УХВАЛА

м. Київ

14.01.2021Справа № 916/3703/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вумен Інсайт»

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вумен Інсайт»

до Фізичної особи-підприємця Гурко Вадима Сергійовича

про стягнення 281195 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано за підсудністю від Господарського суду Одеської області указаний позов про стягнення з Відповідача суми сплаченого Позивачем авансу у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов договору № 12 від 26.05.2020, а саме не надання ним послуг.

Разом з позовною заявою Позивачем було подано заяву про забезпечення позову у якій просить суд накласти арешт на кошти Відповідача у розмірі ціни позову - 281195 грн. та судового збору - 4217,90 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Відповідача в АТ КБ «Приватбанк» та інші рахунки, які належать Відповідачу.

Заяву про забезпечення позову Позивач обґрунтовує тим, що на його вимогу повернути 281195 грн. сплаченого Відповідачу авансу останній відмовляється від повернення коштів.

Відмова Відповідача від повернення вказаної суми коштів викликає у Позивача припущення, що Відповідач може перевести відповідні грошові кошти, які містяться на банківському рахунку у готівку, а отже виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, може ускладнитися чи стати неможливим через відсутність у Відповідача достатніх коштів для задоволення вимог Позивача.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду.

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов`язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, у даному випадку, саме на Позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, покладається обов`язок доведення своїх посилань.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що Відповідачем вчинялися будь-які дії, спрямовані на переведення коштів з банківських рахунків у готівку, або такі дії, які свідчать, що у майбутньому Відповідач має намір ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у накладення арешту на грошові кошти суд наразі не вбачає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви сплачена Позивачем сума судового збору за її подання відноситься на Позивача та йому не відшкодовується.

У випадку надання Позивачем належних, допустимих, достовірних та достатніх у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду - Позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків