ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 січня 2021 року Справа № 903/798/20

за позовом: Дочірнього підприємства Автоскладальний завод №1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна Компанія Богдан Моторс, м.Луцьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Комариці Олени Михайлівни, с.Гайове, Ківерцівський район, Волинська область

про стягнення 16 262 грн. 73 коп.

Без повідомлення сторін

Суддя Шум М. С.

Суть спору: Дочірнє підприємство «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» в позовній заяві від 23.10.2020 №420/01-23 просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Комариці Олени Михайлівни 16 462 грн. 73 коп. в т. ч 15 694 грн. 39 коп. основного боргу, 457 грн. 90 коп. пені, 110 грн. 44 коп. 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань в частині повної та вчасної сплати орендних платежів згідно з договором суборенди майна №6-22/20 від 30.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу та третій особі, докази чого подати суду.

Відповідач ухвалу суду від 28.10.2020 отримала 05.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №609.

Відзив, інші пояснення по справі на адресу суду не надходили.

Суд зазначає, що позивачем в прохальній частині позовної заяви зазначено про стягнення з відповідача заборгованості по договору суборенди від 30.01.2020 в сумі 15 694 грн. 39 коп., пені в сумі 457 грн. 90 коп. та 3% річних в сумі 110 грн. 44 коп. Суд бере до уваги, що згідно з наданими суду розрахунками позивачем нараховані саме такі суми до стягнення. Проте, загальна сума боргу в прохальній частині позову та ціна позову у вступній частині позовної заяви зазначена в розмірі 16 462 грн. 73 коп. Однак, якщо додати усі зазначені до стягнення позивачем складові суми боргу, то ціна позову становить 16 262 грн. 73 коп. (15 694 грн. 39 коп. + 457 грн. 90 коп. + 110 грн. 44 коп.) Суд вважає, що позивачем допущено арифметичну помилку при розрахунку загальної ціни позову (додаванні усіх складових суми боргу) та розглядає позовну вимогу про стягнення з відповідача 15 694 грн. 39 коп. основного боргу, 457 грн. 90 коп. пені та 110 грн. 44 коп. 3% річних, як про те просить позивач у справі.

Пункт 3 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

30.01.2020 між позивачем - Дочірнім підприємством «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» та відповідачем Фізичною особою-підприємцем Комарицею Оленою Михайлівною укладено договір №6-22/20 суборенди майна (далі договір, а. с. 6-10).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1 договору відповідачу передано по актах приймання-передачі від 02.03.2020 (а. с. 13-14) в суборендне користування рухоме та нерухоме майно жалюзі вертикальні; кімнати №2.22, 2.23, частина коридору №2.07, санвузол №2.09, що розташовані на другому поверсі корпусу №4 з АПП (ЗД-004 ІОЦ), загальною площею 72,2 м.кв. по вул. Рівненській, 42 у м.Луцьк для здійснення господарської діяльності. Строк дії договору до 31.08.2020.

Додатковою угодою № 1 від 25.08.2020 до договору суборенди майна № 6-22/20 сторони погодили припинити дію договору 27.08.2020 (а.с.15).

Акти приймання-передачі майна з суборенди, які надані позивачем суду відповідачем не підписані..

Згідно п.3.1 договору загальний розмір суборендної плати за передане в користування майно становить 4 332 грн. 00 коп. за місяць та підлягає інфляції (п.3.5); сплата суборендної плати, компенсація витрат за користування електроенергією, комунальними послугами (згідно п. 3.3) відповідачем проводиться в грошовій формі щомісячно, в строк до 15 числа місяця, що слідує за звітним на підставі виставлених рахунків. Неотримання рахунків не звільняє відповідача від оплати платежів. У випадку неотримання відповідачем рахунку на оплату до 5 числа місяця, що слідує за звітним, відповідач зобов`язаний звернутися до позивача для встановлення належної до сплати суми та оплатити її не пізніше 15 числа місяця, що слідує за звітним (п.3.2 договору).

Як вбачається з долучених до позовної заяви доказів, позивач в підтвердження суми суборендної плати за майно надав акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з березня 2020 року по серпень 2020 на загальну суму 30 763 грн. 06 коп., рахунки на оплату (а. с. 18-41).

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, суборендні платежі здійснила частково в розмірі 15 068 грн. 67 коп., що підтверджується платіжними дорученнями з призначенням платежів: суборенда майна за березень, квітень та травень 2020 року (а. с. 42-47).

Відповідачем 19.09.2020 отримано вимогу на суму 15 694 грн. 39 коп. № 367/01-23 від 16.09.2020 про сплату боргу згідно з договором суборенди та про звільнення суборендованих приміщень у зв`язку із закінченням договору (а.с.53-54).

Загальний борг відповідача перед позивачем згідно договору суборенди від 30.01.2020 №6/22-20 становить 15 694 грн. 39 коп. Відповідачем відповідна сума боргу не оспорена.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заборгованість позивача перед відповідачем згідно з договором суборенди від 30.01.2020 №6-22/20 в розмірі 15 694 грн. 39 коп. підставна та підлягає до стягнення.

Пунктом 6.1 договору сторони передбачили, що у випадку порушення Суборендарем строку оплати суборендних платежів, Суборендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно розрахунку позивача (а. с. 48-49) нараховано пеню в сумі 457 грн. 90 коп. за період прострочення щомісячних платежів за період з 15.05.2020 по 20.10.2020, яка підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому нарахування позивачем 3% річних в сумі 110 грн. 44 коп. за період прострочення відповідає зазначеній нормі та підлягає до стягнення.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця Комариці Олени Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №1» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (43010, вул.Рівненська,42, м.Луцьк, )

- 15 694 грн. 39 коп. основного боргу, 457 грн. 90 коп. пені, 110 грн. 44 коп. 3% річних та 2 102 грн. 00 коп. судового збору, а всього: 18 364 грн. 73 коп. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят чотири грн. 73 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя М. С. Шум