ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

12 січня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/2492/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 15 жовтня 2020 року (повний текст складено 23.10.2020р.)

по справі № 915/2492/19

за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради

до відповідача: Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про повернення надміру виплачених державних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2020р. у справі №915/2492/19 (суддя Ржепецький В.О.) у задоволені позовних вимог Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради - відмовлено.

17.11.2020р. безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі також - Департамент), в якій апелянт просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2020р. у справі №915/2492/19 скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради у повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про звільнення останнього від сплати судового збору або відстрочення його сплати.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020р. у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

23.12.2020р. від апелянта до суду надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги з посиланням на те, що позивачем вжито всіх належних заходів спрямованих на сплату судового збору, однак, оскільки останній фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, а їх перерахування здійснюється Управлінням ДКСУ у Миколаївській області, то до Департаменту ще не надійшло платіжне доручення про сплату судового збору.

Дослідивши вказане клопотання, судова колегія зазначає, що воно, як і апеляційна скарга подані представником Департаменту - Т.Смірновою.

Однак, відповідно ч. 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом частин 1 і 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В силу приписів частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Поняття "законного представника" визначено статтею 57 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, враховуючи вищезазначене, суд, звертає увагу позивача на те, що в даному випадку законом визначено 2 варіанта можливості здійснення процесуального представництва юридичної особи: участі у судовому процесі: особисто (само представництво) або через адвоката.

При цьому, 30.09.2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Підпунктом 11 п. 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 1 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Водночас, варто зазначити, що підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, Законом України від 18.12.2019р. №390-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення", який набрав чинності 29.12.2019р., внесено зміни, до Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу цієї норми закону вбачається, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією, створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 1 ст. 7 Закону № 755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Як вже було зазначено, апеляційна скарга та клопотання про продовження строку на усунення недоліків від імені Департаменту підписана представником - Смірновою Т.І.

На підтвердження повноважень підписанта до апеляційної скарги додано посадову інструкцію та копію довіреності від 09.01.2020р. №104/09.01-3.

Однак, поданий пакет документів не підтверджує наявність у підписанта апеляційної скарги та відповідного клопотання права на такий підпис у порядку самопредставництва у розумінні ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

Додана до апеляційної скарги посадова інструкція є локальним (внутрішнім) нормативно-правовим актом, яким регулюються відносини з питань праці відповідно та у межах актів трудового законодавства, а отже не відноситься до документів, визначених ч. 4 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, якими можливо підтвердити повноваження вказаної особи на самопредставництво.

Вказане виключає можливість представництва інтересів Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на підставі цієї посадової інструкції в порядку самопредставництва, що повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.07.2020р. у справі №9901/39/20, відповідно до якої для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідне чітке визначення її права діяти без додаткового уповноваження.

Апеляційним судом вчинено дії щодо підтвердження наявності у Смірнової Т.І. повноважень на підписання та подання апеляційної скарги як представника Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) керівником Департаменту, який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, має право вчиняти дії від імені юридичної особи, зазначено ОСОБА_2 . Інформація про особу, що підписала апеляційну скаргу Департаменту та клопотання про продовження строку на усунення недоліків в такому Реєстрі відсутня.

Щодо доданої до апеляційної скарги копії довіреності виданої на ім`я Смірнової Т.І., то судова колегія зазначає, що довіреність може підтверджувати повноваження лише представника, а не у порядку само представництва. При цьому, представником в суді апеляційної інстанції може бути лише адвокат.

Але, до апеляційної скарги представником апелянта не надано доказів, що Смірнова Т.І. є адвокатом.

З огляду на наведене вище, оскільки до матеріалів апеляційної скарги Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради не додано доказів на підтвердження того, що представник позивача Смірнова Т.І. у даній справі має право відповідно до закону підписувати у якості представника за довіреністю, як адвокат, або в порядку само представництва ані саму апеляцій скаргу, ані клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати, що апеляційну скаргу та зазначене клопотання підписано особою, яка має право її підписувати.

Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 року №908/592/19 (щодо підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги) та ухвалі від 12.11.2020 року у справі № 915/145/20 (щодо повноважень ОСОБА_3 на підписання скарг).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Окремо судова колегія зазначає, що 23.12.2020р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Департаменту про долучення оригіналу платіжного доручення від 22.12.2020р. Проте, як вбачається з доданого до клопотання платіжного доручення, реквізити, за якими перераховано судовий збір у розмірі 2881,50 грн., не відповідають реквізитам для сплати судового збору за подання апеляційних скарг та заяв до Південно-західного апеляційного господарського суду, оскільки неправильно зазначені отримувач, розрахунковий рахунок отримувача, код отримувача.

Таким чином, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом не надано доказів сплати судового збору за подання відповідної апеляційної скарги у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Копія ухвали суду від 07.12.2020р. була отримана апелянтом 11.12.2020р., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.12.2020р. за трек номером 79, що міститься у матеріалах справи.

Проте, вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради станом на 12.01.2021р. усунуті не були.

Відповідно до частини 2 статті 260 та частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається та повертається судом апеляційної інстанції, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

Отже, оскільки апеляційна скарга від імені Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради підписана особою, яка не має права її підписувати, це є підставою для її повернення апеляційної скарги. При цьому, клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги залишається без розгляду.

Водночас, апеляційна колегія зазначає, що повернення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не позбавляє скаржника права на повторне звернення із апеляційною скаргою.

Керуючись статтями ст.ст. 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу, підписану Смірновою Т.І., та додані до апеляційної скарги документи повернути без розгляду Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

Матеріали справи №915/2492/19 повернути до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк