РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021Справа № 910/16770/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв"

до Державної установи "Центр пробації"

про стягнення 3 720,21 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи «Центр пробації» про стягнення 3720,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку з оплати спожитого природного газу за грудень 2019 року та період з січня по березень 2020 року, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі 3720,21 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки у справі № 910/16770/20 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

27.11.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що Центр пробації є неприбутковою бюджетною установою, відтак, надісланий у 2020 році акт приймання-передачі природного газу за бюджетний період, що закінчився - не підлягає задоволенню. Разом з тим, обсяг газу зазначений в акті № РН-0005129 за грудень 2019 року - 0,3270000 тис. м. куб. не відповідає заявленим обсягам за договором - 0,286933 тис. м. куб. Акти приймання-передачі природного газу за січень 2020 року - березень 2020 року виставлені безпідставно, оскільки, між сторонами не було укладено додаткової угоди, якою визначено суму договору на 2020 рік.

07.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що заявлені обсяги споживання природного газу відповідачем є плановими та орієнтовними і можуть не співпадати з обсягами, вказаними в акті приймання-передачі природнього газу, так як в останньому зазначаються саме фактичні дані про обсяг спожитого газу, а також заперечив проти інших доводів відповідача, викладених у відзиві, оскільки, вони є необґрунтованими.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (позивач, постачальник) та Державною установою «Центр пробації» (відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу № С/401-19/77к (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ ДК 021-2015: код 09120000-6 Газове паливо, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1 Додаткової угоди № 2 від 29.10.2019 до договору постачання природного газу № С/401-19/77к визначено, що плановий обсяг постачання газу - до 627,092 куб.м.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору, вказані обсяги природного газу є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися в порядку, передбаченому п.1.5. Договору.

Добові обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді визначаються на підставі письмової заявки споживача постачальнику до 19 числа, що передує місяцю постачання природного газу. У разі відсутності письмової заявки споживача - постачальник здійснює постачання природного газу шляхом рівномірного розподілу вказаного ліміту на кількість календарних днів місяця поставки (п. п. 1.5, 1.5.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 2).

Відповідно до абзацу першого пункту 2.2 розділу 2 Договору, викладеного в редакції Додаткової угоди № 2 від 29.10.2019, ціна за газ становить 6945,95 грн становить за 1000,0 куб. м., крім того ПДВ - 20%. Всього з ПДВ за 1000 куб. м. - 8335,14 грн.

Згідно з п. 3.1 та 3.2 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем за фактично поставлений газ не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання, на підставі актів приймання-передачі природного газу та рахунків, які надаються постачальником. Споживачем може здійснюватися попередня оплата відповідно до вимог підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти».

Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договору споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі природного газу.

У випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4. договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку (п. 4.5 Договору).

Пунктом 10.1 Договору визначено, що цей договір є укладеним з дати його підписання сторонами, скріплення їх підписів печатками та діє до 31.12.2019 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Додатковою угодою № 3 від 27.12.2019 до договору постачання природного газу № С/401-19/77к від 26.03.2019 внесено зміни до пункту 10.1 Договору та викладено його в наступній редакції: «цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01 квітня 2020 року».

Усі інші умови договору залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов`язання (п. 2 Додаткової угоди № 3 від 27.12.2019).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем у період з грудня 2019 року по березень 2020 року було передано у власність покупця природний газ на загальну суму 4217,60 грн (акти приймання-передачі природнього газу від 31.12.2019 на суму 2725,60 грн, від 31.01.2020 на суму 591,79 грн, від 29.02.2020 на суму 666,82 грн, від 31.03.2020 на суму 233,39 грн), а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати переданого йому газу, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача складала 3720,21 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1-4 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором.

Судом було встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем у період з грудня 2019 року по березень 2020 року було передано у власність покупця природний газ на загальну суму 4217,60 грн (акти приймання-передачі природнього газу від 31.12.2019 на суму 2725,60 грн, від 31.01.2020 на суму 591,79 грн, від 29.02.2020 на суму 666,82 грн, від 31.03.2020 на суму 233,39 грн).

Відповідно до п. 4.4 Договору споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі природного газу.

У випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4. договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку (п. 4.5 Договору).

Так, обсяг спожитого відповідачем природного газу підтверджується роздруківками з Інформаційної платформи Оператора ГТС за грудень 2019 року та за січень-березень 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.1 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем за фактично поставлений газ не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання, на підставі актів приймання-передачі природного газу та рахунків, які надаються постачальником.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та умови п. 3.1 Договору, відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений йому природний газ до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, а не підписання відповідачем актів не може свідчити про відсутність у останнього обов`язку щодо здійснення розрахунку за фактично отриманий газ.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 3720,21 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, доводи відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими, оскільки, спростовуються наведеним вище.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 130, 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної установи «Центр пробації» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81; ідентифікаційний код: 41847154) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137; ідентифікаційний код: 36860996) основний борг у розмірі 3720 (три тисячі сімсот двадцять) грн 21 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева