ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3730/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ;
до фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором б/н від 07.02.2019 у розмірі 50760, 59 грн., з яких: 14645, 67 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 13478, 80 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором, 22636, 12 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2020 відкрито провадження у справі № 922/3730/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідно до ч. 2 статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (ч. 8 статті 252 ГПК України).

Згідно з ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Ухвала суду від 23.11.2020 про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві - 62321, Харківська область, Дергачівський район, смт. Слатине, вул. Чапаєва, 7, повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

З метою обізнаності відповідача та у відповідності до статей 120,121 ГПК України, на офіційному сайті господарського суду Харківської області було розміщено повідомлення про те, що ухвалою суду від 23.11.2020 господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі № 922/3730/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до фізичної особи ОСОБА_1 .

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Як слідує із наявної в матеріалах справи відповіді за запит (вх. № 29658 від 18.12.2020) Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області, фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання, в порядку ч. 7 статті 120 ГПК України, від відповідача не надходило.

У даному випадку судом також враховано, що інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті господарського суду Харківської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

За приписами ч. 1 статті 9 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Таким чином, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи № 922/3730/20 і відповідач не був позбавлений права та можливості також ознайомитись з ухвалою суду від 23.11.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 1, 8 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Харківської області встановив наступне.

07.02.2019 фізичною особою - підприємцем Івахненко Оксаною Сергіївною було підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Підписанням цієї Анкети - заяви відповідач приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги (далі Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», яке викладено у протоколі № 10 від 09.02.2017.

Таким чином, 07.02.2019 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаної Анкети заяви та Умов.

Кредитний договір вступає в законну силу з моменту підписання Клієнтом Заявки, шляхом накладення електронного цифрового підпису у системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладання кредитного договору.

16.10.2019 відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Розділом 3.2.8 «Умов та правил надання кредиту «Кредит КУБ» визначено умови та правила надання кредиту.

Так, відповідно до п. 3.2.8.1. Умов, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», а також в системі Приват24.

Згідно з п. 3.2.8.2. Умов, розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50000, 00 до 1000000, 00 грн.

Свої зобов`язання за Договором позивач виконав у повному обсязі, перерахувавши на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 150000, 00 грн., що підтверджується копією банківської виписки.

Відповідно до п. 3.2.8.3.1. Умов, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Згідно з п. 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов, відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2, а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п. 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього Договору клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором, за розрахунком позивача, станом на 16.10.2020 відповідач має заборгованість 50760, 59 грн., яка складається з:

- 14645, 67 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість,

- 22636, 12 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії,

- 13478, 80 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 ГК України,якими передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини по кредитному договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до приписів статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій ковкості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідно також до статті 599 ЦК України та статті 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач, в установленому ГПК України порядку, обставини, які повідомлені Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» не спростував, жодних доказів не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 14645, 67 грн. та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 22636, 12 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені у за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором у розмірі 13478, 80 грн., суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За п. 3.2.8.10.1 Умов, у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом, передбаченої п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1. цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2. цього Договору, клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно з нарахуваннями позивача, сума пені становить 13478, 80 грн. Перевіривши надані позивачем нарахування пені, суд встановив, що вони не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам Договору, розрахунок здійснено арифметично правильно, у зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 пені у за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором у розмірі 13478, 80 грн. є обґрунтованою та такою, що також підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог у сукупності та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність передбачених Законом умов для стягнення з відповідача заявленої заборгованості, а відтак вважає, що позовні вимоги банку є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ч. 1статті 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102, 00 грн. покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ) заборгованість за Договором б/н від 07.02.2019 у розмірі 50760, 59 грн., з яких: 14645, 67 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 13478, 80 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором, 22636, 12 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102, 00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ).

Відповідач: фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "13" січня 2021 р.

Суддя О.О. Присяжнюк