ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
14.01.2021 Справа № 905/71/21
Суддя Господарського суду Донецької області Огороднік Д.М., розглянувши матеріали
за заявою ОСОБА_1
до відповідача 1 ОСОБА_2
до відповідача 2 Приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича
до відповідача 3 Державного підприємства «Сетам»
до відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест»
за участю третьої особи
на боці відповідача 4 Приватного нотаріуса Апалько Марини Юхимівни
про забезпечення позову
Без повідомлення (виклику) учасників справи
Позов обґрунтований тим, що відповідачем -3 було відчужено на електронних торгах об`єкт нерухомості, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без виділу частки позивачки та без її згоди, що в свою чергу порушило її право на заявлене майно, як співвласника.
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що згідно листа ОСОБА_2 від 09.11.2020, спірний об`єкт придбаний під знесення або реконструкцію, тому у заявниці, в силу положень ст. 322 та ст. 388 Цивільного кодексу України є побоювання, що у разі невжиття заходів забезпечення, для неї можуть настати наслідки неможливості виконання судового рішення у подальшому.
Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.1. п.2 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі нежитлові приміщення, грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
За змістом положень ст.ст. 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна достатньо обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Заява про забезпечення позову містить посилання на те, що позивач (заявник) є співвласником об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був відчужений та придбаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» на електронних торгах, результати яких позивачем оспорюються шляхом подання відповідної позовної заяви. ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у подальшому, оскільки в листі від 09.11.2020 міститься інформація про те, що спірний об`єкт нерухомості придбаний для знесення або реконструкцію.
На підтвердження обґрунтованості ймовірності знесення або реконструкції вказаного вище нежитлового приміщення, позивач додає до матеріалів заяви копію листа від 09.11.2020.
Дослідивши зміст листа від 09.11.2020, судом встановлено, що даний лист складений ОСОБА_2 на адвокатський запит Мороз О.О. від 30.10.2020. ОСОБА_2 повідомляє, що об`єкт, а саме нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, забезпечення його збереження не вдається за можливе. Об`єкт, з урахуванням його технічного стану, придбаний під розбирання або реконструкцію.
Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів, об`єкт, а саме нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час зареєстрований на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» (відповідач-4). Отже, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» має права власника щодо спірного нежитлового приміщення та має права вчиняти дії щодо розпорядження ним.
За таких обставин, судом не приймається лист від 09.11.2020 в якості належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження того, що саме відповідач-4 має намір або вчиняє дії щодо знесення або реконструкції об`єкту нерухомості. Як вже зазначено вище, лист підписаний ОСОБА_2 , який як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову є чоловіком ОСОБА_1 , не є представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест». Заявником не додано до матеріалів заяви жодних доказів на підтвердження вчинення відповідних дій або намір їх вчинити, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест».
Окрім цього, заявником не додано до матеріалів заяви на підтвердження вимоги про накладення арешту на об`єкт нерухомості, жодного доказу щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» наміру відчужити майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення Господарським судом Донецької області рішення у справі №905/71/21.
Інших доказів, якими підтверджується що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» вчиняються будь які дії спрямовані на відчуження, реконструкцію, демонтаж та/або знесення нежитлового приміщення, заявником до суду не подано.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).
Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних об`єктів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, суд відзначає, що у поданій заяві міститься лише припущення щодо неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та потенційної можливості ухилення відповідача-4 від виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Подана заява про забезпечення позову не містить конкретних фактів та обставин які свідчили б про існування реальної загрози порушення прав заявника, реального існування ризиків створення Товариством з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» перешкод правосуддю, та ґрунтується виключно на припущеннях.
Окрім зазначеного,як встановлено судом вище, викладені заявником підстави для вжиття засобів для забезпечення позову не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б свідчити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Керуючись ст.ст. 74, 76, 80, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Відмовити у задоволенні заяви б/н від 10.12.2020 (вх.. №463/21 від 12.01.2021) ОСОБА_1 про забезпечення позову.
2. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня визначеного ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень цього кодексу.
3. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Дата підписання 14.01.2021.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі://dn.arbitr.gov.ua.
Суддя Діна Миколаївна Огороднік
(Д.М. Огороднік)