ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

11 січня 2021 року Справа № 903/138/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу Приватного підприємства "Луцьксервіс"

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2020р.

(постановлену об 11:09 год. у м. Луцьку, повний текст складено 23.10.2020р.)

у справі № 903/138/20 (суддя Гарбар І.О.)

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1. Любешівської селищної ради

2. Приватного підприємства "Луцьксервіс"

про визнання незаконним та скасування рішень Любешівської селищної ради, визнання недійсними результати торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію

за участю представників сторін:

від позивача - Грибан Ж.В.;

від Любешівської селищної ради - не з`явився;

від Приватного підприємства "Луцьксервіс" - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа № 903/138/20 за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради та Приватного підприємства "Луцьксервіс" про визнання незаконним та скасування рішень Любешівської селищної ради, визнання недійсними результати торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію.

04.06.2020 представник подала клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, а 29.09.2020 подала до суду першої інстанції уточнене клопотання про призначення земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.10.2020 у справі № 903/138/20, серед іншого, клопотання ОСОБА_1 про призначення земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової експертизи. На вирішення експерту поставлено питання:

- які характеристики об`єктів і споруд, розташованих на земельній ділянці колишнього ВАТ "Волиньпаливо" за адресою АДРЕСА_1 та який їх технічний стан?

- які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?

- чи могла бути земельна ділянка, яка була предметом земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:1524, категорія земель-землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для обслуговування гаражно-складських приміщень) які відбулись 24.07.2015, частиною земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ВАТ "Волиньпаливо" згідно Державного акту на право постійного користування землею виданого Любешівському паливному складу на території Любешівської селищної ради, згідно якого користувачу (ВАТ "Волиньпаливо") надано у постійне користування 0,44 гектарів землі в межах згідно з планом та зареєстровано в реєстрі в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ВЛ № 018-1?

- чи виконаний Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки "Любешівський селищній раді для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень в АДРЕСА_1 з земель запасу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області для продажу права оренди на аукціоні відповідно нормативно правовим документам із землеустрою?

При постановлені вказаної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки відповідач заперечує обставини, які викладені в позовній заяві, а саме перебування у власності ОСОБА_1 об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, суд дійшов висновку, що існують обставини для з`ясування яких необхідні спеціальні знання, з огляду на, що є необхідність призначити по справі земельно-технічну експертизу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Приватне підприємство "Луцьксервіс", у якій просить ухвалу Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2020 року по справі №903/138/20 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує таке.

Зазначає, що суд, для з`ясування обставин справи не мав дійсної потреби у призначенні земельно-технічної експертизи, оскільки з наявних у матеріалах справи документів можна надати відповідь на усі питання, які пропонував поставити представник позивача у клопотанні, а, відтак, немає необхідності у залучені осіб, які володіють іншими, ніж право, спеціальними знаннями.

Для встановлення того, чи розміщенні на земельній ділянці ПП "Луцьксервіс" будівлі та споруди, які збудував ОСОБА_1 після самовільного захоплення ділянки підприємства, немає потреби призначати експертизу, оскільки такі обставини встановлено рішенням Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 по справі №903/882/19.

Визначений перелік питань не доцільно ставити на вирішення експерту, оскільки:

- питання №1 сформульовано не чітко, зокрема не можливо визначити, яку саме обставину просить встановити суд, яка входить до предмета доказування у цій справі;

- відповідь на питання №2 щодо того, які будівлі і споруди були передані ОСОБА_1 наявна в матеріалах справи, адже це зазначено у документах, які позивач додає до позовної заяви на підтвердження факту придбання споруд і будівель;

- у випадку отримання відповіді від експерта на питання №3, вказана обставина не входитиме до предмету доказування в цій справі та не впливатиме на вирішення спору;

- питання №4 ставити не доцільно, оскільки у матеріалах справи наявна експертиза вказаного проекту землеустрою, яка проводилась в 2015 році - одразу після виготовлення самого проекту землеустрою.

Скаржник вважає, що будь-який результат експертизи (конкретний висновок чи можливість/припущення щодо якогось факту чи обставини), який буде суперечити наявним у справі матеріалам, буде використовуватись позивачем з метою поставити під сумнів законність рішень Любешівської селищної ради та отримання у приватну власність ПП "Луцьксервіс" земельної ділянки.

У зв`язку із викладеним, Приватне підприємство "Луцьксервіс" вважає ухвалу Господарського суду Волинської області від 23 жовтня 2020 року у справі № 903/138/20 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі необґрунтованою, постановленою після неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а висновки суду, зазначені в ухвалі, такими що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного підприємства "Луцьксервіс", відповідно до якого просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує таке.

Приватне підприємство "Луцьксервіс" не погоджуючись з тим, що право власності на паливний склад було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка С.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Приватне підприємство "Луцьксервіс", посилаючись на рішення Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 у справі №903/882/19, обґрунтовує наявність у нього права власності на об`єкти нерухомого майна і відсутністю такого права у ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи адміністративним судом про скасування державної реєстрації права власності на паливний склад за ОСОБА_1 , рішення Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 у справі №903/882/19, яким нібито встановлено обставини відсутності у ОСОБА_1 права власності на паливний склад, прийнято до уваги не було.

Однак, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 провадження у справі за позовом Приватного підприємства Луцьксервіс до державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка С.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії було закрито, з тих підстав, що ПП "Луцьксервіс" не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи ОСОБА_1 , такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються окрім вимог про скасування оспорюваного рішення також вимоги про визнання недійсним правочину, на підставі якого прийнято оспорюване рішення.

Беручи до уваги, що всі надані суду позивачем докази не визнаються відповідачем, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, з метою повного та об`єктивного вирішення цієї судової справи, позивач, скористався своїм правом на з`явлення клопотання про призначення відповідної експертизи та доводить свою позицію у порядку та спосіб встановлений чинним процесуальним законодавством України, а суд першої інстанції має з`ясувати всі обставини справи та встановити серед іншого, чи перебувають у власності ОСОБА_1 об`єкти нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, чи є спірна земельна ділянка частиною земельною ділянки, яка перебувала у користуванні ВАТ "Волиньпаливо", чи дотримано норм законодавства при виготовленні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень в АДРЕСА_1.

Оскільки для встановлення вказаних вище обставин необхідні спеціальні знання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про призначення у справі земельно-технічної експертизи.

За наведеного вище, позивач вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування постановленої у справі ухвали, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Любешівська селищна рада не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу Приватного підприємства "Луцьксервіс", що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 11.01.2021 представник позивача заперечила проти доводів, викладених в апеляційній скарзі. Стверджує, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення у справі земельно-технічної експертизи. З огляду на вказане, вважає, що ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2020 у справі № 903/138/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Луцьксервіс" - без задоволення.

В судове засідання 11.01.2021 представники Любешівської селищної ради та Приватного підприємства "Луцьксервіс" не з`явилися.

Окрім того, від Приватного підприємства "Луцьксервіс" надійшло до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду, відповідно до якого відповідач просить відкласти розгляд справи на іншу дату. Мотивами неявки в судове засідання та відкладення розгляду справи директор ПП "Луцьксервіс" вказує своє перебування на самоізоляції, у зв`язку із захворюванням на коронавірус COVID-19 близького родича, та, крім того, зазначає про відсутність укладених договорів про надання правової допомоги на представництво інтересів підприємства, що унеможливлює направлення в судове засідання свого представника.

Розглянувши подане клопотання, судова колегія дійшла висновку про його відхилення, з таких підстав.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Проаналізувавши доводи відповідача щодо причин неявки останнього в судове засідання, колегія суддів зазначає, що директором ПП "Луцьксервіс" не надано жодних доказів на підтвердження обставин викладених в ньому, зокрема відносно захворювання на коронавірус COVID-19 близького родича та необхідність перебування її на самоізоляції.

Також, директор не позбавлена можливості представляти інтереси ПП "Луцьксервіс" в порядку ч.3 ст. 56 ГПК України та взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Окрім того, суд взяв до уваги, що попереднє судове засідання, яке відбулося 14.12.2020 було відкладено за клопотанням ПП "Луцьксервсіс" та те, що у справі закінчуються процесуальні строки , передбачені ч.2 ст. 273 ГПК України.

За наведених обставин, наведені директором ПП "Луцьксервіс" причини неявки в судове засідання судом апеляційної інстанції визнаються не поважними, а тому відхиляється клопотання ПП "Луцьксервсіс" про відкладення апеляційного розгляду.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, ті обставини, що судом відхилено клопотання ПП "Луцьксервсіс" про відкладення апеляційного розгляду, Любешівська селищна рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення, направлене їй (т. 3, а. с. 228), а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників Любешівської селищної ради та Приватного підприємства "Луцьксервіс".

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Приватного підприємства "Луцьксервіс" слід задоволити частково, а оскаржену ухвалу змінити в частині поставлення на вирішення експерта питання "Які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?", виключивши його з поставлених на вирішення експерту питань, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що на розгляді Господарського суду Волинської області перебуває справа № 903/138/20 за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради та Приватного підприємства "Луцьксервіс" про визнання незаконним та скасування рішень Любешівської селищної ради, визнання недійсними результати торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію.

Представником позивача було подано до суду першої інстанції клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, а в подальшому, уточнене клопотання про призначення земельно-технічної експертизи (т. 2, а. с. 93-94; т. 3, а. с. 61-63).

На вирішення експерту, представник просить поставити питання:

- які характеристики об`єктів і споруд, розташованих на земельній ділянці колишнього ВАТ "Волиньпаливо" за адресою АДРЕСА_1 та який їх технічний стан?

- які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?

- чи могла бути земельна ділянка, яка була предметом земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: :01:001:1524, категорія земель-землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для обслуговування гаражно-складських приміщень) які відбулись 24.07.2015, частиною земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ВАТ "Волиньпаливо" згідно Державного акту на право постійного користування землею виданого Любешівському паливному складу на території Любешівської селищної ради, згідно якого користувачу (ВАТ "Волиньпаливо") надано у постійне користування 0,44 гектарів землі в межах згідно з планом та зареєстровано в реєстрі в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ВЛ № 018-1?

- чи виконаний Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки "Любешівський селищній раді для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень в АДРЕСА_1 з земель запасу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області для продажу права оренди на аукціоні відповідно нормативно правовим документам із землеустрою?

Обґрунтовуючи клопотання про призначення земельно-технічної експертизи представник вказує, що позивач мотивує позов тим, що:

- об`єктом торгів не могла бути земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1, так як за даною адресою розташоване нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 - адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом.

- земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1524, право на яку зареєстроване за позивачем, не підлягала продажу на земельних торгах, так як до ОСОБА_1 , як до нового власника нерухомого майна, перейшло право на користування земельною ділянкою у тому ж самому розмірі та на тих самих підставах, що мав попередній власник нерухомого майна.

Також, позов мотивований тим, що з інформації щодо лоту 4467 (спірна земельна ділянка) з офіційного сайту Держземагенства вбачається наступне:

1. Земельна ділянка, яка була продана на земельних торгах у формі аукціону з продажу земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:1524, є відмінною від земельної ділянки, яка була показана учасникам торгів та оглянута ними.

2. Фотографічні зображення земельних ділянок, які були розміщені на офіційному сайті Держземагенства (лот 4467) та з якими були ознайомлені учасники торгів, зроблені з земельної ділянки, яка була продемонстрована учасникам торгів та є відмінною від спірної земельної ділянки. (На спірній земельній ділянці, кадастровий номер: :01:001:1524, на момент виготовлення проекту землеустрою в 2012 році, були розміщені будівлі, які розміщені на ній і на даний час).

3. Існує два рішення Любешівської селищної ради №24/3 від 22.03.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу її на аукціоні", одне, яке було розміщено на офіційному сайті Держземагенства, лот 4467, а інше міститься в додатках до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки. В першому випадку затверджується проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в другому випадку затверджується проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

4. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Любешівській селищній раді для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень в АДРЕСА_2 з земель запасу Любешівської селищної ради Любещівського району розроблявся для продажу права оренди на аукціоні.

5. Проект землеустрою містить суперечливі висновки:

- висновок відділу Держземагенства у Любешівському районі "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" свідчить про можливе відвести земельну ділянку площею 0,2956 га для будівництва та обслуговування гаражно- складських приміщень та підлягає продажу на земельних торгах,

- висновок відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства № 67 від 15.02.2013 року, яким затверджено проект землеустрою саме щодо продажу права оренди на аукціоні,

- висновок державної експертизи землевпорядної документації від 20.03.2013 року № 58, яким погоджено проект землеустрою щодо продажу права оренди на аукціоні.

6. Проект землеустрою містить в собі Акт погодження меж з суміжними землекористувачами (землевласниками). Одним із суміжних користувачів є ОСОБА_1 , однак, даний акт ним не підписаний. ОСОБА_1 не включено до переліку осіб, які мають підписати даний Акт. Такий же Акт міститься в матеріалах звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки.

7. На схемі генплану забудови земельної ділянки не відображено існуючих об`єктів нерухомого майна, які належать на праві власності ОСОБА_1 .

8. Графічні матеріали, які знаходяться в матеріалах проекту землеустрою, не містять щодо існуючих об`єктів нерухомого майна, зокрема: не відображено цегляний туалет на два очка, який був придбаний ОСОБА_1 з аукціону по продажу майна 03.02.2003 у ВАТ "Волиньпаливо" та який розміщений на спірній земельній ділянці, не відображені інші об`єкти нерухомості збудовані ОСОБА_1 на спірній земельній ділянці до складання проекту землеустрою, однак не здані в експлуатацію. Те саме стосується журналу польових вимірювань обміру земельної ділянки.

9. Проект землеустрою містить довідку б/н та без дати, з якою вбачається, що земельна ділянка відводиться Любешівській селищній раді саме для продажу права оренди на аукціоні, а не для продажу її на аукціоні.

Зважаючи, що відповідач ПП "Луцьксервіс", заперечує обставини, які викладені в позовній заяві, а саме, перебування у власності ОСОБА_1 об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, вважає, що документація щодо лоту 4467 (спірна земельна ділянка), яка була розміщена на офіційному сайті Держземагенства, та вважають, що відповідачем Любешівською селищною радою Волинської області правомірно спірна земельна ділянка була продана на земельних торгах, позивач ОСОБА_1 в силу того, що існують обставини для з`ясування яких необхідні спеціальні знання, вважає за необхідне призначити по справі судову земельно-технічну експертизу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза- це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Отже, якщо суд доходить висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, врахувавши клопотання сторін або сформулювавши питання експерту на власний розсуд.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями (ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 100 ГПК України).

Згідно з п. 6.1. розділу II Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зі змінами і доповненнями, далі - Рекомендації) основними завданнями земельно-технічної експертизи є:

визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;

визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;

визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);

визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема подані сторонами заяви по суті справи, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки відповідач заперечує обставини, які викладені в позовній заяві, а саме перебування у власності ОСОБА_1 об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, тобто існують обставини для з`ясування яких необхідні спеціальні знання, а тому необхідно призначити по справі земельно-технічну експертизу.

Щодо питань, які були поставлені експерту, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, на вирішення експерта представник позивача просила поставити такі питання:

1. Які характеристики об`єктів і споруд, розташованих на земельній ділянці колишнього ВАТ "Волиньпаливо" за адресою АДРЕСА_1 та який їх технічний стан?

2. Які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?

3. Чи могла бути земельна ділянка, яка була предметом земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:1524, категорія земель-землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для обслуговування гаражно-складських приміщень) які відбулись 24.07.2015, частиною земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ВАТ "Волиньпаливо" згідно Державного акту на право постійного користування землею виданого Любешівському паливному складу на території Любешівської селищної ради, згідно якого користувачу (ВАТ "Волиньпаливо") надано у постійне користування 0,44 гектарів землі в межах згідно з планом та зареєстровано в реєстрі в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ВЛ № 018-1?

4. Чи виконаний Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки "Любешівський селищній раді для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень в АДРЕСА_1 з земель запасу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області для продажу права оренди на аукціоні відповідно нормативно правовим документам із землеустрою?

Відповідно до п. 6.1.1. р. II Рекомендацій орієнтовний перелік вирішуваних питань:

Який фактичний порядок користування земельною ділянкою? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників)?

Чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок технічній документації?

Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?

Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку (встановити порядок її користування) відповідно до часток співвласників (зазначити частки)?

Які варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) можливі відповідно до часток співвласників (зазначити частки) та вимог нормативно-правових актів?

Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку?

Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

Проаналізувавши питання, які представник позивача просила поставити експерту, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що питання № № 1, 3, 4 можуть бути поставлені в цьому випадку експерту на вирішення.

Однак, питання "Які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?" не може бути поставлено експерту, оскільки обставини на дослідження яких направлено таке питання мають бути встановлені судом на підставі поданих сторонами доказів, а не експертом за результатом проведеної експертизи.

Тобто, ставлячи на вирішення експерта зазначене питання, місцевий господарський суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки не врахував, що для дослідження та встановлення обставин які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 та квитанції від 04.02.2003, не потрібно спеціальних знань.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведеного, оскаржену ухвалу слід змінити, виключивши з неї вказане вище питання.

Окрім того, суд зазначає, що за статтею 104 ГПК України унормовано, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Щодо ухвали в частині зупинення провадження у справі, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення обставин, які можуть бути встановлені лише експертом.

Оскільки, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у справі, призначено земельно-технічну експертизу, для проведення якої матеріали справи направляються до Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз і у цей період неможливо здійснювати відповідні процесуальні дії, місцевий господарський суд, скориставшись правом, наданим йому процесуальним законом (ч. 1 ст. 228 ГПК України) правомірно зупинив провадження у справі № 903/138/20 на час проведення експертизи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково знайшли своє підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Приватного підприємства "Луцьксервіс" підлягає частковому задоволенню, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2020р. у справі №903/138/20 слід змінити, виключивши з поставлених на вирішення експерта питань, зазначених у п. 3 резолютивної частини ухвали питання "Які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?" .

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Луцьксервіс" задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2020р. у справі №903/138/20 змінити, виключивши з поставлених на вирішення експерта питань, зазначених у п. 3 резолютивної частини ухвали питання "Які будівлі і споруди були передані від ВАТ "Волиньпаливо" приватному підприємцю ОСОБА_1 внаслідок проведення аукціону по продажу майна банкрута ВАТ "Волиньпаливо" згідно протоколу №17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 року та квитанції від 04.02.2003 року?".

В решті ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2020р. у справі №903/138/20 залишити без змін.

3. Справу № 903/138/20 надіслати Господарському суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складений "14" січня 2021 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.