СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. Справа № 905/35/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: при секретарі судового засідання:Зубченко І.В. (доповідач), Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф. Мартинчук М.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича, м.Бахмут Донецької області (вх.№3085 Д/3 від 13.11.2020р.)
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене02.04.2020р. (повний текст складено та підписано 10.04.2020р. у м.Харкові)
у справі№905/35/20 (суддя Сковородіна О.М.)
за позовомЗаступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м.Бахмут Донецької області, в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області, м.Бахмут Донецької області
до Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича, м.Бахмут Донецької області
простягнення 64.269,10грн.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м.Бахмут Донецької області, в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області, м.Бахмут Донецької області, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича, м.Бахмут Донецької області, про стягнення 64.269,10грн. Позовні вимоги мотивовані використанням відповідачем без достатніх правових підстав земельної ділянки та несплатою орендної плати за користування нею.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.04.2020р. (повний текст складено та підписано 10.04.2020р.) у справі №905/35/20 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича на користь Бахмутської міської ради Донецької області дохід, одержаний від безпідставно збереженого майна, у сумі 64.269,10грн. Стягнуто з відповідача на користь прокуратури Донецької області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.921,00грн.

В основу рішення покладено висновки суду про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що після закінчення строку дії договору від 07.09.2006р. відповідач належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля, яка належить відповідачу на праві власності, не уклав з Бахмутською міською радою договору оренди землі та не зареєстрував речове право на земельну ділянку, у зв`язку з чим відбулося безпідставне збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок Бахмутської міської ради у заявленому розмірі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець Корочанський Дмитро Юрійович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наголошує, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим за наслідками неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та, як наслідок, підлягає скасуванню з огляду на сукупність наступних обставин:

- при зверненні до суду з розглядуваним позовом керівником Артемівської місцевої прокуратури Донецької області приховано наявність рішення господарського суду Донецької області від 06.02.2014р. у справі №905/8213/13, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Артемівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Корочанського Д.Ю. про визнання договору оренди від 07.09.2006р. поновленим;

- враховуючи, що укладення договору оренди є волевиявленням сторін, оренда є необов`язковою і, як наслідок, між сторонами не було укладено відповідний договір. Враховуючи, що використання землі в Україні є платним, відповідачем за весь час використання земельної ділянки, як свідомим громадянином, сплачувався земельний податок, про що свідчать податкові декларації;

- у позовній заяві заступник прокурора просив стягнути з відповідача на користь Бахмутської міської ради кошти, що збережені від використання земельної ділянки без оформлення права користування нею, проте на підтвердження своїх вимог не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що у період із 01.01.2017р. по 31.12.2017р. та з 01.01.2018р. по 28.02.2018р. відповідач одержав чи міг одержати гроші або матеріальні цінності від використання земельної ділянки. Також вказані обставини не були встановлені судовим рішенням, а твердження позивача про отримання або можливе отримання відповідачем такого доходу ґрунтуються на припущеннях;

- господарський суд першої інстанції не забезпечив можливості відповідачу реалізувати надані законом права, оскільки розглянув справу за його відсутності без належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

До апеляційної скарги відповідачем, разом з іншим, додано податкові декларації з плати за землю, які не були надані суду першої інстанції.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2020р. поновлено Фізичній особі - підприємцю Корочанському Дмитру Юрійовичу пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2020р. (повний текст складено та підписано 10.04.2020р.) у справі №905/35/20 та відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою. Зобов`язано інших сторін у строк до 03.12.2020р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Через канцелярію суду апеляційної інстанції від прокуратури 30.11.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа; у межах визначеного судом строку) надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно резолютивної частини якого прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. При цьому прокурор, спростовуючи твердження апелянта, звертає увагу суду на наступні моменти:

- факт не зазначення в позовній заяві про рішення господарського суду Донецької області від 06.02.2014р. у справі №905/8213/13 жодним чином не впливає на предмет та підстави позову, а відповідні доводи апелянта навпаки вказують на відсутність існування договірних відносин щодо оренди землі між відповідачем та Артемівською (Бахмутською) міською радою з 07.10.2011р.;

- вказуючи на відсутність підстав для стягнення коштів в сумі 64.269,10грн. відповідач зазначає про сплату ним земельного податку за використання земельної ділянки площею 0,0425га, кадастровий номер :00:018:0776 у період з 01.01.2017р. по 28.02.2018р. Зокрема, з наданих відповідачем податкових декларацій за 2017-2018 роки вбачається, що відповідачем розраховано суму земельного податку за використання земельної ділянки площею 0,0297га. Між тим, вищевказаними податковими деклараціями Фізична особа - підприємець Корочанський Д.Ю. не підтверджує фактичну сплату розрахованих ним сум земельного податку за використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:018:0776, оскільки доказів сплати вказаних задекларованих сум відповідачем до апеляційної скарги не додано. Також відповідач не пояснює зазначену в податковій декларації меншу площу земельної ділянки;

- заявлена прокурором до стягнення сума розрахована з урахуванням фактично сплачених відповідачем сум земельного податку;

- доводи апелянта з приводу не надання прокурором та не встановлення судом факту отримання чи можливості отримання відповідачем грошових коштів від використання земельної ділянки не заслуговують на увагу, оскільки відповідні обставини не є предметом доказування у розглядуваній справі.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.12.2020р. призначив апеляційну скаргу до розгляду без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, клопотань про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасниками справи не заявлено, а судова колегія з власної ініціативи не встановила необхідності розгляду апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича з повідомленням учасників справи. Останні були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

На поштову адресу суду апеляційної інстанції 21.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від апелянта надійшли письмові пояснення, за коротким змістом яких відповідач наголошує, що весь час користувався земельною ділянкою меншої площі, ніж зазначає прокурор, а саме тільки під будівлею більярдної, що повинно впливати на розрахунок заборгованості. Крім того, відповідач зауважує, що весь цей час сплачував земельний податок за користування земельною ділянкою, що підтверджується наданими податковими деклараціями. До письмових пояснень відповідачем додано технічний паспорт на громадський будинок, який не було надано господарському суду Донецької області.

Згідно із вимогами ч.ч.1-3 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги та письмових пояснень, відповідачем не заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів - податкових декларацій з плати за землю та технічного паспорту на громадський будинок. При цьому апелянтом не зазначено причин неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, за доведеності матеріалами справи належного повідомлення Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича про розгляд справи №905/35/20. За таких обставин названі документи не приймаються судовою колегією до уваги.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, письмові пояснення, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом Донецької області та вбачається з наявних матеріалів справи, рішенням Артемівської міської ради №5/6-111 від 30.08.2006р. затверджено технічну документацію із землеустрою та надано земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м.Артемівська площею 0,0425га по вулиці Сибірцева, 186а у м.Артемівську в оренду Фізичній особі - підприємцю Корочанському Дмитру Юрійовичу для обслуговування нежитлового приміщення - будівлі більярдної терміном на 5 років.

На підставі вказаного рішення 07.09.2006р. між Артемівською міською радою (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Корочанським Д.Ю. (далі -орендар) укладено договір оренди земельної ділянки територіальної громади м.Артемівська (далі - договір оренди), який зареєстрований у Артемівському міському відділі Донецької Регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельних», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №92 від 06.10.2006р.

Пунктом 1 зазначеного вище договору оренди передбачено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, комерційного використання, іншої комерційної діяльності для обслуговування нежилого приміщення - будівлі більярдної, яка розташована за адресою: м.Артемівськ, вул.Сибірцева, 186а, кадастровий №:00:018:0776.

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0425 гектарів.

Договір укладено на 5 років з 06.10.2006р. по 06.10.2011р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Згідно з п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, згідно розрахунку орендної плати, який є невід`ємною частиною цього договору, та вноситься рівними частинами щомісячно. Розмір річної орендної плати складає: 6.558,66грн. Розмір місячної орендної плати складає: 546,56грн.

Після припинення дії цього договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.20 договору).

Відповідно до акту приймання - передачі об`єкта оренди від 06.10.2006р. Артемівська міська рада (орендодавець) передала, а Фізична особа - підприємець Корочанський Дмитро Юрійович (орендар) прийняв земельну ділянку, межі якої встановлені на місцевості, розташовану у м.Артемівську по вул.Сибірцева, 186а, кадастровий №:00:018:0776, загальною площею 0,0425га, для обслуговування нежилого приміщення - будівлі більярдної.

До закінчення строку дії договору оренди землі Артемівською міською радою на адресу відповідача надіслано лист - повідомлення №01-1986/9 від 25.08.2011р. щодо необхідності після закінчення строку дії договору поновлення строку дії такого договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, який відповідачем залишено без задоволення.

У зв`язку із бездіяльністю відповідача, Артемівською міською радою спрямовано на адресу ФОП Корочанського Д.Ю. листи - повідомлення №01-1944/9 від 04.10.2012р., №01-0860-19 від 04.04.2013р. та №01/07-90 від 16.02.2018р. щодо необхідності оформлення права користування земельною ділянкою під приміщенням будівлі більярдної, які також залишено без відповіді та виконання.

Відповідно до розрахунку Бахмутської міської ради, Фізична особа-підприємець Корочанський Д.Ю. за користування земельною ділянкою площею 0,0425га, кадастровий номер :00:018:0776, мав сплатити орендну плату за період з 08.06.2016р. по 31.12.2016р. у розмірі 39.077,46грн., з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. у розмірі 67.099,17грн., з 01.01.2018р. по 28.02.2018р. у розмірі 10.845,97грн.

Разом з тим, згідно інформації Головного управління ДФС у Донецькій області відповідачем за період 2016р.-2018р. сплачено земельного податку у загальному розмірі 26.391,18грн.

З урахуванням встановлених законом строків позовної давності прокурором заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів, збережених від використання земельної ділянки без оформлення права користування нею за період 01.01.2017р.-28.02.2018р. у розмірі 64.269,10грн.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (п.б ст.80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України)).

Відповідно до ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.72, 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

З наведеного вбачається, що, як вірно зазначено судом першої інстанції, чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Як встановлено господарським судом Донецької області та не оспорюється сторонами, відповідач із заявою про продовження строку дії договору оренди землі від 07.09.2006р. до міської ради не звертався, на листи міської ради відповіді не надав, у зв`язку з чим договір оренди вважається припиненим з 06.10.2011р. Отже, відповідач з 07.10.2011р. не був власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки та, як наслідок, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. При цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152 ЗК України).

Крім того, згідно з пунктом «д» ч.1 ст.156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею, а також обов`язок по сплаті орендної плати за користування такою земельною ділянкою.

За таких обставин безпідставними посилання апелянта на необов`язковість укладання договору оренди.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №181277178 від 17.09.2019р., за адресою: Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, буд.186а, розташоване нежиле приміщення - будівля більярдної, загальною площею 149,6кв.м, власником якого відповідно до договору купівлі - продажу від 16.09.2000р. є відповідач - Корочанський Дмитро Юрійович, реєстраційний номер майна 9803557.

Тобто, як вірно встановлено господарським судом Донецької області, відповідач є власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці площею 0,0425га по вул.О.Сибірцева, буд.186а у м.Бахмут (яка сформована як об`єкт цивільних прав). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою з 07.10.2011р., зокрема, поновлення або укладення відповідного договору оренди з Бахмутською міською радою та державної реєстрації такого права.

Зазначені обставини, разом з іншим, підтверджуються Актом обстеження земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м.Бахмута від 16.04.2018р. За змістом акту обстеження підтверджується факт роботи більярдної для відвідувачів, здійснення у приміщенні підприємницької діяльності у сфері громадського харчування. Також зазначеним документом підтверджується факт використання земельної ділянки загальною площею 0,0425га, кадастровий №:00:018:0776 по вул.О.Сибірцева, 186-а, без правовстановлюючих документів.

За змістом глави 15, ст.ст.120, 125 ЗК України та з урахуванням положень ст.1212 ЦК України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, від 13.02.2019р. у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17, від 21.01.2019р. у справі №902/794/17, від 04.02.2019р. у справі №922/3409/17, від 12.03.2019р. у справі №916/2948/17, від 09.04.2019р. у справі №922/652/18.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши надані позивачем розрахунки, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості нарахування заявлених позивачем до стягнення сум, збережених відповідачем від використання земельної ділянки без оформлення права користування нею, з урахуванням сплачених відповідачем сум земельного податку, за загальний період 01.01.2017р.-28.02.2018р. у сумі 64.269,10грн.

За змістом апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що при зверненні до суду із розглядуваним позовом керівником Артемівської місцевої прокуратури Донецької області приховано наявність рішення господарського суду Донецької області від 06.02.2014р. у справі №905/8213/13, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Артемівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Корочанського Д.Ю. про визнання договору оренди від 07.09.2006р. поновленим. Однак, судова колегія погоджується з твердженнями прокуратури, наведеними у відзиві на апеляційну скаргу про те, що не зазначення у позовній заяві про назване рішення не впливає на предмет та підстави розглядуваного позову, а відповідні доводи апелянта навпаки підтверджують факт відсутності існування договірних відносин щодо оренди землі між Фізичною особою-підприємцем Корочанським Д.Ю. та Артемівською (Бахмутською) міською радою починаючи з 07.10.2011р.

Стосовно зауважень апелянта про те, що в позовній заяві заступником прокурора не надано жодного належного та допустимого доказу того, що у період із 01.01.2017р. по 31.12.2017р. та з 01.01.2018р. по 28.02.2018р. відповідач одержав чи міг одержати гроші або матеріальні цінності від використання належної земельної ділянки колегія суддів зазначає, що вказані обставини з огляду на викладені вище висновки судів не є предметом доказування у даній справі. Так, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі ст.1212 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Також апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача про те, що він весь час користувався земельною ділянкою меншої площі, ніж зазначено прокурором, а саме тільки під будівлею більярдної, оскільки останнім не доведено факт користування ділянкою меншої площі. При цьому судова колегія враховує факт функціонування більярдної у спірний період та необхідність земельної ділянки для обслуговування названого приміщення.

Доводи скаржника про те, що господарський суд першої інстанції не забезпечив можливості відповідачу реалізувати надані законом права, оскільки розглянув справу за його відсутності без належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, є безпідставними в силу наступного.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 7 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, частиною сьомою статті 120 ГПК України на учасників судового процесу покладено обов`язок з повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи, у зв`язку з чим усі процесуальні наслідки невідповідності фактичного місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу за юридичною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) покладаються на цю юридичну особу.

Як убачається з матеріалів справи, ухвали суду першої інстанції направлялися на адресу Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича: АДРЕСА_1 . Зазначена адреса відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У контексті приписів ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними. Проте зазначені відправлення поверталися на адресу суду з довідкою поштової організації про причини повернення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Отже, надіслання судом першої інстанції копій ухвал у справі №905/35/20 на адресу Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича, що відповідає адресі його місцезнаходження за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є належним виконанням судом вимог ч.2 ст.120 ГПК України щодо повідомлення відповідача про розгляд справи. Зазначене в сукупності свідчить про забезпечення судом першої інстанції при розгляді справи реалізації відповідачем процесуальних прав, передбачених статтею 42 ГПК України.

Отже, враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Корочанського Дмитра Юрійовича, м.Бахмут Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2020р. (повний текст складено та підписано 10.04.2020р.) у справі №905/35/20 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2020р. (повний текст складено та підписано 10.04.2020р.) у справі №905/35/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.01.2021р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота