ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 місто Дніпро Справа № 904/2237/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Чус О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 (повний текст оформлений 23.09.2020, суддя Ярошенко В.І.) у справі №904/2237/20

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 24 219,79 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на свою користь 24 219,79 грн. вартості недостачі вантажу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі №904/2237/20 позов задоволено: з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 24 219,79 грн. вартості недостачі вантажу, 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків із забезпечення схоронності переданого до перевезення вантажу - чорних металів у вагоні №60808474 за залізничною накладною №45720984, що підтверджується комерційним актом №466001/180 від 13.05.2019.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про доведеність належними та допустимими доказами втрати вантажу залізницею після приймання його до перевезення; вартість відповідальної недостачі вантажу - прокату чорних металів (круг 25) з урахуванням норми природної втрати складає 24 219,79 грн. (1,287 т х 15 682,33 грн.).

Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача про несвоєчасність складання комерційного акту №466001/180 від 13.05.2019 як такі, що не відповідають положеннями пункту 4 Правил складання актів.

Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, посилання відповідача на порушення порядку зважування вантажу у вагоні № 60808474 не підтверджується самим змістом акту, з якого не вбачається зауважень членів комісії відповідача щодо процедури комісійного зважування та перевірки тари вагону після вивантаження. Крім того, в акті зафіксовано, що зважування проводилось двічі і нестача вантажу підтвердилась.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі №904/2237/20; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в перевізному документі відправником не зазначено про стан ув`язок та як саме було марковано вантаж, що унеможливлює стверджувати про те, що вантаж приймався без переривання маркування; наявність сантиметрового переривання маркування, на думку апелянта, унеможливлює втрату 1 287 кг прокату чорних металів.

Апелянт звертає увагу на те, що нестачу вантажу виявлено 13.05.2019, тобто після видачі вантажу одержувачу (12.05.2019). Вважає, що зважування відбулось і порушенням пункту 10 Правил приймання вантажів, оскільки метали всіх найменувань і лом чорних металів, які перевозяться навалом, повинні зважуватись виключно із зупинкою і розчепленням вагону, тоді як спірний вагон зважувався працівником позивача із зупинкою, однак без розчеплення.

Зі змісту запису в лівій верхній частині комерційного акту №466001/180 від 13.05.2019 вбачається, що він складений "про переривання маркування та послаблені ув`язки", а не про втрату частини вантажу під час перевезення; факт переривання маркування та послаблення ув`язок, на думку апелянта, не свідчить про втрату частини вантажу під час перевезення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2020 (колегією суддів: головуючий Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокової Л.П., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.098.2020 у справі №904/2237/20, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

02.12.2020 від Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вказує, що всі доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, аналогічні доводам відповідача, наведеним у відзиві на позовну заяву, проти яких надані позивачем заперечення та яким надано оцінку місцевим господарським судом під час ухвалення рішення.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" за залізничною накладною №45720984 зі станції відправлення Кривий Ріг Придніпровської залізниці на станцію призначення Нікополь Придніпровської залізниці було відправлено одержувачу - Публічному акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" вантаж - прокат чорних металів, не пойменованих у алфавіті, у вагоні №60808474.

Згідно з пунктом 1.1 Статуту Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (нової редакції), затвердженого 03.08.2018 загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Станцією призначення Нікополь Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №1191 від 11.05.2019, було проведено комісійне зважування та перевірку тари вагона № 60808774 після вивантаження, за результатами яких складено комерційний акт № 466001/180 від 13.05.2019.

Під час зважування вагону на 100-тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18р., виявлено, що маса вантажу на 1 591 кг менше маси, вказаної у перевізному документі. Вантаж, якого не вистачає, у вагоні вміститися міг.

У розділах ґ, Д комерційного акту №466001/180 від 13.05.2019 зафіксовано, що вантаж по документу - прокат чорних металів, не пойменований в алфавіті, круг 25. Перевізні прилади - дріт діаметром 5,5 мм, 95 кг - 60896, пачки верхнього ярусу марковані фарбою білого кольору. У дійсності, навантаження згідно акту загальної форми №1191 станції Нікополь нижче рівня бортів 150-170 см, в два штабелі у два яруси, вантаж у зв`язках. Кожна зв`язка ув`язана дротом 6 мм у п`яти місцях, також по 2 хомути для навантажувальних робіт, в наявності бирки. Вантаж маркований смугою білого кольору напиленням фарби по одній смузі на штабелі, крім на 1-й від борта вагону пачці одного штабеля переривається маркування на 2,5 см у двох місцях пачки, на 8 пачці на 5 см по середині пачки, ув`язки на перелічених пачках послаблені, до вантажу відстань 2,5-4 см. На 4-й від борта вагону пачці другого штабеля ув`язки на пачці послаблені, до вантажу відстань 10 см. Прибув під охороною стрілка ВОХР Жосан. Були повідомлені ГУНП м. Дніпро Макарова, ВОХР Апостолове Бурлаков. Комісійне зважування та перевірку тари після вивантаження вагону з зупинкою без роз`єднання проводили прийомоздавальник Дорошенко , представник одержувача Шевцова, ВОХР Мінаєв, ГУНП м. Нікополь Юртаєв, заст. ДС Гулега. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась. За штатним розкладом начальник вантажного району не передбачений.

Позивачем розрахована вартість недостачі прокату чорних металів у вагоні №60808474 з урахуванням норми природної втрати на суму 24 219,79 грн., проти якої заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення із залізниці вартості прокату чорних металів у вагоні №60808474 з урахуванням норми природної втрати у розмірі 24 219,79 грн.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За приписами статті 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Матеріалами справи підтверджується, що вантаж (прокат чорних металів) відправлений 01.05.2019 за залізничною накладною №45720984 у вагоні №60808474 на адресу Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів").

Факт недостачі вантажу виявлений та зафіксований комерційним актом №466001/180 від 13.05.2019.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

За змістом вказаного пункту Правил видачі вантажів норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для прокату чорних металів, що належить до групи інших вантажів, становить 0,5% маси.

Таким чином, відповідальна недостача прокату чорних металів (круг 25) у вагоні №60808474 під час перевезення становить: маса нетто - 60 991 кг, норма недостачі - 60 991 кг х 0,5% = 304 кг, відповідальна недостача складає 1 591 кг - 304 кг = 1 287 кг (1,287 т).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Відповідно до статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

З наявних у матеріалах справи рахунків-фактур Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" №49S17Y від 11.04.2019 та № від 30.04.2019, виставлених позивачу на оплату товару за контрактом №49S17 від 06.12.2016, вбачається, що вартість 1 тони прокату сталевого гарячекатаного з вуглецевої сталі звичайної якості (круг 25), який перевозився у вагоні № 60808474, становить 15 682, 33 грн.

Таким чином, вартість відповідальної недостачі вантажу - прокату чорних металів (круг 25) з урахуванням норми природної втрати складає 24 219,79 грн. (1,287 т х 15 682,33 грн. (18 818,80 грн. з ПДВ ).

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про доведеність належними та допустимими доказами втрати вантажу залізницею після приймання його до перевезення та, відповідно, наявність підстав для задоволення позову.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на те, що в перевізному документі відправником не зазначено про стан ув`язок та як саме було марковано вантаж, що унеможливлює стверджувати про те, що вантаж приймався без переривання маркування; наявність сантиметрового переривання маркування, на думку апелянта, унеможливлює втрату 1 287 кг прокату чорних металів.

Апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта з тих підстав, що спірний вагон із прокатом чорних металів (круг 25) був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, в тому числі щодо маркування вантажу, то відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниць України, покладається на залізницю.

Апеляційний господарський суд також відхиляє доводи апелянта про несвоєчасність виявлення факту недостачі, а саме 13.05.2019, тобто після видачі вантажу одержувачу (12.05.2019).

Так, пунктом 4 Правил складання актів (статті 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, встановлено, що комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Комерційний акт №466001/180 складений 13.05.2019 (тобто наступного дня після видачі вантажу одержувачу), оскільки залізницею, крім комісійного зважування вантажу, здійснювалась і перевірка тари після вивантаження вагону.

Доводи апелянта про запис в лівій верхній частині комерційного акту №466001/180 від 13.05.2019, що він складений "про переривання маркування та послаблені ув`язки", а не про втрату частини вантажу під час перевезення не спростовує факту недостачі вантажу (прокату чорних металів), виявленого під час контрольного зважування та зафіксованого в комерційному акті №466001/180.

За викладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що комерційний акт №466001/180 засвідчує нестачу вантажу у вагоні № 60808474 в розмірі 1 591 кг та відповідає вимогам пункту 4 Правил складання актів та є належним доказом підтвердження факту втрати вантажу під час його перевезення.

Апеляційний господарський суд погоджується із відхиленням місцевим господарським судом доводів відповідача (апелянта) про порушення порядку зважування вантажу у вагоні №60808474, так як вказані доводи спростовуються змістом акту, з якого не вбачається зауважень членів комісії відповідача щодо процедури комісійного зважування та перевірки тари вагону після вивантаження. Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України на станції призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі, зокрема, прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами. Крім того, в акті зафіксовано, що зважування проводилось двічі і нестача вантажу підтвердилась.

Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б її право не було порушено (упущена вигода).

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Позивачем у даному випадку доведена наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагоні №60808474, шкідливого результату такої поведінки (збитків) - недостачі оплаченого товару на загальну суму 24 219,79 грн. та наявності причинного зв`язку між протиправної поведінкою та завданими збитками.

При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що недостача вантажу у вагоні №60808474 сталась не з вини відповідача (відповідно до частини 2 статті 924 Цивільного кодексу України та статті 127 Статуту залізниць України) та з причин, що не залежали від нього (стаття 113 Статуту залізниць України).

Таким чином, позивачем до матеріалів справи надані всі необхідні документи, які мають бути подані одержувачем вантажу для підтвердження розміру заподіяних збитків.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення вартості недостачі вантажу із залізниці.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі №904/2237/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі №904/2237/20 зашити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 14.01.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/2237/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (), Акціонерного товариства "Українська залізниця" (), Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" ().