РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 м. КиївСправа № 910/15171/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БЮРО ВИН";

до відповідача-1: ОФІСУ ВЕЛИКИХ ПЛАТНИКІВ ПОДАТКІВ ДПС;

до відповідача-2: ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ;

про: стягнення 232.667,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЮРО ВИН" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до ОФІСУ ВЕЛИКИХ ПЛАТНИКІВ ПОДАТКІВ ДПС (далі - відповідач-1) та ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (далі - відповідач-2) про стягнення 232.667,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті неправомірних дій відповідача-1 позивачем понесені витрати на правову допомогу в сумі 232.667,00 грн., які позивач просить стягнути з держави в особі відповідача-2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15171/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах та можуть бути відшкодовані виключно у спосіб передбачений процесуальним законодавством.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що вчинені відповідачем-1 неправомірні дії, у вигляді винесення протиправних податкових повідомлень-рішень, порушили права позивача та завдали майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідачем-1 проведено документальну невиїзну перевірку позивача з питань правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення в період з 09.11.2015 по 08.10.2018, за результатами якої складено акт від 27.11.2018 № н68/18/28-10-14-09/ , за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог: Закону України "Про митний тариф України", Митного кодексу України та Податкового кодексу України.

В період з 26.12.2018 по 10.01.2019 року відповідачем-1 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача на акт документальної невиїзної перевірки від 27.11.2018 № н68/18/28-10-14-09/, за висновками якого складено акт перевірки від 24.01.2019 яким встановлено порушення позивачем вимог: Закону України "Про митний тариф України", Митного кодексу України та Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки від 24.01.2019, відповідачем-1 прийняті податкові повідомлення - рішення від 18.02.2019, а саме:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 322.443,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на 257.954,40 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на 64.488,60 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на 1.620.215,03 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на 1.289.772,02 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями на 322.443,01 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2019 у справі № 640/9465/19, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення від 13.05.2019 №№ та № .

Між позивачем, як замовником, та товариством з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ ПРАВА", як виконавцем, укладено договір про надання юридичних послуг від 15.04.2019 № 15/04-2019 (із додатковими угодами), відповідно до відповідно до предмету якого виконавець зобов`язується надати замовнику оплатні юридичні послуги пов`язані із оскарженням, зокрема, податкових повідомлень - рішень від 13.05.2019 №№ та № .

Позивач стверджує, що останнім, на підставі договору про надання юридичних послуг від 15.04.2019 № 15/04-2019, додаткових угод до нього та актів прийому-передачі понесені витрати на правову допомогу на загальну суму 232.667,00 грн.

Враховуючи викладені вище обставини позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача-2 понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 232.667,00 грн. у вигляді збитків у зв`язку з неправомірними діями відповідача-1.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами статті 1174 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Положеннями пункту 2 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювана збитків;

- причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

При цьому, заявлена позивачем до стягнення сума не є збитками, оскільки такі витрати за правовою природою не є заходом цивільно-правової відповідальності, не мають ознак збитків відповідно до норм закону, а наявність та розмір не перебувають у причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача-1.

Водночас, законодавством встановлено спеціальний порядок відшкодування витрат на правову допомогу (юридичні послуги), які включаються до складу судових витрат, відповідно, відшкодування витрат на оплату послуг представника не є предметно-відокремленим провадженням. Вирішення питання відшкодування цих витрат завжди є складовою відповідної форми судового процесу.

Однак, в процесі розгляду справи № 640/9465/19 витрати на правову допомогу позивачем заявлені не були.

Таким чином, за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах та можуть бути відшкодовані виключно у спосіб передбачений процесуальним законодавством, не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак внаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Вказана правова позиція також закріплена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 925/245/19

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 233, 236, 238, 250, 252, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац