ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2483/20

За позовом: Agroexim Group s.r.o. (Юридична адреса: вул. Под Габровоу, 445/3, Глубочепи, 15200 Прага 5; Адреса для листування: 67400, Одеська обл., м. Роздільна, вул. Котовського, буд. 38/8)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Дюті Фрі" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 26, каб. 21)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Аганін В.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Бєлих О.В. - на підставі ордеру серії ОД №287086 від 21.09.2020р.

Від відповідача: Демченко Г.Г. - на підставі ордеру серії ВН №1014608 від 01.10.2020р.

Суть спору: Позивач - Agroexim Group s.r.o., звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Дюті Фрі" про стягнення заборгованості за Контрактом №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. у розмірі 20 290 Євро.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2483/20, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.09.2020р.

Ухвалою суду від 22.09.2020р. підготовче засідання відкладено на 08.10.2020р. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. підготовче засідання відкладено на 27.10.2020р. Протокольною ухвалою від 27.10.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 24.11.2020р. Протокольною ухвалою суду від 24.11.2020р. відкладено підготовче засідання на 26.11.2020р.

Ухвалою суду від 26.11.2020р. закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 22.12.2020р.

Враховуючи перебування судді Рога Н.В. з 14.12.2020р. по 24.12.2020р. на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, судове засідання у справі №916/2483/20, призначене на 22.12.2020р. не відбулось.

Ухвалою суду від 29.12.2020р. судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 12.01.2021р.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, що надійшла до суду 27.10.2020р.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 21.10.2020р. та запереченнях на відповідь на відзив, що надійшли до суду 09.11.2020р.

Позивач у справі - Agroexim Group s.r.o., зазначив, що 15.03.2018р. між ним, як Продавцем, та ТОВ «Роял Дюті Фрі», як Покупцем, був укладений Контракт №AG2018-03RDF, відповідно до п.1 якого Продавець зобов`язаний поставити продукцію (тютюн, товар), а Покупець прийняти та оплатити її. Найменування, кількість та ціна товару зазначені в інвойсах (фактурах).

Відповідно до п.2 Контракту товар відвантажується будь-яким транспортом на умовах DAP Платоново згідно Інкотермс 2010.

Позивач зазначив, що ним виставлено Інвойс №1705 від 17.05.2018р. на суму 20 290 Євро, згідно якого відправником товару є «KT INTERNATIONAL «SA», що передбачено умовами п.1.4 Контракту, продавцем товару є Agroexim Group s.r.o., покупцем товару є ТОВ «Роял Дюті Фрі», умовами поставки є DAP Платоново, місцем поставки товару є Одеська область, Окнянський район, село Платоново, МПП «Платоново-Гоянул Ноу», Одеська митниця.

Як зазначає позивач, свої зобов`язання за Контрактом він виконав, здійснив поставку товару, а саме: тютюну з фільтром, кількість якого складає 130 коробок, 65000 пачок, 1300000 штук, на загальну суму 20 290 Євро.

З міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) вбачається, що перевезення товару здійснювалося «KT INTERNATIONAL «SA».

При цьому, як зазначив позивач, надходження товару за Контрактом №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. на склад ТОВ «Роял Дюті Фрі» підтверджується оформленням митної декларації типу ІМ 72 ДЕ №500330/2018/000020 від 31.05.2018р.

Також позивач зауважив, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012р. «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012р. №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», в митній декларації №500330/2018/000020 від 31.05.2018р. в графі документи під кодом 4101 внесено зовнішньоекономічний Контракт №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. В графі 8 «Одержувач» зазначено - ТОВ «Роял Дюті Фрі».

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 22.10.2020р. за №7.10-2/28.8-01/8.19/15896 підтверджується факт митного оформлення та розміщення у магазині безмитної торгівлі ТОВ «Роял Дюті Фрі» тютюнових виробів, отриманих від Agroexim Group s.r.o., зокрема, за Контрактом №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. за митною декларацією типу ІМ 72 ДЕ №500330/2018/000020 від 31.05.2018р.

Відповідно до п.3 Контракту перехід права власності на товар за даним Контрактом відбувається у момент доставки вантажу Продавцем на склад Покупця. Адреса складу Покупця: Одеська область, Окнянський район, село Платоново, МПП «Платоново-Гоянул Ноу», Одеська митниця.

Згідно п.8 Контракту товар вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем за кількістю - згідно кількості місць та вазі, зазначеним в рахунку-фактурі (інвойсі) чи міжнародній транспортній накладній (CMR).

Таким чином, позивач вважає доведеним факт поставки товару Покупцю - ТОВ «Роял Дюті Фрі».

За умовами п.4.3 Контракту оплата за товар здійснюється в євро та перераховується на рахунок Продавця. Згідно п.4.4. Контракту ціна за одиницю товару зазначається в рахунках-фактурах (інвойсах).

Відповідно до п.5 Контракту всі платежі у розмірі 100% здійснюються шляхом банківського переказу на рахунок Продавця на підставі рахунку-фактури протягом 180 днів з моменту митного оформлення товару в державі імпортера. Оплату по даному Контракту здійснює ТОВ «Роял Дюті Фрі».

Позивач зазначив, що ТОВ «Роял Дюті Фрі» не виконано своїх зобов`язань щодо оплати за отриманий товар у сумі 20 290 Євро, що є порушенням умов Контракту, порушенням прав та інтересів позивача та підставою для звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову позивач також послався на положення ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, відповідно до яких суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того, позивач зауважив, що відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з ТОВ «Роял Дюті Фрі» заборгованості у розмірі 20 90 Євро.

При цьому, позивач зазначив, що жодної додаткової угоди, зокрема, додаткової угоди від 10.09.2019р., до Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. не укладалося та виконавчим директором Agroexim Group s.r.o. не підписувалося, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою свідка- ОСОБА_1 від 10.11.2020р.

Позивач просить суд взагалі не приймати копію зазначеної угоди у якості доказу по справі, адже вона є додатком до відзиву на позовну заяву, що був наданий відповідачем до суду з пропуском строку, встановленого судом та без клопотання про поновлення пропущеного строку для надання відзиву на позовну заяву.

Позивач зазначив, що факт існування Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. в редакції, наданій позивачем до матеріалів справи, також підтверджується копією цього Контракту, наданою Одеською митницею Держмитслужби у якості додатку до листа від 22.10.2020р. за №7.10-2/28.8-01/8.19/15896.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те, що 10 вересня 2019р. між Agroexim Group s.r.o. та ТОВ «Роял Дюті Фрі» було укладено додаткову угоду до Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р., згідно п.1 якої сторони дійшли згоди викласти п.5.1 Контракту у наступній редакції: « 5.1 Оплата за поставлений по даному Контракту товар повинна бути здійснена шляхом банківського переказу на рахунок Продавця на підставі рахунку-фактури не пізніше трьох років з дати поставки до 31 травня 2021р.». Крім того, п.12.4 Контракту також був викладений у новій редакції, а саме: «п.12.4. Контракт набирає чинності з дати підписання та діє до 31 травня 2021 року». (п.2 додаткової угоди).

Відповідач погодився, що позивачем було виставлено Інвойс №1705 від 17.05.2018р. на суму 20290 Євро, згідно якого відправником товару є «KT INTERNATIONAL «SA», що передбачено умовами п.1.4 Контракту, продавцем товару є Agroexim Group s.r.o., покупцем товару є ТОВ «Роял Дюті Фрі», умовами поставки є DAP Платоново, місцем поставки товару є Одеська область, Окнянський район, село Платоново, МПП «Платоново-Гоянул Ноу», Одеська митниця.

З інвойсу вбачається, що Agroexim Group s.r.o. здійснило поставку товару, а саме: тютюну з фільтром, кількість якого складає 130 коробок, 65000 пачок, 1300000 штук, на загальну суму 20290 Євро.

Митна декларація типу ІМ 72 ДЕ №500330/2018/000020 оформлена 31.05.2018р.

Відповідач не заперечує факт отримання від Agroexim Group s.r.o. товару- тютюнових виробів з фільтром, кількість якого складає 130 коробок, 65000 пачок, 1300000 штук, на загальну суму 20290 Євро.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що укладений сторонами Контракт №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. є підставою для виникнення у сторін за цим Контрактом господарських зобов`язань відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами. Укладаючи додаткову угоду до Контракту сторони змінили порядок оплати за отриманий за Контрактом товар та встановили новий строк оплати - до 31 травня 2021 року.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає що станом на дату розгляду справи строк оплати за отриманий товар ще не настав і ТОВ «Роял Дюті Фрі» не було порушено ані своїх зобов`язань за Контрактом, ані прав позивача.

В ході розгляду справи відповідач, у запереченнях на відповідь на відзив поставив під сумнів відповідність поданої позивачем до матеріалів справи копії Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р., а також копії зазначеного Контракту, наданої Одеською митницею Держмитслужби, його оригіналу, на підтвердження чого надав до суду довідку від 02.11.2020р., підписану директором ТОВ «Роял Дюті Фрі» ОСОБА_2., заяву свідка - директора ОСОБА_2 відповідно до ст.88 ГПК України, а також нотаріально посвідчену заяву свідка - ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_2 , як директором ТОВ «Роял Дюті Фрі», Контракт №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. в редакції, наданій до суду, не підписувався, а екземпляр Товариства оригіналу цього Контракту був втрачений в жовтні 2019р.

Крім того, у заяві свідка ОСОБА_2 зазначив, що додаткову угоду від 10 вересня 2019р. до Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. було укладено в результаті домовленості між учасниками (засновниками) ТОВ «Роял Дюті Фрі» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є також засновниками Agroexim Group s.r.o. Оригінал додаткової угоди було втрачено разом з оригіналом Контракту.

Враховуючи відсутність оригінал Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. відповідач вважає, що надана до матеріалів справи його копія не може бути прийнята судом у якості доказу по справі.

Виходячи з матеріалів справи, пояснень представників сторін, судом встановлено, що, 15.03.2018р. між Agroexim Group s.r.o., як Продавцем, та ТОВ «Роял Дюті Фрі», як Покупцем, був укладений Контракт №AG2018-03RDF, відповідно до якого Продавець зобов`язаний поставити продукцію (тютюн, товар), а Покупець прийняти та оплатити її. Найменування, кількість та ціна товару зазначені в інвойсах (фактурах).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За матеріалами справи, позивачем до позовної заяви надано належним чином засвідчену копію Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. та у тексті позовної заяви зазначено про наявність оригіналу цього Контракту як у позивача, так і у відповідача.

Відповідач у справі повідомив суд про відсутність у нього оригіналу Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р., у заяві свідка ОСОБА_2 (який був підписантом Контракту від імені ТОВ «Роял Дюті Фрі»), що подана до матеріалів справи, останній поставив під сумнів відповідність наданої позивачем до матеріалів справи копії Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. його оригіналу.

Позивачем оригінал Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. для огляду в засіданні суду надано не було із посиланням на його відсутність на території України у зв`язку із розташуванням офісу підприємства на території Чехії.

За таких обставин, враховуючи положення ст.91 ГПК України, надана позивачем до матеріалів справи копія Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. не береться судом до уваги при розгляді даної справи.

Крім того, відповідачем у справі до матеріалів справи надано належним чином засвідчену копію додатковї угоди від 10.09.2019р. до Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р., якою внесено зміни до п.5.1 та п.12.4 Контракту. При цьому, відповідачем повідомлено про відсутність у нього оригіналу зазначеної додаткової угоди та неможливість надати оригінал для огляду у судовому засіданні.

Згідно заяви свідка ОСОБА_1 (підписант додаткової угоди від 10.09.2019р. від Agroexim Group s.r.o.) додаткову угоду від 10.09.2019р. до Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. він не підписував, у зв`язку з чим заперечує проти залучення цього документу до матеріалів справи у якості доказу.

Таким чином, враховуючи положення ст.91 ГПК України, надана відповідачем до матеріалів справи копія додатковї угоди від 10.09.2019р. до Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. не береться судом до уваги при розгляді даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Agroexim Group s.r.o. виставлено Інвойс №1705 від 17.05.2018р. на суму 20290,00 євро, згідно якого поставка товару здійснюється на підставі Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р., продавцем товару - тютюну з фільтром, кількість якого складає 130 коробок, 65000 пачок, 1300000 штук, держава походження - Болгарія, Торгова марка: The King. Corset, на загальну суму 20290,00 євро, є Agroexim Group s.r.o., відправником товару - є «KT INTERNATIONAL «SA», покупцем товару є ТОВ «Роял Дюті Фрі», умовами поставки є DAP Платоново, місцем поставки товару є Одеська область, Окнянський район, село Платоново, МПП «Платоново-Гоянул Ноу», Одеська митниця.

Отже, сторони домовилися про поставку товару та щодо усіх істотних умов поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 257 Митного кодексу України (в редакції станом на дату поставки товару) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Згідно п.1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 р. за №1372/21684, Графа 1 «Декларації» заповнюється наступним чином: у першому підрозділі зазначається 2-значний літерний код напрямку переміщення товарів згідно з класифікатором типів декларацій. У другому та третьому підрозділах зазначаються коди митного режиму та типу декларації згідно з класифікаторами митних режимів і типів декларацій відповідно. У графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи» зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. Відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії.

Згідно класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012р. №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», зовнішньоекономічний договір (контракт) має код 4101.

Митна декларація типу ІМ 72 ДЕ №500330/2018/000020 оформлена 31.05.2018р., що підтверджує надходження товару на склад ТОВ «Роял Дюті Фрі».

Відповідач не заперечує факт отримання від Agroexim Group s.r.o. товару- тютюнових виробів з фільтром, кількість якого складає 130 коробок, 65000 пачок, 1300000 штук, на загальну суму 20 290 Євро.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, враховуючи підтверджений як матеріалами справи, так і поясненнями представників сторін факт поставки Agroexim Group s.r.o. на користь ТОВ «Роял Дюті Фрі» товару- тютюнових виробів з фільтром, кількість якого складає 130 коробок, 65000 пачок, 1300000 штук, на загальну суму 20290,00 євро, виходячи з положень ст.655 Цивільного кодексу України, у Покупця - ТОВ «Роял Дюті Фрі» виникло безумовне зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару, а саме - 20 290 Євро.

За приписами ч.1, ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.ст.173,175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

При цьому, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи неприйняття судом у якості доказів по справі наданої позивачем копії Контракту №AG2018-03RDF від 15.03.2018р. та наданої відповідачем копії додаткової угоди від 10.09.2019р., не встановленим сторонами у договірний спосіб є строк виконання Покупцем свого зобов`язання щодо оплати отриманого товару.

Згідно з ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, законодавець не встановлює певних вимог до оформлення вимоги про виконання зобов`язання, виходячи з чого такою вимогою може бути і позовна заява, що подана до Господарського суду Одеської області 25.08.2020р.

Після пред`явлення позовної заяви протягом семиденного строку ТОВ «Роял Дюті Фрі» грошові кошти у розмірі 20290,00 євро за товар, отриманий від Agroexim Group s.r.o. не сплатило, що є підставою для стягнення цієї грошової суми у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що в силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Враховуючи матеріали справи, судом встановлено наявність порушеного права позивача, за захистом якого він правомірно звернувся до суду, виходячи з положень ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Agroexim Group s.r.o. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Дюті Фрі» про стягнення - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Дюті Фрі» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд.26, каб.21, ) на користь Agroexim Group s.r.o. (юридична адреса: вул. Под Габровоу, 445/3, Глубочепи, 15200 Прага 5; адреса для листування: 67400, Одеська обл., м. Роздільна, вул. Котовського, буд.38/8) заборгованість у розмірі 20 290 Євро.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Дюті Фрі» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд.26, каб.21, ) на користь Agroexim Group s.r.o. (юридична адреса: вул. Под Габровоу, 445/3, Глубочепи, 15200 Прага 5; адреса для листування: 67400, Одеська обл., м. Роздільна, вул. Котовського, буд. 38/8) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 907 грн 50 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 19 січня 2021 р.

Суддя Н.В. Рога