ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р.Справа № 922/2773/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши клопотання №24-12/20/2 від 24.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" про долучення доказів понесених судових витрат та заяву б/н від 28.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" про розподіл судових витрат по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза", м.Київ
про за участю представників: зобов`язання виконати умови договору та стягнення 113485,17грн. від позивача: не з`явився від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інстинкт сонця" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" (надалі - відповідач), в якому просить:

1) зобов`язати ТОВ "Аве-Плаза" прийняти від ТОВ "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення загальною площею 358кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі, та надати ТОВ "Інстинкт Сонця" примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ "Аве-Плаза" акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019;

2) стягнути з ТОВ "Аве-Плаза" передоплату за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у даній справі відмовлено у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача передоплати за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн.; закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти від позивача з оренди приміщення загальною площею 358кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі, та надати позивачу примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою відповідача акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019; стягнуто з відповідача на користь позивача 2102,00грн. судового збору.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

23 грудня 2020 року до закінчення судових дебатів від відповідача надійшла заява про подання доказів понесених судових витрат після ухвалення рішення суду в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Також, 23.12.2020 до закінчення судових дебатів позивачем було заявлено усне клопотання про подання доказів понесених судових витрат після ухвалення рішення суду в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

28 грудня 2020 року від відповідача надійшло клопотання №24-12/20/2 від 24.12.2020 про долучення доказів понесених судових витрат, у якому він заявив про відшкодування судових витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00грн.

29 грудня 2020 року від позивача надійшла заява б/н від 28.12.2020 про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з відповідача на свою користь сплачену суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00грн. Суд зауважує, що дана заява була направлена засобами поштового зв`язку 28.12.2020, що підтверджується поштовим конвертом, а тому позивач, виходячи з положень ч.7 ст.116 ГПК України, своєчасно звернувся до суду.

Згідно зі статтею 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 29.12.2020 та від 30.12.2020 заяви позивача та відповідача щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.01.2021.

Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у дане судове засідання також не з`явився, однак 11.01.2020 від нього надійшло клопотання про розгляд заяви про розподіл судових витрат без його участі.

Розглянувши подані сторонами клопотання та заяву щодо розподілу судових витрат, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що втрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових втрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Щодо заяви позивача.

Позивач у своїй заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 20000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження своєї заяви позивач надав суду акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 23.12.2020 на суму 20000,00грн. за договором №01/07/2020 від 02.07.2020. Крім того, під час розгляду справи позивачем надавалися наступні документи: договір про надання професійної правничої допомоги №01/07/2020 від 02.07.2020, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери"; Додаткову угоду №1 від 02.07.2020 до даного договору; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2064 від 18.01.2017; довіреність від 01.08.2020.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного здійснення позивачем оплати вищевказаних послуг.

Разом із тим, пунктом 1 абзацу 2 частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що:

- сплачена

- або підлягає сплаті стороною.

Отже, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат судом може бути враховано не лише фактично сплачену вартість професійної правничої допомоги адвоката, а й вартість, що підлягає сплаті стороною згідно умов відповідного договору про надання правничої допомоги.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17, якою було частково задоволено заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу без встановлення факту оплати таких послуг.

Частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, оскільки з наданих суду доказів вбачається виникнення у позивача зобов`язання сплатити на користь адвокатського об`єднання "Гур`єв та партнери" суми в розмірі 20000,00грн., суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними доказами розмір його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у вказаній сумі.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає заявлений позивачем розмір вартості витрат на правничу допомогу співмірним до обсягу наданих адвокатом послуг, оскільки згідно з актом прийому-передачі наданих послуг №1 від 23.12.2020 адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери" були надані послуги на загальну суму 20000,00грн., що були пов`язані з розглядом справи №922/2773/20 та полягали в наступному: надання усних/письмових юридичних консультацій; складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів та представництво інтересів позивача у місцевому господарському суді.

Частинами 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, не заявлялось.

Заявлена позивачем остаточна сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00грн.

Щодо клопотання відповідача.

Відповідач у своєму клопотанні заявив про відшкодування за рахунок позивача судових витрат у розмірі 20000,00грн.

На підтвердження свого клопотання відповідач надав суду: договір про надання правової допомоги №15/01 від 15.01.2019, укладений відповідачем з Адвокатським об`єднанням "Кушнір, Яким`як та Партнери"; Додаток №06-10 від 06.10.2020 до договору №15/01 від 15.01.2019; Акт про наданні послуги за договором №15/01 від 15.01.2019 на суму 20000,00грн., який складено 24.12.2020; Рахунок-фактуру №06-10/20 від 23.12.2020 на суму 20000,00грн.; платіжне доручення №9182 від 24.12.2020 про сплату винагороди за послуги правової допомоги в розмірі 20000,00грн. Крім того, під час розгляду справи відповідачем надавалися наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2535 від 30.03.2006; ордер серії АА №1053816 від 09.10.2020.

Суд вважає заявлений відповідачем розмір вартості витрат на правничу допомогу співмірним до обсягу наданих адвокатом послуг, оскільки згідно з Актом про надані послуги, складеним 24.12.2020, адвокатським об`єднанням "Кушнір, Яким`як та Партнери" були надані послуги на загальну суму 20000,00грн., що були пов`язані з розглядом справи №922/2773/20 та полягали у представництві інтересів відповідача у господарському суді Харківської області, що включало підготовку відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, клопотань, заяв, а також участь у судових засіданнях.

Позивач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, не заявляв.

При цьому суд зауважує, що у відповіді на відзив позивач вказував на відсутність детального опису виконаних адвокатом відповідача робіт (наданих послуг) із зазначенням вартості кожної з них, договору про надання правничої допомоги, доказів фактичної сплати. Втім, на даний час вказані зауваження спростовані вищевказаними доказами, що були надані відповідачем в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Отже, суд вважає доведеним факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

У справі №922/2773/20 предметом розгляду було дві вимоги:

1) вимога майнового характеру про стягнення 113485,17грн.;

2) вимога немайнового характеру про зобов`язання відповідача прийняти від позивача з оренди приміщення.

Рішенням від 23.12.2020 у даній справі судом було:

- відмовлено у задоволенні позову в частині майнової вимоги позивача з огляду на її необґрунтованість;

- закрито провадження в частині немайнової вимоги у зв`язку із відсутністю предмету спору, що було обумовлено добровільним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо прийняття приміщення з оренди після відкриття провадження уданій справі.

З наданого позивачем акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 23.12.2020 неможливо встановити, який саме обсяг послуг, що надавався адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери" на суму 20000,00грн., стосувався безпосередньо майнової вимоги, а який - немайнової вимоги. Тому, суд вважає за необхідне розділити визначену позивачем вартість послуг адвоката порівну: 10000,00грн. за майнову вимогу та 10000,00грн. за немайнову вимогу.

У свою чергу, наданий відповідачем акт про надані послуги, який складено 24.12.2020, також не містить окремого поділу послуг щодо майнової та немайнової позовної вимоги. Отже, і у даному випадку суд розглядає заявлену відповідачем вартість наданих адвокатом послуг, як таку, що складається з двох рівних частин: 10000,00грн. за майнову вимогу та 10000,00грн. за немайнову вимогу.

Вищевказаний рівний поділ заявлених сторонами розмірів витрат на професійну правничу допомогу в розрізі позовних вимог не суперечить і вставленим законодавством ставкам судового збору, які у даному випадку також є однаковими як для вимоги майнового характеру (113485,17грн. х 1,5%, однак не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, тобто - 2102,00грн.), так і вимоги немайнового характеру (один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, тобто також - 2102,00грн.)

Відповідно до загального правила, наведеного у частині 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (якими у даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу), покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позовної вимоги майнового характеру про стягнення 113485,17грн., суд вважає за необхідне покласти витрати на професійну правничу допомогу, що були понесені відповідачем у розмірі 10000,00грн. на позивача.

Крім того, частиною 9 статті 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зі змісту рішення від 23.12.2020 вбачається, що спір у даній справі в частині позовної вимоги немайнового характеру було доведено до суду з вини відповідача. Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання №24-12/20/2 від 24.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" про долучення доказів понесених судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" (61007, м.Харків, вул.Бекетова, буд.11, кв.11, код 40539467) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" (04053, м.Київ, вул.Рейтарська, буд.37, код 34755123) 10 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Заяву б/н від 28.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" (04053, м.Київ, вул.Рейтарська, буд.37, код 34755123) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" (61007, м.Харків, вул.Бекетова, буд.11, кв.11, код 40539467) 10 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено "18" січня 2021 р.

Суддя М.В. Калантай