ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Черкаси справа № 925/1493/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»

до Об`єднання співвласників гуртожитку «Надія-98»

про стягнення 62907,21 грн,

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Об`єднання співвласників гуртожитку «Надія-98» про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію згідно з договором про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.08.2012 №657 у розмірі 62907,21 грн, з яких: 55000,00 грн основна заборгованість, 7907,21 грн пеня та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором позивач передав, а відповідач прийняв теплову енергію, проте у визначений договором строк відповідач не розраховувався, допустивши прострочення оплати її вартості, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.11.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотанням (у разі наявності) щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 23.11.2020, направлена судом на адресу вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його держаної реєстрації рекомендованим поштовим відправленням та вручено уповноваженому представнику відповідача 27.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» (енергопостачальною організацією - позивач у справі), в особі директора відокремленого підрозділу Бондаренка В.Д., що діє на підставі Статуту, та Об`єднанням співвласників гуртожитку «Надія-98» (споживачем - відповідач по справі), в особі голови правління Чорного А.Т., що діє на підставі Статуту, було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №657 (далі - договір, а.с. 16-17), за умовами якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, які передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 2.1 договору теплова енергія поставляється споживачу орієнтовно в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення - у період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року. Фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі показників приладів обліку.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться: розрахунковим способом (до встановлення приладів обліку); по приладах обліку.

Відповідно до пункту 5.2 договору проектування та встановлення приладів обліку теплової енергії виконується організаціями, які мають відповідні ліцензії. Установлення приладів обліку виконується згідно з узгодженим енергопостачальною організацією проектом на межі балансової належності тепломереж енергопостачальної організації та споживача. В разі установки приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності тепломереж в проекті здійснюється розрахунок втрат теплової енергії на ділянці трубопроводів від межі балансової належності до місця установки приладів обліку. Кількість теплової енергії, яку використав споживач, визначається як сума показників приладів обліку та втрати на ділянці трубопроводів від межі балансової належності до місця установки приладів обліку.

У пункті 6.1 договору зазначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Згідно пункту 6.2 договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок енергопостачальної організації коштів згідно з додатком 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до пункту 7.3.3 договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня у розмірі 0,1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2012 (пункт 10.1 договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 10.4 договору).

Позивач належним чином виконав умови договору, від відповідача не надходило жодних скарг, претензій чи заперечень щодо кількості, якості та вартості отриманої теплової енергії тощо.

Судом встановлено, що облік споживання теплової енергії відповідачем проводиться по приладах обліку теплової енергії. У період з грудня 2019 року до квітня 2020 року включно відповідачем було використано теплову енергію у кількості 139,03 Гкал, що підтверджено розрахунком кількості спожитої теплової енергії за договором (а.с. 7) та довідками відповідача про показники теплового лічильника (а.с. 8-13) на загальну суму 181514,13 грн.

Розрахунок вартості використаної теплової енергії проведений позивачем з врахуванням тарифів, які встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Тариф 1173,21 грн за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1795 від 11.12.2018. Тариф 1030,94 грн за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №95 від 14.01.2020. Тариф 1007,83 грн за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №640 від 17.03.2020.

За період грудень 2019 - квітень 2020 року позивачем було виставлено рахунки-фактури: №4313 від 31.12.2019 на суму 63719,38 грн (а.с. 20); №493 від 31.01.2020 на суму 33250,03 грн (а.с. 21); №1290 від 29.02.2020 на суму 41629,36 грн (а.с. 21); №1998 від 31.03.2020 на суму 31002,80 грн (а.с. 22); №2534 від 30.04.2020 на суму 11912,56 грн (а.с. 22).

Відповідач частково розрахувався за отриману теплову енергію, залишок заборгованості відповідача за вказаний період становить 55000,00 грн з урахуванням оплат відповідача (а.с. 6).

Рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» від 20.04.2018 змінено тип та найменування товариства з Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно».

Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо сплати вартості теплової енергії у повному обсязі не виконав, позивач звернувся з позовом до суду про примусове стягнення заборгованості та пені.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

З 1 травня 2019 року введено в дію Закон України №2189-VIII від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги», з цієї дати визнано таким, що втратив чинність Закон України №1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги».

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) (частина 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з положеннями пункту п`ятого частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок з оплати спожитих житлово-комунальних передбачено і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення....», від 21.07.2005 №630 (далі - Правила), визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Умовами договору визначено, що розрахунки здійснюються не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії в Україні регулює Закон України «Про теплопостачання», відповідно до статті 19 якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов для даного виду договору, договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач поставив, а відповідач прийняв теплову енергію у обсягах, які визначені ха показниками приладів обліку, вказана кількість підтверджена відповідачем у наданих довідках, тому не потребує доказуванню. Водночас, судом встановлено, що відповідач повністю не сплатив вартість використаної теплової енергії, його заборгованість становить 55000,00 грн, що підтверджується належними доказами.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, у розумінні вимог статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідач суду не подав, тому вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 55000,00 грн є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію передбачена договором у вигляді сплати пені в розмірі 0,1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

На підставі наведених положень договору та закону позивач нарахував відповідачу 7907,21 грн пені за період прострочення з 11.12.2019 до 10.10.2020.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зазначає, що позивачем не вірно визначено початок строку нарахування пені, оскільки розрахунок заборгованості починається з нарахування спожитої теплової енергії з грудня 2019 року. Отже, з оглядну на положення щодо розрахунків не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, строк нарахування пені починається з 11.01.2020. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення пені підлягає до часткового задоволення у сумі 7015,37 грн за період з 11.01.2020 до 10.10.2020.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, до відшкодування позивачу за рахунок відповідача підлягає 2072,20 грн судового збору.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників гуртожитку «Надія-98» (вул. Орджонікідзе, 98, к.72, м. Черкаси, 18006, ідентифікаційний код 36584477) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (проспект Хіміків, 76, м. Черкаси, 18013, ідентифікаційний код 00204033) 55000,00 грн заборгованості, 7015,37 пені та 2072,20 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко