ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Справа№ 910/11271/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

сторони явку своїх представників не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Керівника Калинівської місцевої прокуратури

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року (повний текст складено 19.10.2020 р.)

(про залишення позовної заяви без розгляду)

у справі № 910/11271/20 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Керівника Калинівської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вей Макс Київ"

про стягнення 1 979 121,23 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст вимог:

1.1. Керівник Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради з позовом до ТОВ "Вей Макс Київ" про стягнення 1979121,23 грн. (а.с. 1-10).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач користується земельною ділянкою кадастровий номер :00:008:0357 без правовстановлюючих документів, відтак з нього підлягають стягненню безпідставно збережені кошти орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою у сумі 1979121,23грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 р. у справі №910/11271/20 залишено без розгляду позовну заяву Керівника Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради, з огляду на те, що прокурором не доведено того, що позивачем не здійснюється (неналежним чином здійснюється) захист інтересів держави в суді (а.с.113-115).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. Керівник Калинівської місцевої прокуратури звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити позовну заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі прокурор зазначає, що Хмільницька селищна рада, будучи стороною договору виступає головним розпорядником коштів місцевого бюджету, власником вказаних коштів та представником територіальної громади, яка, в свою чергу самостійно до суду не звернулась, натомість листом від 15.05.2020 № 817/-1-20 просила місцеву прокуратуру звернутися до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Вей Макс Київ" орендної плати, тобто не мала наміру самостійно вживати заходів щодо захисту інтересів територіальної громади. Вказане, на думку прокурора, свідчить про те, що орган який повинен здійснювати свої повноваження через бездіяльність свідомо їх не здійснює, тому для відновлення порушених інтересів держави, з даним позовом до суду звертається прокурор.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Сторони правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020, матеріали судової справи № 910/11271/20 разом з апеляційною скаргою Керівника Калинівської місцевої прокуратури передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 поновлено Керівнику Калинівської місцевої прокуратури строк на апеляційне оскарження ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі № 910/11271/20. Апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляцінйої скарги.

6.3. Калинівська місцева прокуратура звернувся з листом про усунення недоліків.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Калинівської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі № 910/11271/20 та повідомлено сторін, що судове засідання відбудеться 12.01.2021 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судове засідання 12.01.2021 р. прокурор та представники сторін не з`явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень зі ідентифікаторами 643, 635, 651.

7.2. Частиною 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд "відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1)неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2)перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження."

Тобто положеннями вказаної статі визначено, що розгляд справи може бути відкладено у випадку неможливості явки представника сторони у судове засідання за наявності обґрунтованих причин такої неявки та за умови дотримання встановленого цим Кодексом строку, у межах якого може бути здійснено відкладення.

За змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у справі №910/11271/20.

Враховуючи викладене останній день строку припадає на 14.12.2020 р.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи викладені обставини,з метою дотримання розумних строків розгляду справи, те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, а також те, що неявка представника сторін та прокурора не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з метою недопущення порушення процесуальних строків, колегія суддів приходить висновку про можливість розгляду справи за апеляційною скаргою за наявними матеріалами без участі представників сторін та прокурора.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. У матеріалах справи наявні листі, зі змісту яких вбачається неодноразове звернення Хмільницької міської ради до ТОВ "Вей Макс Київ" щодо використання земельної ділянки без правовстановлючих документів (листи №1692/01-19 від 30.08.2019, №2149/01-19 від 01.11.2019, №183/01-19 від 28.01.2020 (а.с. 47, 49, 56).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

9.2. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

9.3. Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, тому це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

9.4. У постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі №912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) викладено правову позицію, відповідно до якої: "При вирішенні питання про необхідність звернення до суду з позовом компетентний орган може діяти в умовах конфлікту інтересів - коли порушення інтересів держави, про яке стверджує прокурор, може бути пов`язане з раніше вчиненими протиправними діями цього органу чи бездіяльністю. Для врахування цих обставин стаття 55 ГПК України передбачає такі правила:

- якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, поданого власником (учасником, акціонером) цієї юридичної особи в її інтересах, а також позову прокурора в інтересах держави;

- відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті."

9.5. Звертаючись до суду з даним позовом прокурором вказано на потребу захисту інтересів держави, яка надала органам місцевого самоврядування право розпорядження землями територіальних громад в порядку та спосіб, передбачені Земельним кодексом України, оскільки Хмільницька міська рада не звернулася до суду у зв`язку з обмеженим фінансуванням місцевого бюджету на сплату судового збору.

9.6. Листи №1692/01-19 від 30.08.2019, №2149/01-19 від 01.11.2019, №183/01-19 від 28.01.2020 міської ради до відповідача свідчить про вжиття відповідних заходів реагування стосовно порушення відповідачем приписів земельного законодавства.

9.7. Листом №386/01-19 від 04.03.2020 позивач повідомив відповідача про необхідність сплатити протягом одного місяця нарахованої суми збитків відповідно до затвердженого акту та зауважено, що в разі не виконання вимог міська рада буде діяти в судовому порядку (а.с. 59).

9.8. Доказів виконання відповідачем вимог міськради щодо сплати відповідних коштів, - матеріали справи не містять.

9.9. Натомість, Хмільницька міська рада звернулась до прокуратури з листом №817/01-20 від 15.05.2020, у якому повідомила про порушення відповідачем інтересів держави, а також виклала прохання врегулювати дане питання у межах матеріального та/або процесуального права, представивши інтереси Хмільницької міської ради та повідомити її про результати розгляду цього листа (а.с. 11-16).

9.10. При цьому, доказів самостійного звернення позивачем із відповідним позовом до суду до 29.07.2020 р. (дати подання прокурором позову) - матеріали справи не містять

9.11. Факт неподання до суду Хмільницькою міською радою позову про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень із захисту інтересів держави. В свою чергу вказані обставини з урахуванням адресованого прокуратурою Хмільницькій міській раді листа №817/01-20 від 15.05.2020, свідчить про відсутність у вказаної особи наміру самостійно звертатись до суду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для застосування викладених у постановах Верховного Суду від 28.08.2020 у справі №914/535/19, від 20.08.2020 у справі №910/12705/18, від 26.08.2020 у справі №916/1813/18, від 27.08.2020 у справі №910/10621/18 правових висновків.

9.12. В подальшому, заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури надіслав Хмільницькому міському голові повідомлення від 22.07.2020 №34/4-788вих-20 про звернення прокурора з відповідним позовом 29.07.2020 і позов до суду направлений 29.07.2020, що свідчить про дотримання прокурором процедури, передбаченої ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 76).

9.13. Таким чином, прокурором доведено наявність підстав для представництва позивача.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду поданого прокурором позову оскільки невиконання відповідачем вимог міськради щодо сплати заборгованості, разом з тим, що позивачем не відредаговано на таку бездіяльність відповідача шляхом звернення до суду з відповідним позовом, а також звернення позивача до прокуратури з листом про необхідність вжиття заходів представницького характеру, свідчить про неналежне виконання позивачем своїх функцій щодо захисту майнових інтересів міської ради. Враховуючи те, що прокурором повідомлено позивача про звернення з даним позовом, ним доведено наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів погоджується з твердженнями прокурора про те, що ним було підтверджено наявність підстав для представництва Хмільницької міської ради з огляду на те, що вказаною особою не здійснюється самостійний захист інтересів у суді.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Враховуючи те, що прокурором виконано вимоги законодавства щодо підтвердження існування підстав для представництва ним інтересів держави в суді, колегія суддів зазначає, що прокурором доведено те, що оскаржуваною ухвалою порушуються його процесуальні права на захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі (ч. 3 ст. 4 ГПК України).

13.3. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.4. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили (ст. 11 ГПК України).

13.5. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.7. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.8. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

13.9. Суд залишає позов без розгляду якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано (п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України).

13.10. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.11. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України).

13.12. У постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі №912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) викладено правову позицію, відповідно до якої: "Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва."

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Оскільки судом першої інстанції неповно досліджено обставини, якими прокурор обґрунтовував наявність підстав для представництва держави в особі Хмільницької міської ради, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

14.2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі №910/11271/20 скасувати.

14.3. Апеляційну скаргу Керівника Калинівської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі № 910/11271/20 задовольнити.

15. Розподіл судових витрат:

14.2. Положеннями ч. 14 ст. 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

14.3. Разом з тим, оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Керівника Калинівської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі № 910/11271/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі №910/11271/20 скасувати.

3. Справу №910/11271/20 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Доручити Господарському суду міста Києва за результатами розгляду справи здійснити розподіл судових витрат у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги Керівника Калинівської місцевої прокуратури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 13.01.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова