СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" січня 2021 р. Справа № 917/1325/20

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. №88 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.12.2020 у справі № 917/1325/20 (суддя Сірош Д.М.; повне рішення складено 09.12.2020)

за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області

до Фізичної особи-підприємця Сьомик Ірини Григорівни, м. Кременчук, Полтавської області

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася в суд з позовом до Фізичної особи - підприємця Сьомик Ірини Григорівни про стягнення 54180,68 грн безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати. В позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало те, що в період з 19.02.2019 по 10.08.2020 (включно) відповідачка у період з 01.01.2017 по 18.02.2019 (включно) використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, хоча земельна ділянка використовувалась для закінчення будівництва прибудови до вбудованої перукарні, яка підлягає реконструкції, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачкою згідно з вимогами статей 125 та 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідачка, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.12.2020 у справі № 917/1325/20 в позові відмовлено.

Позивач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 01.12.2020 у справі № 917/1325/20 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову; судові витрати покласти на відповідача у справі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов`язок щодо надання до апеляційної скарги, зокрема, доказів сплати судового збору.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 зазначеного Закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, що складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви підлягав сплаті та був сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішенням суду першої інстанції у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи вимоги апеляційної скарги про скасування рішення повністю, позивач за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3153,00 грн. (2102,00 грн. х 150%).

Однак скаржником всупереч приписам пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, скаржнику слід сплатити судовий збір у розмірі 3153,00 грн., про що надати суду відповідні докази.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною шостою статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку частини першої статті 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача оформлена з порушенням пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини другої статті 260 цього Кодексу є підставою для залишення даної апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишити без руху.

2.Скаржнику впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду у цей строк:

-докази сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн. за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/).

3.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова