РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2021Справа № 910/15818/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Державного підприємства «Прозорро.Продажі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закупівлі Юа»

про стягнення 49 745,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Прозорро.Продажі» (надалі - ДП «Прозорро.Продажі») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закупівлі Юа» (надалі - ТОВ «Закупівлі Юа») про стягнення 43 363,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі договору про використання Електронної торгової системи Prozorro.Продажі №149-ЕТС-УБД1/2019 від 06.02.2019, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 40 800,00 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 488,26 грн. та штрафу у розмірі 2 074,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

10.11.2020 через канцелярію суду від ТОВ «Закупівлі Юа» надійшов відзив на позов, відповідно до якого позивач заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що послуги у заявлений позивачем період не надавались, а договір про використання Електронної торгової системи Prozorro.Продажі №149-ЕТС-УБД1/2019 від 06.02.2019 припинив свою дію з 23.08.2020.

12.11.2020 через канцелярію суду від ДП «Прозорро.Продажі» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 44 540,23 грн., пеню у розмірі 1 023,34 грн. та штраф у розмірі 4 182,33 грн.

Суд приймає збільшення розміру позовних вимог оскільки відповідна заява подана позивачем з дотриманням вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а відтак подальший розгляд справ буде здійснюватись в межах суми основного боргу у розмірі 44 540,23 грн., пені у розмірі 1 023,34 грн. та 3% річних у розмірі 4 182,33 грн.

23.11.2020 до Господарського суду міста Києва від ДП «Прозорро.Продажі» надійшли пояснення, в яких позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

14.12.2020 через канцелярію суду від ДП «Прозорро.Продажі» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49 543,31 грн., пеню у розмірі 1 462,68 грн. та штраф у розмірі 4 600,29 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, а заява про збільшення позовних вимог подана до суду після тридцяти днів з дня відкриття провадження у даній справі, то суд не приймає таке збільшення до розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

06.02.2019 між ДП «Прозорро.Продажі» (адміністратор) та ТОВ «Закупівлі Юа» (оператор) укладено договір №149-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Prozorro.Продажі (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого предметом договору є забезпечення адміністратором доступу оператора до Prozorro.Продажі з метою організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу майна (активів) банків, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації.

19.04.2019 та 25.06.2019 між сторонами укладені додаткові до Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 19.04.2019, ціна договору складається з плати на обслуговування та розвиток ЕТС, яка сплачується оператором для забезпечення покриття витрат, понесених адміністратором для належного здійснення функцій адміністратора ЕТС.

Для електронних аукціонів, що відбудуться до 19.04.2019 (включно) розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 10% винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не менше 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць.

До електронних аукціонів, що відбудуться після 19.04.2019 розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 20% винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не менше:

- 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць;

- 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 01.11.2019).

Граничні розміри винагороди оператора визначаються Фондом.

Адміністратор не пізніше 5 числа наступного місяця виставляє рахунок оператору за поточний місяць для перерахування плати на обслуговування та розвиток ЕТС. В разі проведення електронних аукціонів, у яких у поточному місяці було опубліковано договір та присвоєно статус завершений за результатами яких оператор отримав право на винагороду, в рахунку відображається перелік таких електронних аукціонів.

Рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором на банківський рахунок адміністратора протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення.

Адміністратор протягом 10 робочих днів з дня отримання від оператора плати на обслуговування та розвиток ЕТС, надає оператору акт наданих послуг на обслуговування та розвитку ЕТС засобами електронного зв`язку. Оператор протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання підписує два примірники, скріплює їх своєю печаткою (у разі наявності) та передає ці примірники на підпис адміністратору, а в разі незгоди з ним - направляє адміністратору письмову вмотивовану відмову від підписання та належні документи (в разі наявності). Адміністратор повертає підписаний зі свого боку один примірник акту оператору.

У випадку не надходження на банківський рахунок адміністратора плати на обслуговування та розвиток ЕТС у строки, визначені цим пунктом договору, факт надання послуг на обслуговування та розвиток ЕТС фіксується адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/відступлення прав вимоги в ЕТС. Після цього оператору надається акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

На виконання умов Договору позивачем надані послуги у період з серпня 2020 року по листопад 2020 року на загальну суму 44 540,23 грн., у зв`язку з чим, позивачем направлено на електрону пошту відповідача рахунки на оплату за обслуговування та розвиток ЕТС, зокрема: №ЦБД1-000236 від 04.08.2020 на суму 20 400,00 грн., №ЦБД1-000262 від 03.09.2020 на суму 20 400,00 грн. та №ЦБД1-000296 від 30.10.2020 на суму 3 740,23 грн.

Спір виник у справі у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором по оплаті наданих послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 44 540,23 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За твердженням позивача, ДП «Прозорро.Продажі» надано ТОВ «Закупівлі Юа» передбачені умовами Договору послуги у період з 11 серпня 2020 року по 10 листопад 2020 року на загальну суму 44 540,23 грн., у зв`язку чим виставлено та направлено на електронну пошту відповідача рахунки на оплату за обслуговування та розвиток ЕТС, зокрема: №ЦБД1-000236 від 04.08.2020 на суму 20 400,00 грн., №ЦБД1-000262 від 03.09.2020 на суму 20 400,00 грн. та №ЦБД1-000296 від 30.10.2020 на суму 3 740,23 грн. в підтвердження чого позивач посилається на акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №ЦБД1-000236 від 31.08.2020, №ЦБД1-000262 від 30.09.2020 та №ЦБД1-000296 від 30.10.2020.

Заперечуючи проти позиву відповідач вказує на те, що 23.07.2020 звернувся до позивача з листом №23/07/2020-3 про припинення дії Договору, у зв`язку з чим з 23.08.2020 Договір припинив свою дію, а послуги відповідачу не надавались та не підлягають оплаті.

Суд відзначає, що в положеннях п. 6.4 Договору сторони дійшли згоди про те, що плата на обслуговування та розвиток ЕТС сплачується оператором з моменту набрання чинності цим договором в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС.

Отже, здійснення плати на обслуговування та розвиток ЕТС не залежить від підключення майданчика оператора до ЕТС, а приписами п. 6.1, 6.4 Договору встановлено безумовний обов`язок оператора по щомісячному внесенню плати на обслуговування та розвиток ЕТС за весь час дії Договору.

Позивачем не заперечується, що Договір припинив свою дію 23.08.2020 на підставі реалізації відповідачем закріпленого в положеннях п. 9.2 Договору права на його одностороннє припинення, і тому саме з 23.08.2020 слід вважати таким, що припинився обов`язок оператора по внесенню плати на обслуговування та розвиток ЕТС, встановленої п. 6.1 Договору.

Посилання відповідача на те, що листом №23/07/2020-3 від 23.07.2020 ним було повідомлено позивача про припинення з серпня 2020 року користування послугами за Договором та фактичну відсутність користування такими послугами не нівелюють наведеного висновку суду, адже у відповідності до приписів ст.ст. 6, 627, 628 Цивільного кодексу України сторонами було встановлено обов`язок оператора по сплаті внеску на обслуговування та розвиток ЕТС за весь час періоду дії Договору не в залежності від фактичного підключення оператора до ЕТС, що в силу приписів ст.ст. 11, 14, 509 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання.

Разом з тим, відповідно до п. 6.5 Договору періодом нарахування плати на обслуговування та розвиток ЕТС є календарний місяць (у тому числі, місяць набуття чинності цим Договором).

Виходячи з викладеного, у відповідача наявне зобов`язання із сплати внеску на обслуговування та розвиток ЕТС на підставі Договору за серпень 2020 року.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з протоколу руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій, рахунок №ЦБД1-000236 від 04.08.2020 отримано відповідачем 07.08.2020, а відтак плата за обслуговування та розвиток ЕТС мала бути внесена до 14.08.2020.

Отже, враховуючи викладені обставини, положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 6.1 Договору заборгованість відповідача по сплаті за надані позивачем на підставі Договору послуги становить 20 400,00 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 20 400,00 грн. за надані на підставі Договору послуги. Наявність зобов`язання по сплаті на користь позивача 24 140,23 грн. за надані у вересні та жовтні 2020 року на підставі Договору послуги не підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ДП «Прозорро.Продажі» про стягнення з ТОВ «Закупівлі Юа» основної заборгованості правомірні та обґрунтовані у розмірі 20 400,00 грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 023,34 грн. та штрафу у розмірі 4 182,23 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 11.08.2020 по 10.11.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності і в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16.

Пунктом 6.2 Договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі, передбачених п. 4.3.14 цього договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 10% суми заборгованості або понесених збитків.

Отже, оскільки сторони самостійно передбачили додатково крім сплати пені ще й штраф, та враховуючи те, що положення пункту 6.2 Договору не суперечать нормам чинного законодавства, так як його зміст встановлює механізм одноразового обчислення розміру штрафу на визначену договором суму, і є правовим наслідком прострочення оплати наданих послуг, що не має нічого спільного із постійним нарахуванням пені за весь період неналежного виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.

Розглянувши розрахунок пені та штрафу, судом встановлено, що позивачем не вірно визначено початок прострочення виконання грошового зобов`язання, так судом встановлено, що сплата за рахунком №ЦБД1-000236 від 04.08.2020 мала бути здійснена відповідачем до 14.08.2020, тобто прострочення виконання зобов`язання почалось з 15.08.2020, а не з 11.08.2020 як зазначено позивачем в розрахунку.

Здійснивши власний розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 588,59 грн. та штраф у розмірі 2 040,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Закупівлі Юа» на користь ДП «Прозорро.Продажі» заборгованості у розмірі 20 400,00 грн., пені у розмірі 588,59 грн. та штрафу у розмірі 2 040,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог (заборгованість у розмірі 24 140,23 грн., пеня у розмірі 434,75 грн. та штраф у розмірі 2 142,33 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Прозорро.Продажі» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закупівлі Юа» (04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, будинок 12-Г; ідентифікаційний код 40381929) на користь Державного підприємства «Прозорро.Продажі» (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 22; ідентифікаційний код 42068925) заборгованість у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., пеню у розмірі 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 59 коп., штраф у розмірі 2 040 (дві тисячі сорок) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 973 (дев`ятсот сімдесят три) грн. 07 коп. Видати наказ.

3 В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий