Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1287/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" ( м.Черкаси)

до Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Житомирська регіональна дирекція" (м. Житомир)

про стягнення 1004,35грн

Процесуальні дії по справі.

26.10.20р. через діловодну службу Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява ТОВ "Енергогазрезерв" (м. Черкаси) до відповідача Філії ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Житомирська регіональна дирекція" (м. Житомир) про стягнення 1004, 35 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2020року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків у визначенні найменування відповідача замість "Філія Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Житомирська регіональна дирекція" (м. Житомир) на "Акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" в особі Філії акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Житомирська регіональна дирекція".

05.11.20р. через діловодну службу Господарського суду Житомирської області ( вх. № г/с 25767/20) від ТОВ "Енергогазрезерв" (м. Черкаси) надійшли заява про усунення недоліків та виправлена позовна заява в частині найменування відповідача.

Ухвалою суду від 09.11.20р. на підставі ст.ст. 12, 176, 234, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14:30год. 12.01.2021р. та встановлено сторонам спору строки для подання заяв по суті спору за правилами ст.ст. 165-167 ГПК України.

До дати проведення судового засідання 12.01.21р. сторони скористались правом подати заяви по суті спору та докази, на підтвердження викладених у них доводів та заперечень. За наявними у справі матеріалами вирішено спір з ухваленням рішення суду про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

У позові ТОВ "Енергогазрезерв" ( надалі - Позивач) доводить, що за результатами проведених конкурсних відкритих торгів на постачання природного газу для споживач , що фінансуються з державного та місцевого бюджету, уклав з Філією ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" ( надалі - Відповідач) договір постачання природного газу № С/211-20від 02.03.20р. та під час його виконання додаткові угоди № 1 від 19.03.20р. щодо уточнення порядку здійснення розрахунків за договором , № 2 від 08.05.20р. щодо зміни реквізитів постачальника , № 3 від 26.05.20р. щодо зміни суми договору - 25 920,94грн ( надалі - договір постачання). На виконання договору постачання , доводить Позивач, ним поставлено Відповідачу протягом травня 2020року природний газ в обсязі 0,2004700 тис.м.куб на загальну суму 1004,35грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № PH-0003780 від 31.05.20р., однак Відповідач ухиляється від його оплати. З метою досудового врегулювання спору, доводить Позивач, він звернувся до Відповідача з вимогою № 727/09-09 від 02.09.2020р. про сплату боргу, проте відповіді на дану вимогу від Відповідача не отримав. На підставі ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України просить стягнути з Відповідача заборгованість в сумі 1004,35грн в судовому порядку.

У відзиві на позов від 30.11.20р. ( вх. № г/с 27109) Відповідач вимоги позову не визнав. Зокрема наголошує на тому, що додатковою угодою № 3 від 26.05.20р. до договору постачання природного газу № С/211-20від 02.03.20р. сторони зменшили обсяг закупівлі природного газу через відсутність споживання природного газу в раніше обумовлених обсягах , у зв`язку з чим зменшено суму договору до 25920,94грн за поставлені обсяги природного газу у березні-квітні 2020 року, і зазначені кошти сплачено у повному обсязі. Відповідач наголошує на приписах ч.3 ст. 632 ЦК України про те, що Позивач після остаточного визначення та фіксації додатковою угодою №3 від 26.05.2020р. ціни договору у розмірі 25920,94грн та його виконання Відповідачем , вимагає в судовому порядку додаткові кошти в сумі 1004,35грн, зазначаючи договірні підстави їх стягнення. Звертає увагу Відповідач також і на відсутність власне факту поставки Позивачем природного газу у травні 2020 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № ЖТП 0030010 від 30.04.2020р. , яким зафіксовано показники лічильника газу на позначці 71772,00куб.м станом на 01.05.20р. та що станом на 14.05.20р. такі показники не змінилися під час пломбування лічильника КВР-1.01.-G65-80-0.65-0.2 B1-BH № 1208/24Х.2017, а також станом на дату складання АТ "Житомиргаз" (Оператор ГРМ) місячного звіту за травень 2020р. - 13.11.2020р.

У відповіді на відзив від 07.12.20р. за вих. № 186/11-20 ( вх. № г/с 27958/20 від 11.12.2020р. Позивач наполягає на обов`язку Споживача здійснити розрахунок за фактично поставлений природний газ протягом строку дії договору постачання , тобто до 31.05.2020р. На момент підписання додаткової угоди №3 (26.05.20р.) Позивач не знав та не міг знати про фактично спожиті Відповідачем обсяги природного газу протягом травня 2020р. Позивач просить застосувати до спірних відносин п.12 розділу ІІ постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил постачання природного газу" від 30.09.2015р. № 2496 ( надалі -Постанова), на підставі якого доводить, що станом на 26.05.2020року не знав та не міг знати про факт споживання Відповідачем природного газу протягом травня 2020року з ресурсу Постачальника та про заборгованість з його оплати. Позивач не погоджується з доводами Відповідача про недопустимість скріншоту екрана інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС України", як засобу доказування факту поставки природного газу протягом травня 2020року з наведених ним підстав. Водночас Позивач визнає, що в розумінні наведеної правової норми, акт про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу є єдиним належним доказом на підтвердження фактичних обсягів його споживання. Позивач вважає, що Відповідач, невизнанням позову та неподанням доказів в розумінні п.12 розділу ІІ Постанови за місяць травень 2020 року, вводить суд в оману щодо фактичних обставин справи для уникнення сплати боргу за договором постачання у судовому порядку.

У запереченні від 31.12.20р. (вх. № г/с від 77/21 від 04.01.21р.) Відповідач підсумовує доводи невизнання позову тим, що Позивач мав всі підстави скористатися п. 2.7 договору постачання та одноособово звернутися до Оператора ГРМ щодо фактичного об`єму (обсягу) розподіленого ним природного газу у травні 2020 для Відповідача у справі , та оскільки відповідні дані Оператора ГРМ відсутні, доводи Позивача про протилежне , не заслуговують на увагу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.03.2020 року між Філією ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" ( надалі - Споживач) та ТОВ "Енергогазрезерв" ( надалі - Постачальник) укладеного договір С/211-20 про закупівлю природного газу, за умовами п.п. 1.1 та 1.2 якого Постачальник взяв на себе зобов`язання надати Споживачу товар : код ДК 021:2015:09120000-6 - "Газове паливо", а саме : природний газ ( надалі - Договір постачання).

За умовами п.3.3. ,п.4.2 та п.4.3 Договору постачання загальний обсяг природного газу - 20 тис. куб. м, а ціна за 1000 (одну) тисячу куб. м становить 5010,00грн з ПДВ, загальна ціна договору - 100200,00грн відповідно ( надалі - природний газ).

За умовою п.3.1 Договору постачання строк передачі природного газу : до 31.05.2020року (включно).

За умовою п.11.1 Договору постачання останній укладено на строк до 31.05.2020року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

02.03.2020 року між Постачальником та Споживачем укладено Додаток №1 до Договору постачання про погодження переліку комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання.

Зокрема, у Додатку №1 Сторони спору зафіксували тип, марку тощо встановленого у Споживача вузла обліку природного газу: КВР-1.01.-G65-80-0.65-0.2 B1-BH № 1208/24Х.2017 , а також погодили 24 - годинний режим роботи Споживача на добу, витрати газу приладом за добу на рівні -330 куб. м та цілодобовий режим роботи газового обладнання.

19.03.2020 року між Постачальником та Споживачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору постачання згідно якої умову п.4.3 договору викладено в новій редакції, зокрема, щодо джерел оплати природного газу: 96200,00грн з ПДВ за рахунок бюджетних коштів та 4000,00грн з ПДВ за рахунок власних коштів Споживача.

08.03.2020р. між Постачальником та Споживачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору постачання щодо зміни банківських реквізитів Постачальника.

26.05.20р.між Постачальником та Споживачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору постачання згідно якої на підставі п. 11.3.1 договору зменшили обсяг закупівлі природного газу та, відповідно суму Договору до 25920,94грн, у зв`язку з чим виклали в новій редакції п. 4.3 Договору постачання.

В межах строку дії Договору постачання Постачальник та Споживач підписали:

- акт № PH-0002357 приймання-передачі природного газу від 31.03.20р. про поставку природного газу в обсязі 1,4740200 куб.м на суму 7384,84грн;

- акт № PH-0002887 приймання-передачі природного газу від 30.04.20р. про поставку природного газу в обсязі 3,6998200 куб.м на суму 18536,10 грн.

В межах строку дії Договору постачання Споживач та АТ "Житомиргаз" (Оператор ГРМ) підписали акт приймання-передачі природного газу № ЖТП0030010 від 30.04.2020року, у якому зафіксували показники лічильника КВР-1.01.-G65№01208 станом на 01.04.2020р. на позначці 68543,40куб.м та станом на 01.05.2020р. - 71772.00 куб.м., різниця склала - 3228,6 куб.м , обсяги газу за показами ВОГ - 3237,39 куб.м, обсяг ВТВ - 462,43 куб.м , загальний обсяг спожитого газу - 3699,82 куб.м.

14.05. 2020 року АТ "Житомиргаз" (Оператор ГРМ) складено акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу газорозподільного пункту з підстави закінчення опального ремонту шляхом пломбування засувки с/т пломбою R26762130.

Постачальник оформив односторонній акт звірки взаєморозрахунків , за змістом якого визнає, що між Сторонами спору проведено розрахунки на суму 25920,94грн , однак за даними Постачальника кінцеве дебетове сальдо на його користь станом на 15.10.20р. складає 1004,35 грн.

Постачальник оформив акт № PH-0003780 приймання-передачі природного газу від 31.05.20р. на обсяг поставленого природного газу у травні 2020 року - 0,2004700 куб.м та на суму 1004,35 грн.

Зазначений обсяг поставленого Споживачу природного газу Постачальник підтверджує скріншотом екрана інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС України", дані якої є достовірними та кінцевими.

Постачальник до звернення з цим позовом до суду звернувся до Споживача з вимогою № 727/09-09 від 02.09.20р. про сплату заборгованості на суму 1004,35грн, у числі додатків до якої додав акт № PH-0003780 приймання-передачі природного газу від 31.05.20р.

Споживач отримав в АТ "Житомиргаз" (Оператор ГРМ) місячний звіт за місяць травень 2020р. , складений 13.11.2020р. , згідно з яким показники лічильника КВР-1.01.-G65-80-0.65-0.2 заводський номер 0001208/01208 на початок та кінець місяця травня 2020 року зафіксовано на позначці 71772,32 куб.м.

Інші засоби доказування Сторони спору не подали.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом позову є вимога Позивача про стягнення з Відповідача 1004,35грн вартості природного газу в обсязі 0,2004700 тис. м. куб, поставленого , за доводами позову, з ресурсу постачальника у травні 2020року ( у тексті - Постачальник, Споживач, природний газ та Сторони спору).

Підставою позову - Договір С/211-20 про закупівлю природного газу від 02.03.2020 року з додатковими угодами № 1 від 19.03.20р. щодо уточнення порядку здійснення розрахунків за договором, № 2 від 08.05.20р. щодо зміни реквізитів постачальника , № 3 від 26.05.20р. щодо зміни суми договору - 25 920,94грн ( у тексті - Договір постачання).

Договір постачання є підставою виникнення зобов`язання (п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.2 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору ( ч.1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Договір постачання є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ( ч.1 ст. 14 ЦК України).

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї ( ч.2 ст. 14 ЦК України) .

Так, у п. 2.2 Договору постачання Сторони спору погодили, що обсяг спожитого природного газу за розрахунковий період визначатимуть за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об`єктів Споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно з умовою п.2.5 Договору постачання облік обсягів (об`єму) природного газу, що постачається на умовах даного Договору, здійснюється Оператором ГРМ згідно з Договором розподілу природного газу, укладеного між Споживачем та Оператором ГРМ.

Фактичний обсяг (об`єм) розподіленого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, підтверджується підписаним між Споживачем та Оператором ГРМ актом наданих послуг по розподілу природного газу ( п.2.6 Договору постачання).

В свою чергу, Постачальник у будь-якому разі має право одноособово звернутись до Оператора ГРМ та дізнатись обсяги (об`єм) природного газу, розподіленого Оператором ГРМ для Споживача протягом звітного місяця ( п.2.7 Договору постачання).

У п.2.11 Договору постачання Сторони спору погодили, що акти приймання-передачі товару є фактом підтвердження отримання Споживачем природного газу від Постачальника.

Судом встановлено, що станом на 02.03.20р. у п. п. 3.3, 3.1 та 4.3 Договору постачання сторони погодили загальний обсяг поставки природного газу у кількості 20 тисяч куб.м та ціну 1000 (однієї) тисячі куб.м на рівні 5010,00грн з ПДВ , та на підставі цих двох показників визначили загальну ціну договору - 100200,00грн.

Сторони спору у п. п. 3.5 та 11.3.1 Договору постачання також передбачили можливість зменшення обсягів закупівлі природного газу залежно від реального фінансування видатків Споживача.

Під час виконання Договору поставки Сторони спору на підставі договірної умови п. 11.3.1 змінили Додатковою угодою №3 від 26.05.20р. умови п.3.3 та 3.5 в частині договірного обсягу закупівлі природного газу зменшивши останній , однак не визначили на яку кількість від договірного обсягу на рівні 20 тисяч куб.м. Разом з тим, одночасно Сторони спору зменшили загальну суму Договору постачання із 100200,00грн до 25920,94грн. Таким чином, станом на 26.05.20р. Сторони спору фактично погодили новий обсяг природного газу, який Постачальник зобов`язався поставити , а Споживач оплатити - 5173,84 куб.м ( 25920,94грн : 5010,00 грн).

Під час виконання Договору поставки Сторони спору дійсно не змінити умову п.3.1 щодо кінцевого строку поставки природного газу: до 31.05.20р.

Не змінили Сторони спору також умову п.3.7 Договору постачання про те, що Постачальник у будь-якому разі зобов`язаний довести до відома Споживача підтверджені обсяги природного газу .

В свою чергу, підтвердженні обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи ( п.3.7 Договору постачання).

Однак у будь-якому разі, визначення підтвердженого обсягу природного газу віднесено за умовою п. 3. 7 Договору постачання на Постачальника.

Натомість Споживач взяв на себе зобов`язання використовувати у розрахунковому періоді природний газ в обсязі, який не повинен перевищувати підтверджений йому обсяг природного газу Постачальником (п.3.8 Договору постачання).

Для цього Споживач взяв на себе зобов`язання контролювати власне споживання підтвердженого йому обсягу природного газу протягом розрахункового періоду, як правило, рівномірно , виходячи з добової норми та самостійно і завчасно обмежити (припинити) останнє, у разі використання протягом розрахункового періоду всього підтвердженого йому обсягу природного газу ( п. 3.8 Договору постачання).

Якщо ж за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу Постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період більше ніж на 5% , як це випливає із змісту п.3.8 Договору постачання, Відповідач має компенсувати Позивачу вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом ( обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу.

У п.3.8 Договору постачання Сторони спору визнали право кожного на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в порядку, встановленому Кодексу газотранспортної системи.

Судом не встановлено, що Постачальник взагалі доводив до відома Споживача підтверджений обсяг споживання природного газу на травень 2020 року та що одна із сторін Договору постачання скористалася правом на його коригування ( в бік збільшення або зменшення).

Однак судом встановлено, що Сторони спору не змінювали умови п. п. 2.2, 2.5 та п. 2.6 Договору постачання в частині порядку визначення обсягу (об`єму) природного газу, що постачається на умовах даного Договору та підлягає оплаті за підсумками кожного розрахункового періоду: 1) межа балансової належності об`єктів Споживача; 2) дані комерційних вузлів обліку Споживача; 3) підписаний між Споживачем та Оператором ГРМ акт наданих послуг по розподілу природного газу, який засвідчує фактичний обсяг (об`єм) розподіленого природного газу Споживачу за розрахунковий період.

Судом не встановлено, що Постачальник скористався правом звернення до Оператора ГРМ, щоб дізнатись про фактичні обсяги (об`єм) природного газу, розподіленого Оператором ГРМ для Споживача протягом травня 2020 року ( п.2.7 Договору постачання), зокрема до дати пломбування засувної арматури газопроводу газорозподільного пункту пломбою R26762130 -14.05.2020року з врахуванням фактичного місця встановлення цієї засувки відносно межі балансової належності об`єктів Споживача та лічильника природного газу КВР-1.01.-G65№01208 .

Так, на прикладі акту приймання - передачі природного газу № ЖТП0030010 від 30.04.2020року, підписаному між Споживачем та АТ "Житомиргаз" (Оператор ГРМ), судом встановлено, що за показниками лічильника КВР-1.01.-G65№01208 за період з 01.04.20р. по 01.05.20р. обсяг спожитого природного газу склав 3228,6 куб.м , обсяг спожитого природного газу за показами ВОГ (оскільки лічильник лише складова вузла обліку газу) збільшився до показника - 3237,39 куб.м, обсяг виробничо-технологічних втрат природного газу за цей період склав ще додаткові 462,43 куб.м, тому загальний обсяг розподіленого Споживачу природного газу за квітень фактично склав 3699,82куб.м, а не 3228,6 куб.м, як зафіксували показники лічильника КВР-1.01.-G65№01208, яке технологічно не враховують ВТВ природного газу у газопроводі Споживача.

Саме тому Сторони спору і домовились у п. 2.6 під час дії Договору постачання підтверджувати фактичний обсяг (об`єм) розподіленого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, підписаним між Споживачем та Оператором ГРМ актом наданих послуг по розподілу природного газу. До прикладу, Сторони спору підписали акт № PH-0002887 приймання - передачі природного газу від 30.04.20р. про поставку природного газу в обсязі 3,6998200 куб.м, який відповідає фактичному обсягу розподіленого Споживачу Оператором ГРМ природного газу - 3699,82 куб.м, а не в обсязі 3228,6 куб.м за показники лічильника КВР-1.01.-G65№01208.

У п.11.11 Договору постачання Сторони спору домовилися керуватися чинним законодавством України, в тому числі Правилами постачання газу.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Правил постачання газу, затверджених постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2496, на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

За змістом наведеної норми Постачальник готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період на підставі даних отриманих або від споживача, або від споживача та Оператора ГТС, або від Оператора ГТС. Тобто йдеться про Оператора ГТС (АТ "Укртрансгаз"), а не про Оператора ГРМ (АТ "Житомиргаз"). Судом встановлено, що Споживач не подавав Постачальнику будь-яких даних про споживання природного газу у травні 2020 року.

Щодо даних Оператора ГТС як підстави для складання акту № PH-0003780 приймання-передачі природного газу від 31.05.20р. на обсяг поставленого природного газу у травні 2020 року - 0,2004700 куб.м та на суму 1004,35 грн.

Дійсно, в абзаці 2 п. 10 розділу ІІ Правил постачання газу Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Водночас застосування цієї норми слід здійснювати у системному зв`язку із нормою абз. 1 п. 10 цього розділу про те, що Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

За змістом наведеної норми використання Постачальником інформаційної платформи Оператора ГТС є легітимним способом здійснення контролю за недопущенням перевищення Споживачем підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді. Як вже встановив суд, Постачальник не доводив Споживачу підтверджений обсяг природного газу на травень 2020 року, щоб мати підстави контролювати його використання Споживачем. Окрім того, Постачальник, використавши скріншот з екрану інформаційної платформи Оператора ГТС, не довів, про який по суті природний газ йдеться, якщо показники лічильника КВР-1.01.-G65№01208 на позначці 71772,00 куб.м після 01.05.2020 року не змінилася , оскільки природний газ використовується як для фактичного споживача , так і на виробничо-технологічні втрати.

Правило ч. 1 ст. 74 ГПК України зобов`язує кожну сторону спору довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Насамперед сторона спору повинна надати належні докази , на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування ( ч.1 ст. 76 ГПК України).

Належність доказу не презюмується, а тягар доведення належності несе сторона спору, яка подає суду відповідний доказ. Саме сторона спору зобов`язана обґрунтувати , яка саме інформація у поданому доказі має доказове значення. Окрім того, правило ч.1 ст. 77 ГПК України вимагає, щоб поданий стороною доказ як належний був ще й допустимим, тобто таким, що здатний підтвердити певні обставини. У цьому спорі скріншот з екрану інформаційної платформи Оператора ГТС не має таких ознак, про які йдеться у ст.ст. 76 та 77 ГПК України щодо підтвердження факту постачання та споживання Споживачем природного газу у травні 2020 року в обсязі 0,2004700 куб.м та на суму 1004,35 грн.

Недоведеність позову є підставою для відмови у позові.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з цим позовом до суду Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5822 від 15.10.2020р.

У зв`язку з відмовою у позові судовий збір покладається на Позивача у справі ( п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 19.01.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-3 - сторонам (рек. з пов.)