РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.01.2021Справа № 910/16251/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»

про стягнення 40 938,11 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «СК «Брокбізнес», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 40 938,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «СК «Брокбізнес», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-0471403/01НТ від 28.09.2018, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», позивач звернувся до останнього з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату.

Враховуючи, що відповідачем не була відшкодована заявлена сума страхової виплати, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 40 938,11 грн, з яких: 39 034,38 грн - страхове відшкодування, 380,75 грн - 3% річних, 1 522,98 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/16251/20 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Так, ухвала суду від 03.11.2020 згідно з рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 018 отримана позивачем 09.11.2020; згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 016 відповідач отримав ухвалу суду 10.11.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

24.12.2020 до суду надійшла подана відповідачем заява, в якій останній повідомив про часткову оплату заборгованості перед позивачем в розмірі 20 000,00 грн. До вказаної заяви відповідач долучив платіжні доручення № 21011 від 03.11.2020, № 21537 від 09.11.2020, № 24823 від 01.12.2020.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

28.09.2018 між ПрАТ «СК «Брокбізнес» (страховик) та Приватним підприємством «Фудлайн Продакшн» (страхувальник, вигодонабувач) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0471403/01НТ (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску.

12.05.2019 на Південному мосту у м. Київ трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю:

- автомобіля марки Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ;

- автомобіля марки ГАЗ 3302-414, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ;

- автомобіля марки БМВ 320І, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

У постанові Дніпровського районного суду міста Києва від 20.06.2019 по справі № 755/8137/19 встановлено, що:

- 12.05.2019 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , по Північному мосту в м. Києві не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 3302-414, державний номерний знак НОМЕР_2 , який різко почав гальмувати попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

- 12.05.2019 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки БМВ 320І, державний номерний знак НОМЕР_3 , по Північному мосту в м. Києві, був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У зв`язку з викладеним вищевказаною постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.06.2019 по справі № 755/8137/19 визнано винними:

- ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на вказану особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн на користь держави;

- ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на вказану особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн на користь держави.

Як свідчать матеріали справи, ПП «Фудлайн Продакшн» звернулось до позивача з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку від 13.05.2019, а пізніше - з заявою щодо напрямку виплати страхового відшкодування від 06.08.2019, в якій просило здійснити виплату страхового відшкодування на користь ремонтної організації (СТО) - ТОВ «Прайм-Авто».

На підставі рахунку ТОВ «Прайм-Авто» (СТО) № 116/1-19-08-12 від 02.08.2019 на суму 329 884,28 грн позивачем був складений страховий акт № 79143/1 від 14.08.2019 на суму страхового відшкодування в розмірі 329 884,28 грн.

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 329 884,28 грн на користь СТО страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 15542 від 19.08.2019.

При цьому, як вказує позивач та не заперечує відповідач, сума в розмірі 329 884,28 грн є вартістю відновлювального ремонту усіх пошкоджень, завданих автомобілю марки Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 (і передньої, і задньої частини автомобіля).

Однак, як встановлено у постанові Дніпровського районного суду міста Києва від 20.06.2019 по справі № 755/8137/19 частина пошкоджень, завданих автомобілю Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , була отримана автомобілем внаслідок винних дій водія вказаного транспортного засобу - ОСОБА_1 , а саме пошкодження передньої частини зазначеного автомобіля.

Щодо вартості відновлювального ремонту пошкоджень задньої частини транспортного засобу Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , що виникли з вини ОСОБА_3 (водія автомобіля марки БМВ 320І, державний номерний знак НОМЕР_3 ), було проведене експертне дослідження, за результатами якого був складений звіт про оцінку автотранспорту № 7423 від 05.08.2019.

Згідно зі звітом про оцінку автотранспорту № 7423 від 05.08.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 39 034,38 грн, при цьому суб`єктом оцінки під час здійснення розрахунку розміру завданої шкоди врахований коефіцієнт фізичного зносу КТЗ (Е3=0,3799).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи водія ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/686358 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв`язку з укладенням полісу № АО/686358 відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля марки БМВ 320І, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу № АО/686358 розмір франшизи становить 0,00 грн,

Враховуючи наведені норми ст. 1188 Цивільного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що внаслідок ДТП 12.05.2019 з вини ОСОБА_3 , водія автомобіля марки БМВ 320І, державний номерний знак НОМЕР_3 , автомобілю марки Тойота Ленд Крузер Прадо 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , були завдані пошкодження лише задньої частини транспортного засобу, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив відшкодувати за рахунок відповідача лише вартість відновлювального ремонту пошкоджень саме задньої частини автомобіля. Вартість таких пошкоджень була оцінена суб`єктом оціночної діяльності та визначена в розмірі 39 034,38 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ. Отже, вказана вимога позивача є правомірною, обґрунтованою.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив на адресу відповідача вимогу № 369-05 від 13.03.2020, в якій просив відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату в розмірі 39 034,38 грн. Відповідач вказану вимогу отримав 24.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 780, проте відповіді не надав, страхову виплату не відшкодував.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк виконання відповідачем грошового обв`язку перед позивачем настав 22.06.2020, відповідно з 23.06.2020 почалось порушення відповідачем 90-денного строку виконання такого грошового зобов`язання перед позивачем.

Судом встановлено, що відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 21011 від 03.11.2020, № 21537 від 09.11.2020, № 24823 від 01.12.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що провадження у даній справі щодо стягнення частини заборгованості в розмірі 20 000,00 грн підлягає закриттю.

В іншій частині суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 19 034,38 грн з огляду на відсутність доказів, на підтвердження виконання відповідачем його зобов`язань перед позивачем у цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 380,75 грн та пені в розмірі 1 522,98 грн суд зазначає таке.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

При цьому, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

З огляду на приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зважаючи на те, що заяву на виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) відповідач отримав 24.03.2020, останнім днем строку виплати відповідачем страхового відшкодування було 22.06.2020 (24.03.2020 + 90 днів).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 23.06.2020 по 19.10.2020, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний арифметично правильно та з дотриманням вимог чинного законодавства. Отже, вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 1 522,98 грн заявлена позивачем правомірно та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, згідно з якою грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 23.06.2020 по 19.10.2020, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний арифметично правильно та з дотриманням вимог чинного законодавства. Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 380,75 грн заявлена позивачем правомірно та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 19 034,38 грн, 3% річних в розмірі 380,75 грн та пені в розмірі 1 522,98 грн. Провадження у справі щодо вимог про стягнення частини страхового відшкодування в розмірі 20 000,00 грн підлягає закриттю.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача. При цьому судом враховані положення ч. 9 вказаної статті, згідно з якими у тому випадку,якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Судом враховано, що позовна заява була зареєстрована в суді 23.10.2020, провадження у справі відкрито 03.11.2020, а часткове відшкодування відповідачем страхової виплати було здійснено ним 03.11.2020, 09.11.2020 та 01.12.2020, тобто під час розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.).

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6А, ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3, ідентифікаційний код 20344871) страхове відшкодування в розмірі 19 034,38 грн (дев`ятнадцять тисяч тридцять чотири грн 38 коп.), 3% річних в розмірі 380,75 грн (триста вісімдесят грн 75 коп.), пеню в розмірі 1 522,98 грн (одна тисяча п`ятсот двадцять дві грн 98 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.01.2021.

Суддя О.Г. Удалова