ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3118/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Державного підприємства "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, буд. 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Довге Трейд" (65011, м. Одеса, пров. Онілової, буд. 81)

про стягнення 21 044,62 грн

ВСТАНОВИВ:

02.11.2020р. Державне підприємство "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довге Трейд", в якій просить суд стягнути з відповідача 21 044,62 грн., з яких: сума основного боргу за Договором 18000 грн, сума інфляційних втрат 324, сума штрафних санкцій за невиконання умов договору 2720,62 грн. Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2 102 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору №01/02-19 від 01.02.2019 р. в частині повної та своєчасної оплати за користування системою Електронний облік деревини. Winforstpro Україна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2020р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3118/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Ухвала суду від 09.11.2020р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу та отримана останнім, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.66).

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.55-59).

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відбитком календарного штемпелю на конверті та відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

23.11.2020р. до суду від позивача надійшла заява, в якій останній просив суд залучити до матеріалів справи додаткові документи.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Згідно з ч.1 ст.1110 ЦК України, ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Як встановлено судом, 01.02.2019р. між Державним підприємством "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" (ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Довге Трейд" (ліцензіат) було укладено договір №01/02-19 (а.с.28-30), яким регулюються правовідносини, пов`язані із наданням ліцензії на обмежене функціоналом використання об`єкта права інтелектуальної власності Системи, тобто комп`ютерної програми - програмний продукт "Галузева інформаційно-телекомунікаційна система "Електронний облік деревини. Winforstpro Україна".

Відповідно до п. 2.2. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, ліцензіар, будучи власником майнових прав інтелектуальної власності на систему, визначену у цьому договорі, надає ліцензіатові невиключну ліцензію (дозвіл) на обмежене функціоналом використання такої системи, а ліцензіат в порядку та у розмірах, визначених у цьому договорі, виплачує ліцензіарові плату за використання системи (вартість невиключної ліцензії на обмежене функціоналом використання).

За умовами п.п.3.2.-3.3. договору ліцензіат отримує ліцензію та зобов`язується сплачувати її вартість у розмірах та строки, встановлені цим договором. Вартість річної ліцензії на обмежене функціоналом використання системи ліцензіатом становить 14 400 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.4. договору після закінчення строку (терміну) дії ліцензії ліцензіат може продовжити строк (термін) дії ліцензії на кожен рік (12 місяців). У такому випадку ліцензіат зобов`язується оплачувати вартість ліцензії у порядку та строки встановлені пунктом 6.1.1. цього договору.

Якщо ліцензіат порушує порядок оплати ліцензії чи своєчасно не сплатив щомісячний платіж, він може бути позбавлений ліцензіаром права на використання системи. У такому випадку ліцензіат зберігає право на відновлення строку (терміну) дії ліцензії, але не раніше, ніж через 1 (один) робочий день з дня зарахування на рахунок ліцензіара не сплачених грошових коштів. При цьому вартість ліцензії не залежить від дня відновлення та сплачується ліцензіатом, як за повний термі використання системи (п.3.5. договору).

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що факт надання (використання) ліцензії підтверджується актами наданих послуг, які підписується сторонами кожного місяця у останній робочий день місяця, на який надана ліцензія. У разі, якщо ліцензіат достроково оплатив 100% вартості річної ліцензії, зазначеної у договорі, акт наданих послуг підписується сторонами у останній робочий день місяця, у якому ліцензіат достроково оплатив 100% вартості річної ліцензії.

Ліцензіат, протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання акту, повинен підписати відповідний Акт та повернути один екземпляр підписаного Акту ліцензіару, або направити ліцензіару вмотивовану відмову (п.3.7. договору).

Відповідно до п. 3.8. договору при безпідставній відмові ліцензіата підписати акт, у строки, зазначені в п.3.7. договору, зобов`язання ліцензіара по договору вважаються виконаними та такими, що підлягають оплаті ліцензіатом.

Сторони дійшли згоди, що акти, додаткові угоди та додатки до договору, які є його невід`ємними частинами, отримані електронною поштою на електронну адресу ліцензіата та/або іншими наявними засобами зв`язку, мають юридичну силу до отримання оригіналів відповідних документів, викладених у письмовій формі та підписаних сторонами (п. 3.9. договору).

Пунктом 6.1.1. договору сторони погодили, що плату за надання права на обмежене функціоналом використання системи (вартість ліцензії) - фіксований річний платіж, у розмірі, зазначеному у п.3.3. розділу 3 договору. Оплата річної вартості ліцензії здійснюється ліцензіатом на підставі виставлених ліцензіаром рахунків-фактур. Ліцензіат може здійснювати оплату річної вартості ліцензії частинами кожного місяця та достроково оплачувати 100% вартості річної ліцензії. Оплата за продовження строку (терміну) дії ліцензії на кожен рік (12 місяців) здійснюється ліцензіатом у такому ж порядку.

Згідно п. 10.1. договору останній вступає в дію (набирає чинності) з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019р. включно, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 10.2. договору).

Пунктом 10.3. договору сторони погодили, що якщо за 10 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін у письмовому вигляді не заявить про свої наміри розірвати його дію, договір автоматично продовжується на кожен наступний рік (12 місяців).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказує позивач, на виконання умов договору ДП "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" було надано відповідачу логін та пароль для доступу до комп`ютерної програми - програмного продукту "Галузева інформаційно-телекомунікаційна система "Електронний облік деревини. Winforstpro Україна".

У підтвердження виконання своїх зобов`язань позивачем до матеріалів справи залучено, зокрема, підписаний сторонами та скріплений печатками акт від 28.02.2019р. №ЦА-0000568 здачі прийняття-робіт (послуг) за договором №01/02-19 від 01.02.2019р. (а.с.40).

Дослідивши наданий позивачем акт, суд зазначає, що, підписуючи останній, сторони погодили, що виконавець виконав у повному обсязі і якісно такі роботи: ліцензія на обмежене функціоналом використання системи за лютий 2019р., вартість яких без ПДВ склала 1 200 грн.

При цьому, з огляду на положення договору щодо визначення вартості річної ліцензії, суд зауважує, що означена сторонами в акті від 28.02.2019р. № ЦА-0000568 сума є вартістю щомісячного використання ліцензії.

В подальшому, як вказує позивач, у підтвердження чого останнім надано до матеріалів справи роздруківки знімків з екрану електронної поштової скриньки вихідних листів бухгалтерії ДП "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр", ним на електронну пошту відповідача, надану директором підприємства в ході оформлення бухгалтерських документів у лютому 2019р., щомісячно направлялись листи з актами виконаних робіт та рахунками на оплату. Крім того, за твердженням позивача акти виконаних робіт відповідачу на підпис також направлялись засобами поштового зв`язку.

Жодний із означених актів, як вказує позивач, відповідачем підписано та повернуто не було.

Як вказує позивач, відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань, починаючи з 28.02.219р., жодних платежів за користування системою не здійснив, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду з відповідним позовом у відповідача виникла заборгованість у сумі 18 000 грн тобто вартість користування системою з лютого 2019р. по квітень 2020р.

При цьому, як вказує позивач, враховуючи систематичну несплату відповідачем ліцензійних платежів, 15.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Довге Трейд" було позбавлено доступу до системи, а також на його адресу направлено листи з додатковими угодами про розірвання договору (а.с.33-38), які залишились без жодної відповіді.

Суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень статей 76, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а саме підписаний та скріплений сторонами договір, а також акт від 28.02.2019р. № ЦА-0000568 здачі прийняття-робіт (послуг) за договором №01/02-19 від 01.02.2019р., які достеменно підтверджують надання позивачем відповідачу доступу до програми "Галузева інформаційно-телекомунікаційна система "Електронний облік деревини. Winforstpro Україна", з огляду на відсутність жодних доказів у спростування обставин отримання відповідачем доступу до такої програми, з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України щодо достовірності, належності та вірогідності доказів, суд вважає доведеним факт надання позивачем послуг, обумовлених договором, та їх вартість.

Враховуючи вищезазначене, оскільки належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 18 000 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 720,62 грн та інфляційних втрат у сумі 324 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 8.2. договору за не оплату, порушення строків оплати ліцензії ліцензіат сплачує ліцензіару пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від річної вартості ліцензії за кожен день прострочення оплати.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.12), здійснюючи нарахування суми пені Державним підприємством "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" базою нарахування визначено річну вартість ліцензії, яка становить 14 400 грн.

Поряд з цим, вирішуючи питання щодо правомірності нарахування суми пені, виходячи з визначеної позивачем у договорі бази нарахування, суд враховує положення ст. 627 ЦК України, водночас зауважує, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору, які стосуються відповідальності за порушення відповідачем грошового зобов`язання має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади такої відповідальності у господарських правовідносинах, зокрема з положеннями ст.549 ЦК України, якими визначено, що пеня обчислюється у відсотках від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного, оскільки розрахунок позивача містить методологічні помилки, допущені внаслідок невірного визначення бази нарахування (суми боргу), суд, враховуючи положення п.6 ст. 232 Господарського кодексу України та положення ст. 254 ЦК України, за допомогою системи "Ліга-Закон" зробив власний розрахунок суми пені. При цьому оскільки позивачем суму заборгованості у відповідному розрахунку було визначено на рівні 14 400 грн тобто вартість ліцензії за користування системою впродовж 12 місяців, суд не здійснює нарахування суми пені на заборгованість у розмірі 3 600 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
120030.10.2019 - 01.12.20193315.5000 %0.085 %*33.63
120030.10.2019 - 12.12.20194415.5000 %0.085 %*44.84
120013.12.2019 - 02.01.20202113.5000 %0.074 %*18.64
120030.10.2019 - 12.12.20194415.5000 %0.085 %*44.84
120013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*43.50
120031.01.2020 - 01.02.2020211.0000 %0.060 %*1.44
120030.10.2019 - 12.12.20194415.5000 %0.085 %*44.84
120013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*43.50
120031.01.2020 - 03.03.20203311.0000 %0.060 %*23.80
120030.10.2019 - 12.12.20194415.5000 %0.085 %*44.84
120013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*43.50
120031.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*30.30
120013.03.2020 - 01.04.20202010.0000 %0.055 %*13.11
120001.11.2019 - 12.12.20194215.5000 %0.085 %*42.81
120013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*43.50
120031.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*30.30
120013.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 %*27.54
120024.04.2020 - 01.05.202088.0000 %0.044 %*4.20
120003.12.2019 - 12.12.20191015.5000 %0.085 %*10.19
120013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*43.50
120031.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*30.30
120013.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 %*27.54
120024.04.2020 - 03.06.2020418.0000 %0.044 %*21.51
120001.01.2020 - 30.01.20203013.5000 %0.074 %*26.56
120031.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*30.30
120013.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 %*27.54
120024.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*25.70
120012.06.2020 - 01.07.2020206.0000 %0.033 %*7.87
120001.02.2020 - 12.03.20204111.0000 %0.060 %*29.57
120013.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 %*27.54
120024.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*25.70
120012.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*16.13
120023.07.2020 - 01.08.2020106.0000 %0.033 %*3.93
120003.03.2020 - 12.03.20201011.0000 %0.060 %*7.21
120013.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 %*27.54
120024.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*25.70
120012.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*16.13
120023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*16.92
120001.04.2020 - 23.04.20202310.0000 %0.055 %*15.08
120024.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*25.70
120012.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*16.13
120023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*16.92
120004.09.2020 - 01.10.2020286.0000 %0.033 %*11.02
120001.05.2020 - 11.06.2020428.0000 %0.044 %*22.03
120012.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*16.13
120023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*16.92
120004.09.2020 - 30.10.2020576.0000 %0.033 %*22.43

Таким чином загальна сума пені становить 1 188,87 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом за допомогою системи "Ліга-Закон" також було зроблено розрахунок інфляційних втрат, оскільки позивачем помилково було не враховано місяці, в яких мала місце дефляція.

Період заборгованостіСума боргу (грн)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.03.2019 - 30.09.202012001.03744.861244.86
01.04.2019 - 30.09.202012001.02833.761233.76
01.05.2019 - 30.09.202012001.01821.541221.54
01.06.2019 - 30.09.202012001.01113.051213.05
02.07.2019 - 30.09.202012001.01619.151219.15
01.08.2019 - 30.09.202012001.02226.511226.51
03.09.2019 - 30.09.202012001.02530.201230.20
01.10.2019 - 30.09.202012001.01821.641221.64
01.11.2019 - 30.09.202012001.01113.151213.15
03.12.2019 - 30.09.202012001.01011.941211.94
01.01.2020 - 30.09.202012001.01214.371214.37
01.02.2020 - 30.09.202012001.01011.951211.95
03.03.2020 - 30.09.202012001.01315.591215.59
01.04.2020 - 30.09.202012001.0055.941205.94
01.05.2020 - 30.09.202012000.997-3.631196.37

Таким чином загальна сума інфляційних втрат становить 280,02 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Довге Трейд" (65011, м. Одеса, пров. Онілової, буд. 81. Код ) на користь Державного підприємства "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, буд. 1, ) заборгованість у сумі 18 000 /вісімнадцять тисяч/ грн, інфляційні втрати у сумі 280 /двісті вісімдесят/ грн 02 коп., пеню у сумі 1 188 /одна тисяча сто вісімдесят вісім/ грн 87 коп., судовий сбір у сумі 1 944 /одна тисяча дев`ятсот сорок чотири/ грн 61 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська