ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

19.01.2021р. Справа № 904/215/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферромет1» ,м. Запоріжжя

До: Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком», м. Дніпро

Третя особа-1 без самостійних позовних вимог на стороні відповідача : Державна служба геології та надр України , м. Київ

Третя особа-2 без самостійних позовних вимог на стороні відповідача : Держана комісія України по запасах корисних копалин , м. Київ

Про: визнання права на користування геологічною інформацією

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликались

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Ферромет1» (позивач) з урахуванням уточнення позовних вимог звернувся до господарського суду з позовом до СП ТОВ «Еліком» (відповідач) про визнання за позивачем права на користування геологічною інформацією , яка міститься у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.21р. відкрито провадження у справі №904/215/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників . В той же день ухвалою суду залишено позов без руху у зв`язку з ненаданням позивачем доказів направлення уточненої позовної заяви на адресу сторін та надано позивачу строк для усунення цього недоліку.

18.01.21 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову , в якій той просив суд до часу набрання чинності рішенням у цій справі заборонити Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин ) та Державній комісії України по запасах корисних копалин перегляд Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування.

Ця заява обґрунтована посиланням позивача на наступні обставини : 11.07.18 р. ТОВ «Ферромет1» було подано заяву про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна Мар`янського родовища в Апостолівському районі Дніпропетровської області. На підставі проведених ТОВ «Геопроф» робіт складено звіт, який Державна комісія України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України розглянула на засіданні , оформленому Протоколом 13.06.17 р. № 3964 , відповідно до п.3.1.якого колегія ДКЗ постановила : виділити в окремий об`єкт надрокористування ділянку Центральна ( північна і південна частини ) Мар`янського родовища вапняків в Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Протоколом засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 01.12.17 р. №70 схвалено протокол ДКЗ від 13.06.17р. № 3964.

В подальшому 25.10.19 р. Державна комісія України по запасах корисних копалин прийняла протокол № 4945 , яким проведено повторну апробацію запасів вапняків родовища та прийнято вважати таким , що втратив чинність протокол ДКЗ № 3964 від 13.06.17р. у частині апробації запасів вапняків.

На адресу позивача надійшло повідомлення про те , що Державною комісією України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України направлено лист до Державної служби геології та надр України ,в якому зазначено , що протокол ДКЗ від 13.06.17р. № 3964 та протокол ДКЗ від 25.10.19 р. № 4945 підлягають повторному розгляду робочою групою Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин. Вказане рішення прийнято за результатами розгляду звернень СП ТОВ «Еліком», яке стверджує , що ТОВ «Ферромет1» незаконно використовує геологічну інформацію та не визнає право позивача на вказану у протоколах геологічну інформацію .

Позивач стверджує , що у разі повторного розгляду робочою групою Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин до часу вирішення спору про цивільне право ТОВ «Ферромет1» на користування геологічною інформацією , яка міститься у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 ; та скасування цих протоколів ; існує реальна загроза порушення майнових права позивача на користування цією геологічною інформацією ; яка ( в свою чергу ) покладена в основу рішення колегії про виділення в окремий об`єкт надрокористуання ділянки Центральна ( північна і південна частини ) Мар`янського родовища вапняків в Апостолівському районі Дніпропетровської області , на отримання спеціального дозволу на користування надрами якої з метою видобутку корисних копалин ТОВ «Ферромет1» звернулося до компетентних державних органів .

Відповідно до вимог ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 цього Кодексу встановлено , що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

Пункт 3 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020\

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

Пункт 7 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020\

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 10 частини першої статті 137 в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020\

2. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

3. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

4. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

5. Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

6. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Частина шоста статті 137 в редакції Закону № 590-IX від 13.05.2020\

7. Не допускається забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на майно (активи), у тому числі грошові кошти, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, або банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яке належить або підлягає передачі чи сплаті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і знаходиться у нього чи інших осіб;

2) встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій;

3) зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Частина сьома статті 137 в редакції Закону № 590-IX від 13.05.2020\

8. Майно (активи), у тому числі грошові кошти, клієнта банку, на яке судом накладено арешт до дня віднесення цього банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), може бути передано приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно (активи), у тому числі грошові кошти, залишається обтяженим відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Частина восьма статті 137 в редакції Закону № 590-IX від 13.05.2020\

9. Суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

10. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

11. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

12. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до п.1, 5-8 ст. 140 ГПК України : заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів про забезпечення позову , господарський суд враховує наступне : розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить норму про те , що кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права .

Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини , викладеному у п.28 рішення у справі «Федоренко проти України» : відповідно до встановленого прецедентного права Суду втручання у право власності має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи . Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями . Тобто , втручання має здійснюватися відповідно до закону , в інтересах суспільства, з дотриманням принципу пропорційності втручання у мирне володіння майном окремої особи перед загальними інтересами суспільства .

У своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» Європейський суд з прав людини надав наступну оцінку дефініції «справедливий баланс» : позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку , якщо буде показаний inter alia «інтерес суспільства » та «умови , передбачені законом» . Будь-яке втручання у справо власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності . «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий , якщо особа , про яку йдеться , несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску , параграф 78 )

Господарський суд , здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів заявника з урахуванням адекватності його вимог щодо забезпечення позову , забезпечення збалансованості інтересів сторін , дотримання принципів «справедливого балансу» та «пропорційності втручання у мирне володіння майном окремої особи» ; вважає можливим задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони до часу набрання чинності рішенням у цій справі Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин ) та Державній комісії України по запасах корисних копалин перегляду Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та прийняття рішення щодо подальшої їх дії або скасування ; оскільки невжиття таких заходів значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.136, 137, 140, 141 , 234 господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити до часу набрання чинності рішенням у цій справі Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин )( 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, буд.16 ; ) та Державній комісії України по запасах корисних копалин ( 01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7 ; ) переглядати Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування.

Ухвала набирає законної сили 19.01.21р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ю.Васильєв