номер провадження справи 15/168/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 Справа № 908/2927/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, при секретарі судового засідання Осоцький А.С. розглянувши матеріали

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленрго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; поштова адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25

до відповідача Концерну "Міські теплові мережі", юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Омельяненко В.В., довіреність № 658 від 24.12.2020;

від відповідача: Білоус В.І., довіреність № 981/20-19 від 29.12.2020.

суть спору

16.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленрго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя до відповідача Концерну "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя про стягнення боргу у розмірі 51 185,21 грн за договором про постачання електричної енергії № 8119 від 01.12.2004, з яких: пеня у розмірі 46 088,08 грн, 3% річних у розмірі 5097,13 грн.

16.11.2020 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 23.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 15/168/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 17.12.2020.

В судовому засіданні 17.12.2020 оголошено перерву до 12.01.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем порушено умови договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме несвоєчасне здійснення оплати за отриманні послуги з розподілу електричної енергії за рахунками, які вручалися відповідачу у встановлений договором строк. Просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 46 088,08 грн та 3% річних у розмір 5097,13 грн. В обґрунтування позову посилався на ст. ст. 11, 15, 16, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 175, 193 Господарського кодексу України, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові № 455/33 від 25.09.2020 та відповіді на відзив № 611/33 від 22.12.2020.

Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 відсотків, про що зазначено у відзиві на позовну заяву № 5432/20 від 08.12.2020 та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву № 109/20 від 11.01.2021. Відповідач у повному обсязі виконав та по теперішній час виконує зобов`язання за договором, основний борг перед позивачем відсутній, що не оспорюється позивачем. Відповідач добросовісно вживав і вживає всіх можливих заходів для виконання свого зобов`язання за договором. Стягнення з відповідача пені у розмірі 46 088,08 грн та 3% річних у розмірі 5097,13 грн у даному випадку зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а й інтереси інших споживачів - бюджетних установ, організацій та населення міста Запоріжжя, що може призвести до збільшення заборгованості відповідача то до дестабілізації роботи підприємства в опалювальний період 2020 - 2021. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних 5097,13 грн в повному обсязі та зменшити суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 99,9%.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу "Оберіг".

В судому засіданні 12.01.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив.

01.12.2004 Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Позивач) та Концерном «Міські теплові мережі» (відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 8119 (далі договір).

Згідно з розділом 1 договору «Предмет Договору», позивач постачає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок Відповідача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно розділу 2 договору під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ) та технічними умовами.

Згідно з п. 9.7. договору, договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Відповідно до положень п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.19 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

У зв`язку з чим, згідно з п. 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 зі споживачами електричної енергії укладались договори до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергію, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання.

Згідно з п. 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу е/енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу е/енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання е/енергії.

З 01.01.2019 відповідач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (договір про розподіл), який розмішено на офіційному сайті ПАТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі. Приєднання відбулося на умовах чинного договору про постачання електричної енергії від 01.12.2004 за № 8119 щодо індивідуальних характеристик об`єкта, потужності, класу надійності, ідентифікаційних кодів, особливостей обліку тощо згідно п. 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

ПАТ «Запоріжжяобленерго», як оператор системи розподілу, яке отримало ліцензію з розподілу електричної енергії на підставі Постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415, є правонаступником постачальника електричної енергії за регульованим тарифом, який має право вимагати від відповідача виконання його зобов`язання щодо оплати заборгованості за спожиту активну електричну енергію, а також стягнення штрафних санкцій.

Згідно з п. 6.2 договору про розподіл, споживач зобов`язується:

1. Виконувати умови цього Договору, в тому числі, своєчасно проводити розрахунки

відповідно до умов договору.

2. Забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх

електромереж, електроустановок та електроприладів.

3. Невідкладно повідомляти Оператора системи про недоліки в роботі вузла

вимірювання.

4. Узгоджувати з Оператором системи нові підключення та переобладнання

внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної

потужності.

5. Забезпечувати доступ представникам Оператора системи, які пред`явили свої

службові посвідчення, до свого об`єкта для обстеження вузла вимірювання,

електроустановок та електропроводки.

8. У разі здійснення оплати за послугу з розподілу (передачу) безпосередньо оператору системи здійснювати таку оплату у терміни передбачені Додатком №4 «Порядок розрахунків» до цього Договору.

10. У термін до 1 листопада надавати Оператору системи відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним розподілом за формою наведеною у Додатку №12 «Обсяги споживання електричної енергії». Обсяги очікуваного споживання мають об`єктивно відображати прогнозоване споживання електроенергії Споживачем або бути максимально наближеними до фактичних обсягів споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодам минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Відповідно до п. 2.3. договору про розподіл, споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії передбачено, що Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком «Порядок розрахунків».

Згідно з п. 1.1. Додатку № 4 Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії передбачено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця. Розрахунки за надані послуги з розподілу електричної енергії проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора системи, вказаний в п. 13 Договору. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок Оператора системи.

Пунктом 1.7. додатку № 4 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії вказано, що за підсумками розрахункового періоду Оператор системи виписує Споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу остаточного розрахунку визначається, виходячи з тарифів на послуги з розподілу електричної енергії та фактичного обсягу спожитої електричної енергії згідно даних «Акта про спожиту активну електричну енергію за розрахунковий період» та з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача.

У відповідності до п. 1.9. додатку № 4 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання рахунка (якщо інший термін не встановлений умовами Договору для конкретного виду платежів), здійснити оплату рахунка, що надається йому Оператором системи.

Датою отримання рахунка, вважається:

- у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику Споживача -дата отримання цього рахунка Споживачем, зазначена ним в рахунку на екземплярі Оператора;

- у разі направлення рахунка нарочним - дата вручення його Споживачу.

Рахунки на оплату за послуги з розподілу електричної енергії вручалися Оператором системи уповноваженому представнику Споживача під розпис у журналі видачі рахунків -дата отримання рахунків Споживачем, зазначена ним у журналі видачі рахунків.

Споживачем несвоєчасно здійснено оплату за отриманні послуги з розподілу електричної енергії за рахунками, що стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені у розмірі 46 088,08 грн та 3% річних у розмірі 5097,13 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Нормами ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За порушення виконання відповідачем зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача пеню за період з 11.12.2019 по 29.01.2020 в сумі 46 088,08 грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що застосування господарських санкції повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п. 8.5. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених додатком № 4 «Порядок розрахунків» до цього договору, у разі якщо главою 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо оператору системи. Споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі 0,5 % за кожний день прострочення платежу, включно по день фактичної оплати.

Наданий позивачем розрахунок пені суд визнав вірним, а вимогу про стягнення пені в розмірі 46 088,08 грн такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню, на 90 %, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначає, що відповідач у повному обсязі виконав та по теперішній час виконує зобов`язання за договором, основний борг перед позивачем відсутній, що не оспорюється позивачем. Відповідач добросовісно вживав і вживає всіх можливих заходів для виконання свого зобов`язання за договором. Концерн «Міські теплові мережі» є комунальним підприємством, що здійснює свою господарську діяльність у сфері централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води споживачам усіх категорій міста Запоріжжя. Відповідач є соціально значимим теплопостачальним підприємством, що забезпечує централізоване теплопостачання міста Запоріжжя, і електроенергія, і природний газ, і теплова енергія (пара, гаряча вода та пов`язана продукція) споживається відповідачем не для власних потреб, а для задоволення соціальних та комунальних потреб споживачів.

Дослідивши наведені відповідачем обставини та подані в їх обґрунтування докази, суд вважає, що надані документи не свідчать про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості і здійсненні з його боку конкретних дій щодо вжиття усіх можливих заходів для виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 8119 від 01.12.2004.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що представлені відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість виконавця належним чином виконати свої зобов`язання за договором. Крім того, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, є співрозмірним з порушенням.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 5097,13 за загальний період з 11.12.2019 по 29.01.2020.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним. Період та розмір заявлених до стягнення 3% річних визначені позивачем правильно, а тому вимоги про стягнення 3 % річних в розмірі 5097,13 грн підлягають задоволенню.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем доведено порушення його прав та обов`язків з боку відповідача, в той же час відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами такого порушення.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; поштова адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25; ідентифікаційний код юридичної особи 00130926, на рахунок № НОМЕР_1 ) пеню у розмірі 46 088,08 грн (сорок шість тисяч вісімдесят вісім гривень 08 коп.), 3% річних у розмірі 5097,13 грн (п`ять тисяч дев`яносто сім гривень 13 коп.), судовий збір у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов