ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.2021 р. Справа№ 914/47/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. розглянувши заяву Фермерського господарства «Карпо-Агро» від 11.01.2021 року (вх. № 60/21 від 11.01.2021 року) про забезпечення позову

у справі № 914/47/21

за позовом: Фермерського господарства «Карпо-Агро», село Ворчин, Володимир-Волинський район, Волинська область,

до відповідача: Приватного підприємства «Оліяр», село Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область,

предмет позову: визнання недійсним договору поставки №ПА 1/160620 від 16 червня 2020 року,

підстава позову: недосягнення згоди щодо істотних умов договору поставки,

встановив:

11.01.2021 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Карпо-Агро» до Приватного підприємства «Оліяр» про визнання недійсним договору поставки №ПА 1/160620 від 16 червня 2020 року. Одночасно подано заяву про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає про наявність підстав для повернення такої заявнику, враховуючи наступне.

Так, статтею 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову. Зокрема, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Тобто особа, що звертається із заявою про забезпечення позову, повинна дотриматись певних вимог, встановлених Законом, зокрема, висловити пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Суд зазначає про недотримання наведених вище вимог закону щодо змісту і форми заяви, оскільки позивачем не вказано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як вимагається пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Зазначена норма містить імперативні процесуальні приписи як для позивача щодо додержання вимог до форми та змісту заяви про забезпечення позову, так і для суду, який зобов`язаний повернути заяву у випадку недотримання позивачем вказаних вимог.

Враховуючи встановлені вище обставини недотримання заявником вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Водночас суд звертає увагу, що повернення заяви про забезпечення позову у зв`язку з недотриманням приписів статті 139 Господарського процесуального кодексу України, є самостійною процесуальною дією, яка не пов`язана з реалізацією права суду, передбаченого статтею 141 Господарського процесуального кодексу України, оскільки питання вжиття чи невжиття зустрічного забезпечення на даний час не вирішується. Крім цього, повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє сторону права повторно звернутися із відповідною заявою з дотриманням вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву Фермерського господарства «Карпо-Агро» від 11.01.2021 року (вх. № 60/21 від 11.01.2021 року) про забезпечення позову (заява з додатками на 14-ти аркушах) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає апеляційному оскарженню в порядку, встановленому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.І. Матвіїв