20. ТОВ «Автодім Атлант-М» з ремонтною калькуляцією до нього, страхового акту № ДККА-69599 від 19.02.20., розрахунку суми страхового відшкодування, виконуючи свої зобов`язання за Договором, позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 176.179,64 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 5190 від 20.02.20.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 , який керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з копії полісу № АМ/9007894 цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована у відповідача.

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.03. Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.03. за № 1074/8395.

Відповідно до п. 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів.

Згідно з п. 1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_1 - 2016 року випуску, дорожньо-транспортна пригода сталася 09.01.20., тобто строк експлуатації не перевищував 5 років.

Таким чином, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_1 є таким що, дорівнює 0 (нулю).

При цьому, суду не надано доказів, що автомобіль Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_1 експлуатувався в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів судом не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_1 при визначенні розміру страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АМ/9007894 становить нуль грн. Ліміт страхової суми за шкоду майну 100.000,00 грн.

Заявою на виплату страхового відшкодування № 42479 від 21.04.20. позивач звернувся до відповідача. Означена заява згідно наданого рекомендованого повідомлення про вручення отримання відповідачем 28.04.20.

До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а не п. 35.1 ст. 35 вказаного Закону.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З огляду на дату направлення відповідачу вказаної заяви, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язання з виплати страхового відшкодування позивачу є таким, що настав 27.07.20. (прострочення з 28.07.20.).

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 100.000,00 грн.

Щодо вимог про стягнення 2.622,95 грн пені, 655,74 грн 3% річних, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перерахунком суду розмір 3% річних становить 655,74 грн, з огляду на що вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у відповідній редакції) за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

За перерахунком суду розмір пені до стягнення з відповідача на користь позивача становить 2.622,95 грн.

Отже суд задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, б. 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, б. 32, літ. А; ідентифікаційний код 30859524) 100.000 (сто тисяч) грн 00 коп. страхового відшкодування, 2.622 (дві тисячі шістсот двадцять дві) грн 95 коп. пені, 655 (шістсот п`ятдесят п`ять) грн 74 коп. 3% річних, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко