ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Справа№ 910/8003/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 03.10.2019 (повний текст рішення складено та підписано 11.10.2019)

у справі № 910/8003/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Вишгородської міської ради Київської області

до Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 499 693,54 грн,

УСТАНОВИВ:

Вишгородська міська рада Київської області, звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд", в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд" на користь Вишгородської міської ради Київської області штрафні санкції: пеню та штраф в сумі 1499693,54 грн та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Господарського суду м. Києва 03.10.2019 у справі №910/8003/19 позов - задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд" на користь Вишгородської міської ради Київської області штраф у розмірі 248 567 грн 94 коп., пеню у розмірі 1251125 грн 60 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 495 грн 41 коп., а всього 1 522 188,95 грн

Рішення обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови п.п. 3.1.6. п. 3.1. розділу 3 даного договору та не сплачено внесок на розвиток-інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури щодо будинку дитячого закладу садку-ясель (на сто дітей) загальною площею 3760 кв.м., з благоустроєм та запроектованими ігровими майданчиками у визначений строк. Сторонами договору не підписано актів приймання-передачі споруд, що б свідчило б про внесення внеску з боку відповідача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київсоцбуд" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 03.10.2019 у справі №910/8003/19 і ухвалити нове рішення, яким позов Вишгородської міської ради про стягнення штрафних санкцій залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Апелянт стверджує про неможливість виконання зобов`язання з будівництва дитячого садка. Також на думку апелянта зобов`язання щодо передачі дитячого садочку припинилось.

Позивачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому він просив суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі апеляційне провадження у справі № 910/8003/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд", розгляд справи призначено на 04.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 розгляд справи відкладено до 11.02.2020.

У судовому засіданні 11.02.2020 було оголошено перерву до 18.02.2020, 18.02.2020 - до 03.03.2020, 03.03.2020 - до 17.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 розгляд справи відкладено до 21.04.2020.

У подальшому, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 у зв`язку із дією постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" розгляд справи було перенесено на 05.05.2020.

04.05.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, також від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, яке відбулось 05.05.2020 представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 розгляд справи відкладено до 02.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 розгляд справи відкладено до 14.07.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 розгляд справи відкладено до 04.08.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 розгляд справи відкладено до 15.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 розгляд справи відкладено до 29.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 розгляд справи призначено на 22.10.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 розгляд справи відкладено до 17.11.2020.

17.11.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці з 04.11.2020 по 20.11.2020 (включно).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 розгляд справи призначено на 10.12.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 розгляд справи відкладено до 12.01.2020.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.01.2021 № 09.1-08/103/21 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/8003/19 у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 у справі №910/8003/19 для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд" визначено колегію суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд" до провадження у визначеному складі суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 17.08.2011 між Вишгородською міською радою (міська рада) та Приватним акціонерним товариством "Київсоцбуд" (забудовник) укладено договір № 106 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода, за умовами якого забудовник приймає пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода шляхом безоплатної передачі в комунальну власність територіальної громади м. Вишгорода споруд дошкільного дитячого закладу - дитячий садок-яслі (на сто дітей) загальною площею 3760 кв.м., з благоустроєм та запроектованими ігровими майданчиками вартістю 8285598,00 грн та споруд початкової школи (на сто учнів) загальною площею 3788 кв.м., з благоустроєм та запроектованими ігровими і спортивними майданчиками вартістю 11704819,00 грн.

Згідно із п. 7.1. розділу 7 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, а також скріплення їх печатками, та діє до повного виконання сторонами визначених в ньому зобов`язань.

Відповідно до п.п. 3.1.6. п. 3.1. розділу 3 договору забудовник зобов`язується передати внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода, визначений в п. 2.1. цього договору, в наступні терміни: будинок дитячого садку-ясель (на сто дітей) загальною площею 3760 кв.м. з благоустроєм та запроектованими ігровими майданчиками - з введенням в експлуатацію третьої черги будівництва мікрорайону, але не пізніше 31.12.2018.

Відповідно до розрахунку величини пайового внеску (участі) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Вишгорода (додаток до договору № 106 від 17.08.2011) загальна сума пайового внеску (участі) у створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури складає 19990417,00 грн.

Згідно п.п. 3.1.8. п. 3.1. розділу 3 договору здійснення внеску оформлюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі споруд, визначений в п. 2.1. цього договору.

За умовами п. 4.1. розділу 4 договору у випадку порушення цього договору договору, винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього договору. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Відповідно до п. 4.2. розділу 4 договору за несвоєчасну або неповну передачу внеску пайової участі у терміни,визначені п. 3.1.6. та п. 3.1.7. забудовник сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми вартості непереданого внеску за кожен день прострочення. У випадку порушення строку, встановленого п. 3.1.6. цього договору на період більше 30 календарних днів, забудовник сплачує одноразовий штраф у розмірі 3% від суми пайового внеску, визначеного у п. 2.1. цього договору.

Згідно із п. 4.5. розділу 4 договору про невиконання забудовником взятих на себе за цим договором зобов`язань свідчить не підписання у встановлені п. 3.1.6. та п. 3.1.7. строки актів приймання-передачі споруд.

Відповідно до довідки № 5 від 31.05.2019, виданої Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради, за період з 01.01.2018 до 26.05.2019 до міського бюджету Вишгородської міської ради від Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд" платежі за ККД 24170000 (надходження коштів пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту) не здійснювалися.

Згідно довідки № 2-28/778 від 03.06.2019, виданої Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради, на виконання умов договору № 106 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода від 17.08.2011, Приватним акціонерним товариством "Київсоцбуд" не передавалося до комунальної власності територіальної громади міста Вишгорода споруди дошкільного дитячого закладу - дитячий ясла-садок (на сто дітей) загальною площею 3760 кв.м.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що на думку позивача відповідач не виконав своїх зобов`язань по договору в частині передачі до 31.12.2018 внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода - будинку дитячого садку-ясель (на сто дітей) загальною площею 3760 кв.м. з благоустроєм та запроектованими ігровими майданчиками вартістю 8285598,00 грн у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач проти цього заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що відповідачем порушено умови п.п. 3.1.6. п. 3.1. розділу 3 даного договору та не сплачено внесок на розвиток-інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури щодо будинку дитячого закладу садку-ясель (на сто дітей) загальною площею 3760 кв.м., з благоустроєм та запроектованими ігровими майданчиками у визначений строк. Сторонами договору не підписано актів приймання-передачі споруд, що б свідчило б про внесення внеску з боку відповідача. Вказані обставини не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18 ).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наданий позивачем розрахунок нарахувань пені та штрафу відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача пені, а також штрафу підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі зі сплати судового збору у розмірі 22495,41 грн, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи указані обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність порушеного права позивача станом на момент звернення до суду та відмову у задоволенні позову повністю.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, ураховуючи обставини, установлені вище.

Належних та допустимих доказів на підтвердження посилання апелянта на неможливість виконання зобов`язання з будівництва дитячого садка матеріали справи не містять. Так само апелянтом не надано суду доказів на підтвердження факту припинення зобов`язань останнього щодо передачі дитячого садочку. У зв`язку із вищевикладеним відповідні посилання апелянта колегія суддів вважає безпідставними.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - ПАТ "Київсоцбуд", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі №910/8003/19 , тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі №910/8003/19 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київсоцбуд" на рішення Господарського суду міста м. Києва від 03.10.2019 у справі №910/8003/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста м. Києва від 03.10.2019 у справі №910/8003/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.01.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна