ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" січня 2021 р. м. Київ Справа № 5002-3/3225-2012

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

заява ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Керченський скляний комбінат» Максимова Андрія Анатолійовича

про заміну сторони її правонаступником

у справі

про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Керченський скляний комбінат» (98330, Автономна Республіка Крим, м.Керч, Індустріальне Шосе, буд.11, ідентифікаційний код 31179659)

За участю:

представника Пенсійного фонду України: Карпіленко Н.В. (посвідчення №1412 від 30.03.2018, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

представника Фонду соціального страхування України: Левшунов Д.С. (посвідчення адвоката №6284/10 від 08.12.2017, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області (далі суд) перебуває справа №5002-3/3225-2012 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Керчинський скляний комбінат» (далі банкрут, ПрАТ «Керчинський скляний комбінат») на стадії судової процедури - ліквідації.

Відповідно до ухвали Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.04.2013 кредиторами у даній справі, зокрема, є:

Управління Пенсійного фонду України в м. Керч Автономної Республіки Крим у розмірі 1 642 808,79грн (2 черга задоволення); 176 346,37грн (6 черга задоволення);

Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у розмірі 4 140,64грн (2 черга задоволення);

Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів у розмірі 77 018,00грн (6 черга задоволення).

31.08.2020 через канцелярію суду ліквідатором банкрута Максимовим А.А. (свідоцтво №394 від 26.02.2013) подано заяву б/н від 31.08.2020 (вх. №18190/20 від 31.08.2020), в якій, з урахуванням заяви б/н від 09.09.2020 (вх. №19297/20 від 11.09.2020), просить суд здійснити заміну кредиторів:

Управління Пенсійного фонду України в м. Керч Автономної Республіки Крим (ідентифікаційний код 22300406) на його правонаступника Пенсійний фонду України (ідентифікаційний код 00035323);

Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Автономній Республіці Крим (ідентифікаційний код 22325042) на його правонаступника Фонд соціального страхування України (ідентифікаційний код 40210180);

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч Автономної Республіки Крим (ідентифікаційний код 25871517) на його правонаступника Фонд соціального страхування України (ідентифікаційний код 40210180);

Державну податкову інспекцію у м. Керчі Автономної Республіки Крим Державної податкової служби (ідентифікаційний код 34406573) на її правонаступника Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (ідентифікаційний код 43143201, далі ГУ ДПС).

Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів (ідентифікаційний код 20701802) на його правонаступника Фонд соціального захисту інвалідів (ідентифікаційний код 00034163).

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що на початок розгляду даної справи місцезнаходження боржника та більшості кредиторів є сухопутна територія Автономної Республіки Крим, яка на теперішній час, є тимчасово окупованою, а відтак, з метою дотримання основних засад принципів господарського судочинства, а саме, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вважає за доцільне здійснити заміну відповідних кредиторів на їх правонаступників. За таких обставин, просить суд заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 04.09.2020, зокрема, вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2020.

Ухвалою суду від 19.10.2020 замінено Державну податкову інспекцію у м. Керчі Автономної Республіці Крим на її правонаступника Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, в іншій частині заяви ліквідатора оголошено перерву до 09.11.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

На підставі ст. 216 ГПК України у розгляді заяви ліквідатора неодноразово оголошувалась перерва. Чергове засідання призначено на 14.01.2021.

У судове засідання ліквідатор не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно. Водночас, явка вказаної особи судом обов`язковою не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути відповідне клопотання без участі ліквідатора.

Під час судового засідання представник Пенсійного фонду України заперечував щодо задоволення клопотання ліквідатора, про що зазначив у своїх поясненнях №2800-0603-8/32947 від 02.10.2020 (вх. №21726/20 від 07.10.2020) та вказав, що Кабінетом Міністрів України (далі КМУ) не приймалось рішень про ліквідацію чи реорганізацію органів Пенсійного фонду України, що знаходяться на окупованій території. До того ж, ліквідатором у своєму клопотанні не наведено норм права та жодних підстав для правонаступництва у розумінні ст. 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). За таких обставин, просить суд у клопотанні відмовити.

Представник Фонду соціального страхування України також заперечував проти задоволення клопотання ліквідатора з підстав викладених у поясненнях №2390-08-1 від 06.10.2020 (вх. №21935/20 від 09.10.2020), зокрема, зазначив, що ані Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Автономній Республіці Крим, ані Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч Автономної Республіки Крим не припинились, а отже відсутні необхідні правові умови для здійснення правонаступництва.

Представник Фонду соціального захисту інвалідів у судове засідання не з`явився, проте, подав до суду заперечення №06-01/15-2125/11 від 05.10.2020 (вх. №21985/20 від 09.10.2020) в яких зазначив, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Державний реєстр) відсутні відомості щодо припинення Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, що свідчить про відсутність підстав для заміни останнього Фондом соціального захисту інвалідів у порядку ст. 52 ГПК України.

Розглянувши заяву ліквідатора, заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Кодексу у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду від 08.12.2020 у справі № 910/63/20).

Як зазначалось вище, ліквідатор просить у своїй заяві замінити відповідних кредиторів ПрАТ «Керченський скляний комбінат», місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим (тимчасово окупована територія), на відповідні центральні органи виконавчої влади.

Так, статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, особливий правовий режим на цій території, особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб встановлює Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зокрема, Автономну Республіку Крим визначено тимчасово окупованою територією з 20.02.2014.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі неможливості здійснювати діяльність на тимчасово окупованій території місце розташування державних органів, утворених відповідно до Конституції та законів України, визначається КМУ.

Так, механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений постановою КМУ від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок ).

Згідно п. 2 Порядку органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються КМУ за поданням Прем`єр-міністра України.

За змістом п.п. 4, 5 Порядку орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з п. 6 Порядку права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади.

При цьому, у разі функціонування в органі виконавчої влади територіальних органів міністр, керівник іншого центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ, у десятиденний строк з дня набрання чинності актом КМУ про припинення органу виконавчої влади вносить КМУ подання про реорганізацію або ліквідацію територіальних органів із статусом юридичної особи публічного права (п. 17 Порядку).

За змістом ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно із п. 14 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб - правонаступників.

Системний аналіз наведеного вище у свої сукупності свідчить, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права(аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г).

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту. При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Отже, проаналізувавши вищезазначене, суд дійшов висновку, що умовою для задоволення заяви ліквідатора є встановлення обставин переходу майнових прав та обов`язків відповідних кредиторів до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України та Фонду соціального захисту інвалідів, які мають підтверджуватися нормативно-правовими актами.

Проте, ані з часу окупації, ані за період розгляду відповідної заяви (з 19.10.2020 по 14.01.2021), відповідні нормативно-правові акти, з урахуванням ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», КМУ не приймались. Доказів протилежного ані ліквідатором, ані особами, які брали участь у розгляді вказаної заяви, суду надано не було.

При цьому, як зазначають ліквідатор та Пенсійний фонд України, Фонд соціального страхування України та Фонд соціального захисту інвалідів та зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру, рішень, щодо припинень відповідних кредиторів, не приймалось.

До того ж, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд не може підміняти державний орган, приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Також, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №924/449/18, від 28.10.2019 у справі № 904/43/16)

Підсумовуючи вищенаведене, зважаючи на те, що питання щодо здійснення діяльності органами виконавчої влади, які знаходяться на тимчасово окупованій території, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 17 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» КМУ не урегульовано та відповідні юридичні особи не є припиненими у розумінні ст. 104 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для здійснення правонаступництва.

Керуючись ст.ст. 3, 42, 52, 234-235 ГПК України, ст. 2, 43 Кодексу, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Керченський скляний комбінат» Максимова Андрія Анатолійовича (свідоцтво №394 від 26.02.2013) б/н від 31.08.2020 (вх. №18190/20 від 31.08.2020) в частині заміни Управління Пенсійного фонду України в м. Керч Автономної Республіки Крим (ідентифікаційний код 22300406); Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Автономній Республіці Крим (ідентифікаційний код 22325042); Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керч Автономної Республіки Крим (ідентифікаційний код 25871517); Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (ідентифікаційний код 20701802) на їх правонаступників залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 14.01.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 19.01.2021.