УХВАЛА

м. Київ

18.01.2021Справа № 755/2256/17

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 , м. Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (КП "ГІОЦ"), м. Київ

про визнання недійсним рішення загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім" (відповідач) про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів відповідача від 25.09.2015 року з моменту його підписання;

- стягнення з відповідача збитків в розмірі 7 603,94 грн;

- зобов`язання відповідача здійснити звірку розрахунків з позивачем за період з 1 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року (помісячно) по видам платежів та в цілому і скласти відповідний акт звірки;

- скасування платежу "за користування кладовими та колясочними приміщеннями";

- заборону відповідачу та третій особі відображати в рахунках для сплати за житлово-комунальні послуги для позивача та всіх інших співвласників будинку АДРЕСА_1 платіж під назвою "інші послуги".

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25.04.2018 року №755/2256/17 в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Додатковим рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21.06.2018 року №755/2256/17 в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Київським апеляційним судом постановою від 04.12.2018 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.04.2018 року скасував в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Дім" від 25.09.2015 та в цій частині позовні вимоги задоволено.

Верховний суд постановою від 29.07.2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року скасував, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр", про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім" від 25 вересня 2015 року, неправомірне збільшення внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за користування кладовими та колясочними приміщеннями, стягнення неправомірно отриманих коштів та відшкодування нанесених збитків закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 про право протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, а також право самостійно звернутися з відповідним позовом до суду господарської юрисдикції.

Ухвалою від 30.09.2020 року справу №755/2256/17 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр", про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім" від 25 вересня 2015 року, неправомірне збільшення внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за користування кладовими та колясочними приміщеннями, стягнення неправомірно отриманих коштів та відшкодування нанесених збитків передано до Господарського суду міста Києва.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 року матеріали справи №755/2256/17 на розгляд передані судді Морозову С.М.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162, ст. 164 та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не викладено позовної заяви у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України із обґрунтованим викладом змісту вимог та чітким зазначенням переліку таких вимог і осіб, яким вони пред`явлені; не надано доказів доплати судового збору в розмірі, визначеному нормами Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з чим ухвалою суду від 16.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання необхідних документів до матеріалів позовної заяви.

Зазначену ухвалу від 14.12.2020 року позивачу було направлено на адресу позивача, зазначену в позовній заяві.

Позивач від отримання відправлення №525 відмовився, про що міститься відповідна відмітка на довідці причин повернення (21.12.2020 року), проставлена працівником поштового відділення.

12.01.2021 року до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку викладення позовної заяви у відповідності до норм ГПК України.

15.01.2021 року від позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів доплати судового збору на суму в розмірі 2 880,00 грн.

18.01.2021 року від позивача до суду надійшла позовна заява в новій редакції.

У зв`язку з перебування судді Морозова С.М. у відпустці в період з 28.12.2020 року по 16.01.2021 року розгляд матеріалів в справі №755/2256/17 відбувається в перший робочий день після виходу з відпустки.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Враховуючи, що від отримання ухвали суду від 16.12.2020 року позивач відмовився (відмітка 21.12.2020 року на довідці причин повернення поштового відправлення №525), строк, визначений судом, відповідно до положень вказаних статей, сплив 31.12.2020 року.

В строк, визначений судом, позивачем недоліки усунуто не було.

При цьому, щодо клопотання позивача про поновлення строку на викладення позовної заяви у відповідності до норм ГПК України, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як на підставу поновлення пропущеного позивачем строку позивач зазначає, що у зв`язку з перебуванням на далекій відстані від міста Києва, було погоджено з листоношею, який доставляв конверт, що судове повідомлення буде перебувати у поштовому відділенні до 20 січня 2021 року. Проте, прибувши до відділення 11.01.2021 року позивачем було з`ясовано, що конверт було повернуто до Господарського суду міста Києва раніше зазначеної дати, у зв`язку з чим строк на усунення недоліків було пропущено та позивач просить його поновити.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Судом встановлено, що до клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не надано жодного доказу в підтвердження обставин, зазначених ним в обґрунтування причин пропуску визначеного судом строку.

Відповідно до приписів частини 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як встановлено судом, до клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не долучено документів на вимогу ухвали суду від 16.12.2020 року, а долучено копію супровідного листа Верховного Суду від 23.11.2020 року №53661/0/222-20 та роздруківку з офіційного сайту ДП «Укрпошта».

Отже, при зверненні до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку на усунення недоліків позовної заяви позивачем не подано до суду доказів сплати судового збору та належним чином оформленої позовної заяви.

З огляду на викладене, враховуючи норму частини 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу, приймаючи до уваги вказане вище, суд не визнає причини пропуску позивачем процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви на позов поважними.

Окрім того, подані 15.01.2021 року та 18.01.2021 року докази доплати судового збору та позовна заява в новій редакції не можуть бути самостійно враховані судом як додатки до заяви про поновлення пропущеного строку, оскільки відсутня ознака одночасного подання відповідних документів до суду, яка передбачена частиною 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу.

Таким чином, позивачем пропущено визначений судом строк на усунення недоліків позовної заяви та не обґрунтовано поважності причин такого пропуску, що свідчить про те, що позивач фактично не виконав вимоги суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З огляду на викладене, позивач своїм правом на усунення виявлених судом недоліків у визначений строк не скористався та не дотримався процедури звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Окрім того, враховуючи, що розгляд справи №755/2256/17 відбувався іншими інстанціями, а постановою від 29.07.2020 року Верховного суду провадження в справі №755/2256/17 було закрито, що не передбачає повернення позивачу всіх матеріалів справи, позовна заява вважається неподаною, а поверненню підлягають лише заяви позивача подані 15.01.2021 року та 18.01.2021 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (КП "ГІОЦ") про визнання недійсним рішення загальних зборів та заяву про усунення недоліків №29122020/2 від 29.12.2020 року вважати неподаною та повернути заявникові заяву щодо доказів доплати судового збору від 15.01.2021 року з додатками і позовну заяву в новій редакції з додатками.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов