РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2021Справа № 910/16791/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінгера"

до Приватного підприємства "Кларк"

про стягнення заборгованості в розмірі 46 666,15 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінгера» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного підприємства «Кларк» про стягнення заборгованості в розмірі 46 666,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором суборенди об`єкта нерухомості № 12 від 28.12.2019, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16791/20. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 9 листопада 2020 року про відкриття провадження у справі № 910/16791/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 10.

З матеріалів справи вбачається, що конверт з ухвалою суду повернутий на адресу суду відділом поштового зв`язку, у зв`язку з чим, судом повторно направлено на адресу відповідача, однак, конверт з ухвалою суду також був повернутий на адресу суду відділом поштового зв`язку.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 9 листопада 2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінгера» (далі - орендар, позивач) та Приватним підприємством «Кларк» (далі - орендодавець, відповідач) укладено Договір суборенди об`єкта нерухомості № 12 (далі - Договір), за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 110,9 кв.м., а саме приміщення № 111, площею 16,1 кв.м., приміщення № 112, площею 10,8 кв.м., приміщення № 113, площею 84,0 кв.м., що розташовані на першому поверсі адміністративно-виробничого корпусу (літера А-3) за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Залізнична, 92 (далі - об`єкт суборенди). Для визначення меж об`єкту суборенди, сторони можуть додавати план розміщення нежитлового приміщення з позначенням на ньому контурів об`єкту суборенди, що є невід`ємною частиною даного Договору у разі підписання його сторонами.

Об`єкт суборенди використовується суборендарем для розміщення виробництва (цільове призначення). Право користування об`єктом суборенди належить орендарю на підставі Договору оренди об`єкта нерухомості укладеного між орендодавцем та орендарем (п. 1.1 та п. 1.2 Договору).

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Договору орендар передає 01.01.2020 суборендарю об`єкт суборенди за актом приймання-передачі. В акті приймання-передачі сторони зазначають склад об`єкту суборенди, його стан на момент передачі у користування та інше.

Суборендар вступає в строкове платне користування об`єктом суборенди з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно з п. 2.3 Договору об`єкт суборенди повертається орендарю суборендарем у день закінчення строку дії Договору, а у разі дострокового розірвання/припинення дії цього Договору - в день дострокового розірвання/припинення дії цього Договору. Повернення об`єкту суборенди із користування фіксується відповідним актом приймання-передачі.

Пунктом 3.3.2 Договору визначено, що суборендар зобов`язаний вчасно і в повному обсязі, у відповідності до умов цього Договору, сплачувати суборенду плату та інші платежі передбачені цим Договором.

У відповідності до п. 3.3.23 Договору суборендар зобов`язаний протягом 10-ти календарних днів від дати отримання від орендаря Акту наданих послуг повернути його представником орендаря з підписом уповноваженої особи суборендаря та печаткою. У разі несвоєчасного повернення такого Акту, Акт вважається підписаним суборендарем, а послуги вважаються наданими в повному обсязі.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 (включно).

Строк користування об`єктом суборенди обчислюється з дня передачі об`єкту суборенди у користування суборендарю за відповідним актом приймання-передачі та закінчується в день повернення суборендарем об`єкту суборенди орендарю та підписання відповідного Акту приймання-передачі (п.4.1 та п. 4.2 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору суборендна плата за користування одним квадратним метром об`єкту суборенди 80 грн. без ПДВ на місяць. Загальний розмір суборендної плати за користування об`єктом суборенди складає 8 872,00 грн. без ПДВ на місяць. Нарахування орендарем суборендної плати за цим Договором здійснюється з дня прийняття суборендарем об`єкту суборенди за актом приймання-передачі. Нарахування орендарем суборендної плати за цим Договором припиняється з дня наступного за днем повернення суборендарем об`єкту суборенди орендарю та підписання сторонами відповідно акту приймання-передачі.

У разі необхідності визначення розміру суборендної плати за певну частину календарного місяця або за певну кількість днів, розмір суборендної плати за такий календарний місяць має бути поділений на кількість календарних днів у відповідному календарному місяці та помножений на фактичну кількість днів користування об`єктом суборенди у такому календарному місяці (п. 5.2 Договору).

За умовами п. 5.4 Договору, починаючи з другого календарного місяця користування об`єктом суборенди суборендар здійснює повну оплату суборендної плати за місяць, до 10-го числа кожного поточного місяця за поточний.

Пунктом 5.6 Договору узгоджено, що крім суборендної плати, суборендар щомісячно оплачує експлуатаційні послуги, які надаються орендарем або залученими ним особами. До складу експлуатаційних послуг за цим Договором включаючи послуги з утримання, прибирання, освітлення площ загального користування, коридорів, послуги з підтримання у належному стані, прибирання прилеглої земельної ділянки, витрати на оплату відшкодування орендної плати за земельну ділянку, послуги із забезпечення перепускного режиму, послуги із вивезенням сміття, що утворюється у місцях загального користування, та інші.

Вартість експлуатаційних послуг наданих суборендарю розраховується на підставі даних про фактичні витрати орендаря на їх надання, помноженої на коефіцієнт співвідношення площі об`єкту суборенди до площі будівель та споруд щодо яких надаються такі експлуатаційні послуги орендарем в цілому, за вирахуванням площ загального користування. Суборендар здійснює оплату вартості експлуатаційних послуг на підставі рахунків, що формуються орендарем.

Протягом трьох робочих днів з моменту підписання сторонами цього Договору та надання орендарем відповідного рахунку, суборендар зобов`язується сплатити вартість експлуатаційних послуг за перший місяць дії Договору, починаючи з другого календарного місяця суборенди, суборендар здійснює оплату вартості експлуатаційних послуг за формою попередньої оплати, до 10-го числа кожного поточного місяця за поточний.

Відповідно до п. 5.10 Договору суборендар зобов`язаний щомісячно, до настання дати сплати відповідних платежів за цим Договором, одержати у представника орендаря відповідні рахунки на сплату передбачених цим Договором платежів.

За актом приймання-передачі від 01.01.2020 орендар на виконання умов Договору передав, а суборендар прийняв 01.01.2020 в строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею нежитлові приміщення загальною площею 110,9 кв.м., а саме приміщення № 111, площею 16,1 кв.м., приміщення № 112, площею 10,8 кв.м., приміщення № 113, площею 84,0 кв.м., що розташовані на першому поверсі адміністративно-виробничого корпусу (літера А-3) за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Залізнична, 92.

26 червня 2020 року сторонами укладено Додаткову угоду про розірвання Договору, за умовами якої орендар і суборендар дійшли згоди з 30.06.2020 (включно) розірвати Договір.

За актом приймання-передачі від 30.06.2020 суборендар повернув зі строкового платного користування, а орендар прийняв 30.06.2020 окремо визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 110,9 кв.м., а саме приміщення № 111, площею 16,1 кв.м., приміщення № 112, площею 10,8 кв.м., приміщення № 113, площею 84,0 кв.м., що розташовані на першому поверсі адміністративно-виробничого корпусу (літера А-3) за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Залізнична, 92.

Позивач зазначає, що ТОВ «Лінгера» взяті на себе за Договором зобов`язання виконало належним чином, однак відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату орендних платежів та експлуатаційних витрат з квітня по червень 2020 року включно, своєчасно та у повному обсязі не здійснив, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 26 943,00 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 495,14 грн., 25% річних в розмірі 3 256,51 грн. та штраф у розмірі 14 971,50 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст. 525,526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами частин 1 та 2 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 ГК України, п. 3.3.2 Договору, суборендар зобов`язаний вчасно і в повному обсязі, у відповідності до умов цього Договору, сплачувати суборенду плату та інші платежі передбачені цим Договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 5.4 Договору, починаючи з другого календарного місяця користування об`єктом суборенди суборендар здійснює повну оплату суборендної плати за місяць, до 10-го числа кожного поточного місяця за поточний.

В свою чергу, пунктом 5.6 Договору узгоджено, зокрема, що протягом трьох робочих днів з моменту підписання сторонами цього Договору та надання орендарем відповідного рахунку, суборендар зобов`язується сплатити вартість експлуатаційних послуг за перший місяць дії Договору, починаючи з другого календарного місяця суборенди, суборендар здійснює оплату вартості експлуатаційних послуг за формою попередньої оплати, до 10-го числа кожного поточного місяця за поточний.

При цьому, у відповідності до п. 3.3.23 Договору суборендар зобов`язаний протягом 10-ти календарних днів від дати отримання від орендаря Акту наданих послуг повернути його представником орендаря з підписом уповноваженої особи суборендаря та печаткою. У разі несвоєчасного повернення такого Акту, Акт вважається підписаним суборендарем, а послуги вважаються наданими в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами без заперечень та зауважень підписано Акти надання послуг № 48 від 30.04.2020 на суму 8 872,00 грн., № 60 від 31.05.2020 на суму 8 872,00 грн., № 73 від 30.06.2020 на суму 8 872,00 грн. та Акти надання послуг № 54 від 30.04.2020 на суму 1 663,50 грн., № 78 від 30.06.2020 на суму 1 663,50 грн.

Таким чином, з підписаних сторонами без зауважень та заперечень Актів наданих послуг вбачається, що відповідачем підтверджено фактичне користування орендованим майном у період з квітня по червень 2020 року, та відповідно обов`язок зі сплати орендної плати у розмірі 26 616,00 грн. та наявність обов`язку з відшкодування експлуатаційних витрат вартістю 3 327,00 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено лише частково орендну плату за квітень на суму 3 000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по особовому рахунку позивача за 07.07.2020.

Доказів на підтвердження сплати орендних платежів та відшкодування експлуатаційних витрат у повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, сплати орендних платежів та відшкодування експлуатаційних витрат у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 26 943,00 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 26 943,00 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 495,14 грн., 25% річних в розмірі 3 256,51 грн. та штраф у розмірі 14 971,50 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В свою чергу, такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 8.2 Договору у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього Договору суборендар зобов`язаний сплатити на користь орендаря пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 1 495,14 грн.

В свою чергу, п. 8.4 Договору узгоджено, що у випадку прострочення сплати суборендарем платежів, встановлених Договором, більш ніж на 30 календарних днів, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості.

Таким чином, оскільки відповідачем порушено строки оплати платежів більше ніж на тридцять календарних днів, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 14 971,50 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.3 Договору сторонами визначено, що у випадку прострочення виконання обов`язків по сплаті платежів, передбачених цим Договором, у порядку ст. 625 ЦК України, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю 25% річних від простроченої суми.

Отже відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України сторони визначили інший розмір процентів - 25%, що узгоджується зі свободою договору.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 25% річних за заявлений позивачем період, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 25% річних в розмірі 3 256,51 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Кларк» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 10; ідентифікаційний код: 32309429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінгера» (03040, м. Київ, вул. Стельмаха Михайла, буд. 10А, оф. 5283; ідентифікаційний код: 42979053) заборгованість в розмірі 26 943 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок три) грн. 00 коп., пеню в розмірі 1 495 (одна тисяча чотириста дев`яносто п`ять) грн. 14 коп., штраф в розмірі 14 971 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) грн. 50 коп., 25% річних в розмірі 3 256 (три тисячі двісті п`ятдесят шість) грн. 51 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 13.01.2021

Суддя О.А. Грєхова