ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2021 р. Справа № 911/2732/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрутленд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айватрейд»

про стягнення 93886,90 грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрутленд» (далі - позивач, ТОВ «Фрутленд») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айватрейд» (далі - відповідач, ТОВ «Айватрейд») про стягнення 93886,90 грн заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 01.05.2018 у частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) та встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), щодо надіслання відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень ст. 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 23.09.2020 про відкриття провадження у справі № 911/2732/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 32, офіс 5.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення ТОВ «Айватрейд» з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки судом було вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Фрутленд» (постачальник) та ТОВ «Айватрейд» (покупець) 01.05.2018 укладено договір поставки (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник відповідно до умов цього Договору зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити продукти харчування, надалі - «Товар», у кількості, за найменуваннями та цінами, зазначеними в накладних (товарно-транспортних або товарних), що оформлюються на кожну партію товару.

За умовами п. 2.1. Договору ціна за кожним найменуванням і на кожну партію товару визначається на підставі прайс-листа. Ціна вказується в накладних на кожну партію товару та включає в себе податок на додану вартість, а також всі мита та збори, маркування, транспортування та інші витрати постачальника.

Оплата кожної партії товару здійснюється в безготівковій формі або шляхом внесення вартості отриманого від постачальника товару до каси постачальника. Всі розрахунки проводяться в національній грошовій одиниці України. Розрахунки покупець проводить за реквізитами, зазначеними в пункті 9.6. Договору (банківськими рахунками тощо) (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 2.3. Договору покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника вартість поставленої йому партії товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки.

Пунктом 2.5. Договору обумовлено, що сторони зобов`язані проводити звірку розрахунків за поставлений товар до 15 числа кожного місяця, що йде за періодом, що звіряється, шляхом підписання відповідного акту. Для проведення звірки постачальник до 10 числа кожного місяця направляє покупцеві відповідний акт звірки розрахунків, один підписаний примірник якого покупець протягом 5 робочих днів повинен направити постачальнику, а у випадку непогодження надати письмові заперечення.

Датою поставки вважається дата підписання накладної (товарно-транспортної або товарної) обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника (п. 3.2. Договору).

Право власності на товар та пов`язані з ним ризики переходять до покупця з моменту передання йому товару, що підтверджується підписанням товарно-транспортної або товарної накладної уповноваженим представником покупця (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору останній набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018.

Водночас п. 5.5. Договору передбачено, що у випадку, якщо не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про його припинення, то даний Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

У період з 03.05.2018 по 22.05.2018 постачальник передав, а покупець отримав товар на загальну суму 120886,90 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими видатковими накладними, а саме: № 23 від 03.05.2018 на суму 27000,00 грн; № 108 від 14.05.2018 на суму 18300,00 грн; № 171 від 22.05.2018 на суму 75586,90 грн. Вказані видаткові накладні містять підписи представників сторін та скріплені печатками підприємств.

Платіжним дорученням № 56 від 04.06.2018 покупець здійснив оплату в сумі 27000,00 грн за товар згідно з накладною № 23 від 03.05.2018.

Актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.04.2018 по 20.07.2018 сторони зафіксували, що станом на 20.07.2018 заборгованість ТОВ «Айватрейд» перед ТОВ «Фрутленд» становить 93886,90 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджує про те, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором поставки від 01.05.2018, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 93886,90 грн, яку позивач заявив до стягнення шляхом подання відповідного позову до суду.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідності до приписів ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ст. 193 Цивільного кодексу України).

Зі змісту ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Спір між сторонами виник у зв`язку з неналежним виконанням умов договору поставки від 01.05.2018.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення містить стаття 265 Господарського кодексу України (за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Стаття 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установлено судом, позивачем належним чином виконано умови укладеного між сторонами договору та поставлено відповідачеві товари на загальну суму 120886,90 грн. Зі свого боку відповідачем частково виконано обов`язок з оплати вартості отриманого товару та сплачено лише 27000,00 грн, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виник борг у сумі 93886,90 грн.

Умовами Договору передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника вартість поставленої йому партії товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки (п. 2.3. Договору).

З наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем, строк виконання якого настав і яке відповідачем у повному обсязі не виконане. При цьому відповідач у встановленому законом порядку доводи позивача не спростував, належними і допустимими доказами виконання у повному обсязі своїх зобов`язань не довів.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 93886,90 грн, які неоплачені відповідачем станом на день розгляду спору, підлягають задоволенню в повному обсязі як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айватрейд» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 32, офіс 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрутленд» (10001, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, буд. 52; ): 93886 (дев`яносто три тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн 90 коп. основного боргу та 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін